ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2018 року м. Черкаси

справа № 925/527/18

Господарський суд Черкаської області у складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Козоріза О.І., розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом Черкаської міської ради, м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького, 36

до публічного акціонерного товариства «Черкаський ремонтно-транспортний завод», м. Черкаси, вул. Сурікова, 12-а

про стягнення 41 091,39 грн. заборгованості та санкцій,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

від відповідача: не зявився.

Черкаська міська рада звернулася в господарський суд Черкаської області з позовом до публічного акціонерного товариства «Черкаський ремонтно-транспортний завод» про стягнення заборгованості з орендної плати згідно договору оренди землі від 24.09.2007р. в розмірі 41 091,39 грн., в тому числі: 40 007,00 грн. основного боргу, 1 084,39 грн. пені та відшкодування судових витрат.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 30.05.2018р. відкрито провадження у справі №925/527/18 (суддя Потапенко В.В.).

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 10.07.2018р. закрито підготовче провадження і призначено справу до розгляду по суті на 12:00 год. 06 серпня 2018 року.

На підставі автоматизованого розподілу справ між суддями, у звязку з звільненням судді Потапенко В.В. з посади у відставку, справу господарського суду №925/527/18 передано до провадження судді Скибі Г.М.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 08.08.2018р. суддя Скиба Г.М. прийняв справу до свого провадження.

Позивач не змінив підставу чи предмет спору. Сторони не пропонували вирішити спір в позасудовому порядку.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, участь свого представника у судове засідання не забезпечив, відзив на позов не надав, витребувані документи не надав, про причини неявки суд не повідомив. Ухвали суду від 10.07.2018р. та 08.08.2018р. про розгляд справи повернулись до суду з відміткою працівника пошти «за закінченням строку зберігання».

У судовому засіданні:

представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві та просив позов задовольнити.

Судові документи направлені відповідачу за адресою його реєстрації. Вказана позивачем адреса відповідача в позовній заяві відповідає адресі відповідача в його реєстраційний документах в ЄДРПОУ.

Жодних повідомлень про зміну юридичної адреси чи місця здійснення господарської діяльності відповідач не надавав, змін в ЄДРПОУ не вносив.

Суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду спору. Суд не вбачає процесуальних перешкод для розгляду справи по суті.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлено такі взаємовідносини сторін та обставини:

Рішенням Черкаської міської ради від 21.12.2006р. №2-374 відкритому акціонерному товариству «Черкаський ремонтно-транспортний завод» була надана в оренду терміном на 49 років земельна ділянка площею 22974 кв.м. по вул. Сурікова, 12 у м. Черкаси під виробничу базу за рахунок власного землекористування.

Публічне акціонерне товариство «Черкаський ремонтно-транспортний завод» () є правонаступником відкритого акціонерного товариства «Черкаський ремонтно-транспортний завод» ().

Рішенням Черкаської міської ради від 05.07.2007р. №2-858 внесено зміни до рішення міської ради від 21.12.2006р. №2-374, а саме: адресу «вул. Сурікова, 12» змінено на «вул. Сурікова, 12а».

За функціональним використанням земельна ділянка віднесена до категорії земель промисловості.

24.09.2007р. між Черкаською міською радою (орендодавцем Позивач у справі), в особі міського голови ОСОБА_2, який діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», та відкритим акціонерним товариством «Черкаський ремонтно-транспортний завод» (Орендарем Відповідач у справі), було укладено договір оренди землі (далі Договір, а.с. 25-30), який зареєстрований у Черкаській регіональній філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» 04.10.2007р. за №43.

Відповідно до п. 5 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 12.07.2007 №511-гр.-2007 становить 1003734,00 грн.

Відповідно до п. 9 Договору річна орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється у розмірі 2% від її нормативної грошової оцінки і на час укладання цього Договору становить 20075,00 грн.

Частиною 2 п.13 Договору встановлено, що в разі проведення щорічної індексації нормативної грошової оцінки землі, внесення інших змін на підставі вимог діючого законодавства, а також в разі будь-яких змін Черкаською міською радою розмірів орендної плати, що діють в м. Черкаси, розмір грошової оцінки земельної ділянки та розмір щорічної орендної плати змінюватиметься без внесення змін та доповнень до цього договору.

Рішенням Черкаської міської ради від 13.05.2010р. №5-656 «Про затвердження показників грошової оцінки земель м. Черкаси» були змінені показники грошової оцінки земель в м. Черкаси, зокрема базова вартість одного квадратного метра земельної ділянки земель м. Черкаси була встановлена станом на 01.01.2009р. в розмірі 127,48 грн., тоді як попередній розмір становив 39,32 грн. Рішення набуло чинності з 17.05.2011р. з прийняттям ухвали Київським апеляційним адміністративним судом від 17.05.2011р. у справі №2-а-791/11/2316.

Крім того, рішенням Черкаської міської ради від 13.05.2010р. №5-657 «Про плату за оренду землі» були змінені розміри орендної плати за землю в м. Черкаси, зокрема ставка орендної плати за землі промисловості була встановлена в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Рішення набуло чинності з 13.09.2011р. з прийняттям ухвали Київським апеляційним адміністративним судом від 13.09.2011р. у справі №2-а-792/11/2316.

Оскільки відповідно до витягу №610-гр.-2011 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, зробленого Міськрайонним управлінням Держкомзему у м. Черкаси та Черкаському районі від 10.02.2011р., нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 22974 кв.м. становить 2934469,02 грн., то розрахунок місячного розміру орендної плати у 2011 році наступний: 2934469,02 х 3% : 12 = 7336,17 грн.

12.12.2011р. між сторонами було підписано акт звірки, відповідно до якого переплата у Відповідача по орендній платі за землю на дату підписання акту (період нарахування орендної плати - по 31 жовтня 2011 року включно) становила 793,22 грн.

Отже, наступне нарахування орендної плати продовжувалося у розмірі 7336,17 грн. щомісячно, починаючи з 01.11.2011р..

З 14.11.2014р. у зв'язку з вилученням частини земельної ділянки площею 4200 кв.м. на підставі рішення Черкаської міської ради від 14.11.2014р. №2-473 та зменшенням загальної площі земельної ділянки з 22974 кв.м. до 18774 кв.м. розмір орендної плати становив 5995,01 грн. у місяць (2934469,02 : 22974 х 18774 х 3% : 12 міс. = 5995,01 грн.).

З 01.01.2015р. у зв'язку зі щорічною індексацією грошової оцінки землі (коефіцієнт індексації - 1,249) розмір орендної плати становив 7487,76 грн. у місяць (5995,01 х 1,249 = 7487,76 грн.).

З 24.09.2015р. у зв'язку з вилученням частини земельної ділянки площею 11424 кв.м. на підставі рішення Черкаської міської ради від 24.09.2015р. №2-1649 та зменшенням загальної площі земельної ділянки з 18774 кв.м. до 7350 кв.м. розмір орендної плати становив 2931,45 грн. у місяць (2934469,02 : 22974 х 7350 х 1,249 х 3% : 12 міс. = 2931,45 грн.).

З 01.01.2016р. у зв'язку зі щорічною індексацією грошової оцінки землі (коефіцієнт індексації - 1,433) розмір орендної плати становив 4200,77 грн. у місяць (2931,45 х 1,433 = 4200,77 грн.).

З 13.05.2016р. у зв'язку з вилученням частини земельної ділянки площею 5350 кв.м. на підставі рішень Черкаської міської ради від 13.05.2016р. №2-612 та №2-613 та зменшенням загальної площі земельної ділянки з 7350 кв.м. до 2000 кв.м. розмір орендної плати становив 1143,07 грн. у місяць (2934469,02 : 22974 х 2000 х 1,249 х 1,433 х 3% : 12 міс. = 1143,07 грн.).

З 01.01.2017р. у зв'язку зі щорічною індексацією грошової оцінки землі (коефіцієнт індексації - 1,06) розмір орендної плати становить 1211,65 грн. у місяць (1143,07 х 1,06 = 1211,65 грн.).

Таким чином, за період з 01.11.2011р. по 31.03.2018р. (останній звітний місяць) Відповідачу нараховано 397100,38 грн. орендної плати.

Однак, в порушення взятих на себе договірних зобов'язань Відповідач за цей період користування земельною ділянкою сплатив Позивачу лише 356300,16 грн. Внаслідок цього за ним утворилася заборгованість в сумі 40007,00 грн. (397100,38 грн. - 793,22 грн. - 356300,16 грн. = 40007,00 грн.). Заборгованість виникла з березня 2016 року. На суму заборгованості позивачем нарахована пеня.

Невиконання Відповідачем зобовязань щодо строків та порядку оплати орендної плати за користування земельною ділянкою, стало підставою для звернення Позивача до суду для захисту свого порушеного права і примусового стягнення боргу та санкцій з відповідача.

Відповідач вимоги не заперечив, відзиву не надав. Доказів погашення заборгованості не представлено.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності та за своїм внутрішнім переконанням, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з таких правових підстав та мотивів.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009р. №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто зясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Сторони є самостійними юридичними особами з внесенням даних до ЄДРПОУ.

Позивач є органом місцевого самоврядування та власником спірної земельної ділянки комунальної форми власності. Діяльність позивача регламентована приписами Конституції України, ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ЗУ «Про оренду землі» та Земельного та Податкового кодексів України в частині стягнення та зарахування плати за використання землі.

Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ положення ст. 93 ЦК України.

Згідно ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) субєкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобовязання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Суд враховує, що використання землі в України є платним приписи Конституції України, Земельного та Податкового кодексів України.

Відносини між сторонами слід розцінювати як відносини з оренди земельних ділянок, що врегульовано вимогами гл. 58 Цивільного кодексу України, Закону України «Про оренду землі», положеннями Земельного кодексу України, положеннями Податкового кодексу України в частині внесення орендної плати за землю. Суд вважає, що сторонами Договору оренди землі від 24.09.2007р. досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору.

Суд враховує презумпцію правомірності правочину (ст. 204 ЦК України).

За змістом ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно частини 1 статті 173 Господарського кодексу України зобовязання, що виникає між субєктами господарювання, в силу якого один субєкт зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта, або утриматися від певних дій, а інший субєкт має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку - є господарським зобовязанням.

Згідно з частиною 1 статті 174 Господарського кодексу України, господарські зобовязання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно ст.ст. 13, 18 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Згідно ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

В статті 25 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

Статтею 206 Земельного кодексу України передбачено, що використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані:

а) забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки;

б) додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля;

в) своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату;

г) не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів;

ґ) підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі;

д) своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування дані про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законом;

е) дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон;

є) зберігати геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем.

Розмір орендної плати, яку був зобовязаний сплачувати відповідач, змінювався на протязі дії договору у звязку із зміною грошової оціни землі та індексацією, що передбачено умовами договору. Договором не передбачено отримання окремої згоди відповідача на таку зміну розміру орендної плати, що відповідає приписам ст. 651, 652 Цивільного кодексу України.

Таким чином, у відповідача виникло зобовязання щодо оплати орендної плати за оренду земельної ділянки на умовах договору за період з 01.11.2011р. по 31.03.2018р. в сумі 397100,38 грн.

Наявність заборгованості по грошовому зобовязанню відповідача підтверджується поданими документами в справу.

Однак в порушення взятих на себе зобовязань відповідач за вищевказаний період сплатив позивачу лише 357093,38 грн. Тому заборгованість відповідача по орендній платі за землю становить 40007,00 грн.

Відповідач не спростував належними доказами вимоги позивача та не надав доказів погашення боргу перед позивачем по оренді земельної ділянки.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Суд вважає, що позивачем використано належний спосіб захисту свого порушеного права відповідно до приписів ст.ст. 15,16 Цивільного кодексу України.

Заборгованість по оренді земельної ділянки за період в сумі 40007,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Штрафними санкціями у відповідності з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 14 Договору за несвоєчасне внесення орендної плати у строки, визначені цим договором, стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період, за який стягується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, але не більше визначеної законом ставки пені за несвоєчасну сплату земельного податку.

Позивач на підставі п. 14 Договору та положень ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України нараховує відповідачу 1084,39 грн. пені (а.с. 39-40) за прострочення оплати, з урахуванням періодів прострочення, обмеженого строку на стягнення пені, обмеження розміру пені подвійною обліковою ставкою НБУ. Договір про забезпечення виконання зобовязання у виді пені укладено в письмовій формі відповідно до положень ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України.

Позивач на підставі п. 14 договору та положень ст.ст. 546, 549 ЦК України нараховує відповідачу 1084,39 грн. пені (а.с. 39-40) за прострочення оплати за період з лютого 2017р. до лютого 2018р., з урахуванням періодів прострочення, обмеженого строку на стягнення пені, обмеження розміру пені подвійною обліковою ставкою НБУ та відсотковою ставкою Податкового кодексу України.

Розрахунок пені перевірено судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу «Ліга-Закон». Математично розрахунок пені виконано вірно та не перевищує суми можливого нарахування санкцій.

Одночасно суд враховує обмеження строку нарахування пені в 6 місяців на підставі приписів ч. 6 ст. 232 ГПК України та присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача 572,12 грн. за період лютого-липня 2017р. в межах скороченого строку позовної давності. В решті вимог належить відмовити за необґрунтованістю.

572,12 грн. пені підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідач не спростував доводи позивача та не подав свого контррозрахунку вимоги. Суд вважає, що відповідач не скористався своїм процесуальним правом.

Суд зазначає, що проведення оплати боргу відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання заперечень суду по суті спору чи доказів про проведення розрахунку. Відповідач не надав доказів обєктивної неможливості заперечення вимог чи погашення боргу.

Відповідно до ст.ст. 74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обовязок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого субєктивного права.

Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати належить покласти на Відповідача та стягнути на користь Позивача 1762,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 130, 232, 233, 236-241 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Черкаський ремонтно-транспортний завод», м. Черкаси, вул. Сурікова, 12А, ідентифікаційний код 14209896, номер рахунку в банку невідомий

через позивача Черкаську міську раду, м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького, 36, , номер рахунку в банку невідомий

в дохід міського бюджету м. Черкаси (рахунок №0002, банк отримувача - ГУДКС України у Черкаській області, ОКПО 38031150, МФО 854018, код платежу 18010600, призначення платежу орендна плата за землю з юридичних осіб)

40007,00 грн. заборгованості та 572,12 грн. пені.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Черкаський ремонтно-транспортний завод», м. Черкаси, вул. Сурікова, 12А, ідентифікаційний код 14209896, номер рахунку в банку невідомий

на користь Департаменту фінансової політики Черкаської міської ради, м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 36, рахунок №6317, банк отримувача: ГУДКСУ у Черкаській області, МФО 854018, код ОКПО 38764629

1762,00 грн. судового збору.

В решті вимог відмовити.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного судового рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції на вказане рішення.

Повне рішення складено 04.09.2018р.

Суддя Скиба Г.М.