ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04 вересня 2018 року м. Черкаси справа № 925/1770/15

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Боровика С.С. з секретарем судового засідання Пастуховою О.С., за участю:

позивача: Черноуз Б.І. (за довіреністю),

боржника: Сизько Б.Б. (за довіреністю),

прокурор відділу прокуратури Черкаської області Головня І.Я., Гамова В.М. (за посвідченням),

ГТУЮ у Черкаській області Степаненко В.В., Микитенко Н.М. (за довіреністю),

розпорядник майна Новосельцев В.П. (особисто),

Державне агентство резерву України: Михайлець О.В. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву №60 від 28.08.2017 року ТОВ «ТРЕЙДФІЛД УКРАЇНА» про стягнення в натурі зерна, переданого на зберігання

у справі №925/1770/15

за заявою державного підприємства "Златодар"

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Черкаської області від 20.11.2017 року у справі №925/1123/17 позов ТОВ «ТРЕЙДФІЛД УКРАЇНА» задоволено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.02.2018 року рішення господарського суду Черкаської області від 20.11.2017 року у справі №925/1123/17 скасовано, матеріали справи №925/1123/17 передано до господарського суду Черкаської області для розгляду справи по суті в межах справи №925/1770/15 про банкрутство ДП «Златодар».

Ухвалою суду від 07.12.2015 року порушено провадження у справі про банкрутство державного підприємства "Златодар", розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Новосельцева В.П.

Триває процедура розпорядження майном боржника.

Ухвалою суду від 17.04.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву №60 від 28.08.2017 року ТОВ «ТРЕЙДФІЛД УКРАЇНА».

В судовому засіданні 04.09.2018 року представник ТОВ «ТРЕЙДФІЛД УКРАЇНА» позовну заяву №60 від 28.08.2017 року разом із заявою №67 від 27.09.2017 року про збільшення розміру позовних вимог підтримав, просить суд задовольнити.

Представник боржника та Державного агентства резерву України заперечили проти позову та заяви про збільшення розміру позовних вимог, просять суд відмовити у їх задоволенні.

Прокурор відділу прокуратури Черкаської області заперечила проти позову та заяви про збільшення розміру позовних вимог, просить суд відмовити у їх задоволенні.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд із урахуванням заяви №67 від 27.09.2017 року, задовольняє частково позовну заяву №60 від 28.08.2017 року ТОВ «ТРЕЙДФІЛД УКРАЇНА» з наступних правових підстав та мотивів.

ТОВ "ТРЕЙДФІЛД УКРАЇНА" звернулося із позовом про стягнення з Державного підприємства "Златодар" майна в натурі, а саме: зерно кукурудзи 3 класу в кількості 2 000 000 кг, зерно кукурудзи 3 класу в кількості 1 031 820 кг, зерно кукурудзи 3 класу в кількості 2 224 050 кг, зерно кукурудзи 3 класу в кількості 35 210 кг, зерно кукурудзи 3 класу в кількості 2 062 050 кг загальною вартістю 15 049 382,27 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач ухилився від виконання зобов'язання по договору складського зберігання кукурудзи від 21 серпня 2012 року за №14/4 та не повернув позивачу зі схову прийняте на зберігання зерно кукурудзи.

29 вересня 2017 року до суду надійшла заява від 27 вересня 2017 року за №67 про збільшення розміру позовних вимог - ціни позову, в якій зазначено, що загальна вартість зерна кукурудзи становить 29 414 320 гривень.

У заяві представник позивача вказав, що з 2014 року вартість зерна кукурудзи змінилася і згідно листа ДП "Держзовнішінформ" від 21.09.2017 року за №111/474 вартість кукурудзи фуражної станом на 13.09.2017 року складає від 4000 грн. до 4200 грн. за тонну з урахуванням ПДВ. Для уточнюючого розрахунку ціни позову представник позивача використав вартість кукурудзи фуражної у розмірі 4000 грн. за тонну.

20.09.2017 року, 19.10.2017 року, 26.10.2017 року, 20.11.2017 року від представників боржника на адресу суду надійшли письмові пояснення, в яких представники заперечували проти позову мотивуючи, що:

- постановою ВГСУ від 16.11.2016 року у справі №925/1770/15 про банкрутство ДП "Златодар" позивачу було відмовлено у визнанні кредиторських вимог та включенні до реєстру кредиторів;

- 22.07.2013 року на виконання умов договору складського зберігання кукурудзи від 21.08.2012 року за №14/4 відповідач відвантажив позивачу зерно кукурудзи 3 класу урожаю 2012 року загальною кількістю 2308,91 т, у зв'язку з чим залишок зерна кукурудзи 3 класу станом на 01.08.2013 року становив 5044,22 т;

- позивач не здійснив оплату фактично наданих йому відповідачем 22.07.2013 року послуг з відвантаження зерна кукурудзи, послуг зі зберігання зерна кукурудзи, відповідач на підставі пункту 3.2.2. договору складського зберігання кукурудзи від 21.08.2012 року за №14/4, частини 2 статті 199 Господарського кодексу України, частини 1 статті 594 Цивільного кодексу України притримав зерно кукурудзи до проведення позивачем остаточного розрахунку за надані послуги.

- подали суду заяву про застосування позовної давності.

Прокуратурою Черкаської області подані заява від 20.11.2017 року за №05-2050вих-17 про застосування строку позовної давності.

Заслухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, дослідивши наявні у справі матеріали, суд виходить з наступного.

21 серпня 2012 року між Державним підприємством "Златодар" (Зерновий склад) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Полігрейн Агро" (в подальшому найменування товариства згідно рішення Загальних зборів Учасників (засновників) ТОВ "Полігрейн Агро" протокол №7 від 29.11.2013 було змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейдфілд Україна") (Поклажодавець) було укладено договір складського зберігання кукурудзи за №14/4.

За умовами пункту 1.1. Договору Поклажодавець зобов'язався передати зерно кукурудзи з супроводжуючими документами на Зерновий склад, а останній зобов'язався прийняти таке зерно для зберігання на визначених цим Договором умовах і в установлений строк повернути його поклажодавцеві або особі, зазначеній ним як одержувач, у стані, передбаченому цим Договором та законодавством.

У позовній заяві позивач вказує, що загальний обсяг зерна кукурудзи, переданого позивачем відповідачу на зберігання по Договору та не повернутого відповідачем становить 7353,58 тон, що підтверджується виданими відповідачем складськими квитанціями: від 26.09.2012 року №3783 про прийняття на зберігання зерна кукурудзи 3 класу у кількості 2000000 кг; від 17.12.2012 року №4800 про прийняття на зберігання зерна кукурудзи 3 класу у кількості 1031820 кг; від 06.02.2013 року №4865 про прийняття на зберігання зерна кукурудзи 3 класу у кількості 2224050 кг; від 22.03.2013 року №4879 про прийняття на зберігання зерна кукурудзи 3 класу у кількості 35210 кг; від 06.06.2013 року №4897 про прийняття на зберігання зерна кукурудзи 3 класу у кількості 2062050 кг.

Відповідно до частини 1 статті 961 ЦК України, статей 37, 43 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" зерновий склад на підтвердження прийняття зерна видає один із таких документів: подвійне складське свідоцтво; просте складське свідоцтво; складську квитанцію.

Якщо зерновий склад приймає зерно на зберігання без видачі простого або подвійного складського свідоцтва, то для підтвердження прийняття зерна на зберігання він повинен видати складську квитанцію.

Згідно статті 46 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" після видачі зерна володільцям складських документів на зерно зернові склади повинні погасити прийняті складські документи на зерно шляхом відмітки на складському документі - "погашено". Погашені складські документи на зерно в повторний обіг не допускаються і виключаються з реєстру складських документів на зерно, про що робиться відповідний запис. Погашені складські документи зберігаються зерновим складом протягом трьох років.

Cкладські квитанції від 26.09.2012 року №3783 про прийняття на зберігання зерна кукурудзи 3 класу у кількості 2000000 кг, від 17.12.2012 року №4800 про прийняття на зберігання зерна кукурудзи 3 класу у кількості 1031820 кг, від 06.02.2013 року №4865 про прийняття на зберігання зерна кукурудзи 3 класу у кількості 2224050 кг, від 22.03.2013 року №4879 про прийняття на зберігання зерна кукурудзи 3 класу у кількості 35210 кг, від 06.06.2013 року №4897 про прийняття на зберігання зерна кукурудзи 3 класу у кількості 2062050 кг не погашені у зв'язку з відвантаженням або переоформленням зерна.

Представник відповідача надав суду копії "Акту оказания услуг №2315 от 22 июля 2013 г." та "Акта оказания услуг №2316 от 22 июля 2013 г.", в яких вказано, що відповідач навантажив кукурудзу 3 класу врожаю 2012 року, провів обслуговування вагонів на кількість зерна відповідно 2152,5 т та 156,41 т, а всього 2308,91 т. Посилаючись на ці документи, представник відповідача стверджує, що залишок зерна кукурудзи 3 класу по Договору станом на 01.08.2013 року становив 5044,22 т.

Надані представником відповідача акти не затверджені, не підписані. Оригінали цих актів суду не надані.

Суд вважає, що надані представником відповідача акти не є допустимими доказами і відповідно суд не може їх взяти до уваги. При цьому, суд також враховує, що в межах кримінального провадження за №0000416 Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром Управління МВС України в Черкаській області була проведена судова економічна експертиза за наданими експерту матеріалами кримінального провадження в 19 томах, серед яких були і вилучені в травні 2013 року правоохоронними органами документи. Висновок експерта датований 28.05.2015 року. У пункті 1 Висновків експерта вказано, що згідно Реєстру складських квитанцій ДП "Златодар" станом на 31.10.2014 року на складах ДП "Златодар" числилося на зберіганні за ТОВ "Полігрейн Агро" зерно кукурудзи 3 класу урожаю 2012 в кількості 7353,130 тон. Згідно бухгалтерського та складського обліку за ТОВ "Полігрейн Агро" станом на 31.10.2014 року числилось 6336,109 тон зерна кукурудзи 3 класу урожаю 2012 року. Експерт зазначив, що розходження утворилось за рахунок невідображення (переоформлення) з ТОВ "Бренд-Системс" на ТОВ "Полігрейн Агро" 1000 т зерна кукурудзи, а розходження в сумі 17,021 утворилося за рахунок очистки та усушки зерна.

У позовній заяві позивач вказує, що 07 березня 2013 року під час перевірки уповноваженими представниками позивача фактичної наявності зерна кукурудзи на елеваторі відповідача в присутності т.в.о. начальника служби охорони ДП "Златодар" Воропая В.І. було виявлено 100% відсутність зерна кукурудзи. Огляд здійснювався у всіх складських приміщеннях.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 29.08.2013 року було порушено провадження у справі №925/1374/13 за позовом ТОВ "Полігрейн Агро" до ДП "Златодар" про стягнення 15203210,40 грн. збитків.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 04.11.2013 року у справі №925/1374/13 позов задоволено частково - стягнуто з ДП "Златодар" на користь ТОВ "ПОЛІГРЕЙН АГРО" 15049382,27 грн. збитків, спричинених втратою переданого на зберігання зерна кукурудзи по договору складського зберігання кукурудзи №14/4 від 21.08.2012 року у кількості 7353,58 тонн.

Постановою КАГС від 08.07.2014 року у справі №925/1374/13 рішення господарського суду Черкаської області від 04.11.2013 року залишено без змін.

Постановою ВГСУ від 02.09.2014 року у справі №925/1374/13 постанова КАГС від 08.07.2014 року та рішення господарського суду Черкаської області від 04.11.2013 року скасовані, справа направлена на новий судовий розгляд, оскільки судами попередніх інстанцій не були з'ясовані фактичні обставини справи про факт протиправної поведінки відповідача, причинний зв'язок між протиправною поведінкою зберігача та заподіяною шкодою, кількість та вартість спірного зерна, на підставі яких визначено розмір збитків.

У подальшому рішенням господарського суду Черкаської області від 13.11.2014 року у справі №925/1374/13 у позові ТОВ "Полігрейн Агро" до ДП "Златодар" про стягнення 15203210,40 грн. збитків відмовлено, з підстав того, що позивачем було направлено відповідачу вимогу про погашення заборгованості за вих.№231 від 19 березня 2013 року на суму 20116598 грн. 59 коп., з яких - 19816160 грн. 01 коп. собівартості переданого на зберігання зерна кукурудзи та 300438 грн. 58 коп. попередньої оплати, сплаченої елеватору за послуги, що не були надані відповідачем. Протягом 29 березня-02 квітня 2013 року відповідачем сплачено на розрахунковий рахунок позивача 300448 грн. 48 коп., що підтверджено витягами з особового рахунку, наданих при розгляді справи №925/1374/13, що відображено в постанові КАГС від 08.07.2014 року у даній справі. Тобто, відповідач повернув 300438,58 грн. оплати за послуги, що не були ним надані позивачу.

Ухвалою від 25.03.2014 року у справі №925/470/14 була прийнята до судового розгляду заява ТОВ "ТРЕЙДФІЛД УКРАЇНА" про порушення справи про банкрутство ДП "Златодар".

Ухвалою від 23.04.2014 року було порушено провадження у справі №925/470/14 про банкрутство ДП "Златодар", визнано вимоги ТОВ "ТРЕЙДФІЛД УКРАЇНА" в розмірі 15118202 грн. 27 коп., з яких 15049382 грн. 27 коп. збитків та 68820 грн. стягнутих з ДП "Златодар" на користь ТОВ "ТРЕЙДФІЛД УКРАЇНА" рішенням господарського суду Черкаської області від 04.11.2013 року у справі №925/1374/13.

Ухвалою від 16.01.2015 року у справі №925/470/14 визнано вимоги кредиторів, які підлягають до задоволення, в тому числі ТОВ "ТРЕЙДФІЛД УКРАЇНА" на суму 15049382,27 грн. (в четверту чергу).

Постановою КАГС від 20.05.2015 року у справі №925/470/14 ухвала господарського суду Черкаської області від 16.01.2015 року скасована і провадження у справі №925/470/14 припинено у зв'язку з відсутністю безспірних вимог ініціюючого кредитора, оскільки рішенням господарського суду Черкаської області від 13.11.2014 року у справі №925/1374/13 у позові ТОВ "Полігрейн Агро" до ДП "Златодар" про стягнення 15203210,40 грн. збитків відмовлено і воно набрало законної сили.

Постановою ВГСУ від 21.07.2015 року у справі №925/470/14 постанова КАГС від 20.05.2015 року була залишена без змін.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 06.11.2015 року у справі №925/1770/15 була прийнята до розгляду заява ДП "Златодар" про порушення провадження у справі про банкрутство ДП "Златодар".

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 06.06.2016 року у справі №925/1770/15 було відмовлено у визнанні заявлених вимог ТОВ "ТРЕЙДФІЛД УКРАЇНА" у зв'язку з відсутністю у боржника грошового зобов'язання перед ТОВ "ТРЕЙДФІЛД УКРАЇНА" за договором №14/4 складського зберігання кукурудзи від 21.08.2012 року. В ухвалі суду зазначено, що суду не було надано заявником належних та допустимих доказів, що підтверджують втрату боржником речі, визначеної родовими ознаками, та як наслідок - неможливості виконання зобов'язання в натурі.

Постановою КАГС від 08.09.2016 року у справі №925/1770/15 ухвала господарського суду Черкаської області від 06.06.2016 року в частині відмови у задоволенні заявлених кредиторських вимог ТОВ "ТРЕЙДФІЛД УКРАЇНА" до боржника скасована і в цій частині прийняте нове рішення, яким визнано грошові вимоги ТОВ "ТРЕЙДФІЛД УКРАЇНА" до ДП "ЗЛАТОДАР" в сумі 15049382,27 грн. основного боргу (четверта черга).

У постанові зазначено, що колегія суддів не погоджується з висновком місцевого суду, оскільки судом встановлено факт прийняття боржником на зберігання зерна кукурудзи, що належить кредитору, та неповернення його у зазначені договором строки.

Постановою ВГСУ від 16.11.2016 року у справі №925/1770/15 постанова КАГС від 08.09.2016 року скасована, ухвала господарського суду Черкаської області від 06.06.2016 року в частині розгляду кредиторських вимог ТОВ "ТРЕЙДФІЛД УКРАЇНА" залишена в силі.

У постанові Вищий господарський суд України погодився з висновками місцевого суду, що у боржника відсутнє зобов'язання грошового характеру за договором складського зберігання кукурудзи №14/4 від 21.08.2012 року.

18 липня 2017 року позивач листом-вимогою за №54 звернувся до відповідача про повернення прийнятого на зберігання зерна кукурудзи, але листом відповідача від 28.07.2017 року за №361 йому було відмовлено. У зв'язку з порушенням відповідачем свого зобов'язання по поверненню переданого позивачем йому на зберігання зерна кукурудзи позивач звернувся до суду з даним позовом.

У процесі судового розгляду справи позивач 09.10.2017 року знову звернувся до відповідача з листом за №68 про забезпечення відвантаження спірного зерна кукурудзи, на який відповідь не отримав.

Згідно частини 1 статті 936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Частиною 1 статті 957 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором складського зберігання товарний склад зобов'язується за плату зберігати товар, переданий йому поклажодавцем, і повернути цей товар у схоронності.

Відповідно до приписів статей 942, 949, 953 Цивільного кодексу України зберігач зобов'язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі та повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості на його першу вимогу, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

Також статтею 35 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" встановлено, що зерновий склад зобов'язаний за першою вимогою володільця складського документа повернути зерно, навіть якщо передбачений договором складського зберігання строк його зберігання ще не закінчився.

Таким чином, основним обов'язком зберігача є зобов'язання повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості.

У пункті 7.1. Договору зазначено, що термін зберігання кукурудзи до 15 травня 2013 року. Згідно підпункту 3.1.7. Договору зерновий склад зобов'язаний зберігати кукурудзу протягом строку, визначеного пунктом 7.1. Договору.

Зерновий склад за правилами підпункту 3.1.9. Договору зобов'язаний відвантажити поклажодавцю належну йому кукурудзу. Відвантаження зерна виконується відповідно до письмової заявки поклажодавця та черговості визначеної зерновим складом. Заявка подається поклажодавцем не пізніше 10-ти днів до початку запланованого відвантаження.

З матеріалів справи вбачається, що на зберігання передавалося зерно кукурудзи 3 класу врожаю 2012 року ДСТУ 4525:2006.

Представник відповідача не заперечував можливість повернення відповідачем зерна, але, оскільки позивач не здійснив оплату фактично наданих йому відповідачем 22.07.2013 року послуг з відвантаження зерна кукурудзи, послуг зі зберігання зерна кукурудзи, відповідач на підставі пункту 3.2.2. договору складського зберігання кукурудзи від 21.08.2012 року за №14/4, частини 2 статті 199 ГК України, частини 1 статті 594 ЦК України притримав зерно кукурудзи до проведення позивачем остаточного розрахунку за надані послуги.

07 березня 2013 року під час перевірки уповноваженими представниками позивача фактичної наявності зерна кукурудзи на елеваторі відповідача в присутності т.в.о. начальника служби охорони ДП "Златодар" Воропая В.І. було виявлено повну відсутність зерна кукурудзи. Огляд здійснювався у всіх складських приміщеннях.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме: зерно кукурудзи 3 класу в кількості 2 000 000 кг, зерно кукурудзи 3 класу в кількості 1 031 820 кг, зерно кукурудзи 3 класу в кількості 2 224 050 кг, зерно кукурудзи 3 класу в кількості 35 210 кг, зерно кукурудзи 3 класу в кількості 2 062 050 кг загальною вартістю 29 412 520 грн. Згідно складських квитанцій від 26.09.2012 року №3783, від 17.12.2012 року №4800, від 06.02.2013 року №4865, від 22.03.2013 року №4879, від 06.06.2013 року №4897 прийнято на зберігання зерна кукурудзи 3 класу у кількості 7353,13 тон, а не 7353,58 тон, як вказує позивач. Звідси, вартість кукурудзи на час розгляду справи становить 29 412 520 грн.

В іншій частині суд відмовляє у позові за необґрунтованістю.

Позивачем на підтвердження правильного визначення вартості переданого відповідачу на зберігання зерна кукурудзи суду надано листа Державного підприємства "Держзовнішінформ" від 21.09.2017 року за №111/474, згідно якого орієнтовний рівень закупівельних цін на внутрішньому ринку України на кукурудзу фуражну станом на 13 вересня 2017 року на умовах поставки EXW франко-елеватор (згідно "Інкотермс-2000/2010) складав 4000-4200 грн./тонну (з урахуванням ПДВ).

З матеріалів справи вбачається, що на зберігання передавалося зерно кукурудзи 3 класу врожаю 2012 року ДСТУ 4525:2006, інші показники якості - кормові цілі. Згідно ДСТУ-4525:2006 "Кукурудза. Технічні умови" згідно нормативного документу ГОСТ 28001-88 зерно фуражне - це зерно для кормових потреб. В ДСТУ-4525:2006 є Характеристика і норма для зерна кукурудзи, згідно якої кукурудза 3 класу - це кормові потреби. З викладеного слідує, що зерно кукурудзи 3 класу - це зерно кукурудзи фуражної.

Оскільки відповідач не надав суду іншої інформації про вартість зерна кукурудзи 3 класу, суд визнає інформацію позивача по вартості зерна кукурудзи 3 класу достовірною, що підтверджується належним та допустимим доказом.

Прокурор та представник відповідача просять відмовити у позові з підстав спливу строку позовної давності.

Згідно статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частинами 2 та 3 статті 264 Цивільного кодексу України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Проаналізувавши строки звернення позивача з позовом та заявами до відповідача у справах №№925/1374/13, 925/470/14, 925/1770/15, суд вважає, що позивачем строк позовної давності не пропущено.

Обставини, на які посилаються представники відповідача, прокуратури та Державного агентства резерву України в обґрунтування заперечень у судовому засіданні 04.09.2018 року, спростовуються матеріалами справи.

На підставі статті 129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати - судовий збір у розмірі 240 000 грн.

Керуючись Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", статтею 129, 238, 240 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Державного підприємства "Златодар" (19700, Черкаська область, м. Золотоноша, вулиця Шевченка, 47, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДФІЛД УКРАЇНА" (01042, м. Київ, вул. Івана Кудрі, 30, ) майно в натурі, а саме:

- зерно кукурудзи 3 класу в кількості 2 000 000 кг;

- зерно кукурудзи 3 класу в кількості 1 031 820 кг;

- зерно кукурудзи 3 класу в кількості 2 224 050 кг;

- зерно кукурудзи 3 класу в кількості 35 210 кг;

- зерно кукурудзи 3 класу в кількості 2 062 050 кг загальною вартістю 29 412 520 грн.

Видати наказ.

3.В іншій частині позову відмовити.

4.Стягнути з Державного підприємства "Златодар" (19700, Черкаська область, м. Золотоноша, вулиця Шевченка, 47, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДФІЛД УКРАЇНА" (01042, м. Київ, вул. Івана Кудрі, 30, ) - 240 000 грн. судового збору. Видати наказ.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного господарського суду.

Суддя С.С.Боровик