ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/19670/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючий - Стратієнко Л.В.,

судді: Вронська Г.О., Ткач І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Сігнаєвської К.І.;

за участю представників:

позивача - не з'явився,

відповідача - Островерхого С.А.,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Сидоренко Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит",

на рішення Господарського суду міста Києва

(суддя - Князьков В.В.)

від 14.03.2018,

та постанову Київського апеляційного господарського суду

(головуючий - Станік С.Р., судді - Гончаров С.А., Яковлєв М.Л.)

від 24.05.2018,

у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Футбольний клуб "Ворскла",

до публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

про визнання зобов'язань припиненими та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ "ФК "Ворскла" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" про визнання зобов'язань припиненими за договором про відновлювальну кредитну лінію №1516v-14 від 06.08.2014 та договором застави транспортних засобів №3625ТС/0814 від 28.08.2014, зобов'язання вчинити дії на припинення обтяження заставного майна.

Позов обґрунтований тим, що позивач повністю виконав зобов'язання перед відповідачем за договором про відновлювальну кредитну лінію №1516v-14 від 06.08.2014, внаслідок чого зобов'язання за договором застави транспортних засобів №3625ТС/0804 від 28.08.2014 є припиненим. Виконання позивачем зобов'язань за договором про відновлювальну кредитну лінію №1516v-14 від 06.08.2014 підтверджується рішеннями господарських судів у справі №917/1634/16 та платіжними дорученнями №977 та №978 від 04.07.2017.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.03.2018, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.05.2018, позов задоволено.

Визнано припиненим зобов'язання ТОВ "ФК "Ворскла" перед ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" за договором про відновлювальну кредитну лінію №1516v-14 від 06.08.2014 у зв'язку з їх виконанням; визнано припиненим зобов'язання ТОВ "ФК "Ворскла" перед ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" за договором застави транспортних засобів №3625ТС/0814 від 28.08.2014 у зв'язку з припиненням основного зобов'язання, забезпеченого заставою; зобов'язано ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" вчинити дії, направлені на припинення обтяження та виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису №14511432 від 28.08.2014 про обтяження об'єкта рухомого майна - автобуса пасажирського, марки "NEOPLAN", модель - N1216-HD, 2007 року випуску, номер шасі WAGP14ZZ774001718, білого кольору, реєстраційний номер ВІ2790ВО, що є предметом застави за договором застави транспортних засобів №3625ТС/0814 від 28.08.2014.

Приймаючи рішення, господарські суди дійшли висновків про повне погашення позивачем заборгованості за договором про відновлювальну кредитну лінію №1516v-14 від 06.08.2014, оскільки рішенням Господарського суду Полтавської області від 16.02.2017 у справі №917/1634/16, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 06.04.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 26.09.2017, встановлено факт зарахування зустрічних однорідних вимог в порядку ст. 601 Цивільного кодексу України на суму 2 065 453,52 грн, а також платіжними дорученнями №977 та №978 від 04.07.2017 відповідач сплатив залишок боргу за кредитним договором.

ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати вказані рішення і прийняти нове рішення яким відмовити в задоволенні позову.

Підставами для скасування судових рішень відповідач зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судами першої та апеляційної інстанції. Стверджує, що господарські суди при вирішенні спору неправильно застосували п. 8 ч. 2 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який забороняє здійснення зарахування зустрічних однорідних вимог з пов'язаними з банком особами під час процедури ліквідації банку. Скаржник вважає, що позивачем не було виконано в повному обсязі основне зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим підстави для припинення зобов'язань за договором застави транспортних засобів - відсутні.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб подав відзив на касаційну скаргу, в якому, посилаючись на незаконність оскаржуваних судових рішень, просить їх скасувати, з підстав, що є аналогічними аргументам касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників учасників справи, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи і перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Як встановлено господарськими судами, 06.08.2014 між АТ Банк "Фінанси та Кредит" та ТОВ "ФК "Ворскла" було укладено договір про відновлювальну кредитну лінію №1516v-14 з лімітом кредитування, який встановлюється згідно з графіком встановлення ліміту кредитної лінії на загальну суму 471 000,00 дол. США.

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 28.08.2014 між сторонами укладено договір застави транспортних засобів №3625ТС/0814, за змістом якого позивач передав в заставу відповідачу автобус пасажирський, марка "NEOPLAN", модель - N1216-HD, тип - Автобус - D, 2007 року випуску, номер шасі WAGP14ZZ774001718, колір - білий, реєстраційний номер ВІ 2790 ВО, об'єм двигуна 10518 куб. см.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 16.02.2017 у справі №917/1634/16, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 06.04.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 26.09.2017, задоволено частково позов ПАТ ""Банк "Фінанси та Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та Кредит" Валендюка В.С. до ТОВ "Футбольний клуб "Ворскла" про стягнення 4 115 884,21 грн заборгованості за договором про відновлювальну кредитну лінію №1516v-14 від 06.08.2014.

Стягнуто з ТОВ "Футбольний клуб "Ворскла" на користь ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" 805 297,15 грн з яких:

- 24 187,09 доларів США - борг по тілу кредиту, що за офіційним курсом НБУ на 05.09.2016 становить 644 174,19 грн;

- 1 715,82 доларів США сума прострочених відсотків за користування кредитними коштами, що за офіційним курсом НБУ на 05.09.2016 становить 45697,40 грн;

- 111 762,75 грн пеня за прострочення заборгованості з основного боргу;

- 3 662,00 грн пеня за прострочення повернення відсотків.

Рішення Господарського суду Полтавської області в частині відмови у стягненні 2 065 453,52 грн обґрунтовано відсутністю боргу за кредитним договором у цій сумі у зв'язку з зарахуванням зустрічних однорідних вимог в порядку ст. 601 Цивільного кодексу України, щодо часткового погашення заборгованості ТОВ "ФК "Ворскла" перед банком.

В судовому рішенні, яке набрало законної сили, судом встановлено обставину, що позивач, з урахуванням проведення зарахування зустрічних однорідних вимог, має перед банком заборгованість за договором про відновлювальну кредитну лінію №1516v-14 від 06.08.2014 в розмірі 805 297,15 грн.

Окрім того, рішенням Господарського суду Полтавської області від 16.02.2017 з ТОВ "ФК "Ворскла" на користь банку стягнуто витрати зі сплати судового збору в сумі 12 079,46 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь та самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, зі змісту ст. 75 ГПК України можна зробити висновок, що однією з цілей цієї норми законодавець визначив, в тому числі, і уникнення можливості різних висновків та тлумачень щодо наявних між сторонами обставин та правовідносин, що не відповідатиме принципу юридичної визначеності.

Принцип юридичної визначеності є істотно важливим для питання довіри до судової системи та верховенства права. Юридична визначеність вимагає дотримання принципу res judicata. Остаточні рішення судів національної системи не повинні бути предметом оскарження. Юридична визначеність також вимагає, щоб остаточні рішення судів були виконані. Відповідно до п.72 рішення Європейського Суду з прав людини від 25.07.2002 у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" (заява N 48553/99) зазначено: "Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 параграфа 1, повинно тлумачитися в світлі преамбули Конвенції ( 995_004 ), яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів." Коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду (справи Європейського суду з прав людини "Брумареску проти Румунії", "Салов проти України").

Відповідно до платіжних доручень №977 від 04.07.2017 та №978 від 04.07.2017 (т. 1 а. с. 76-77) позивачем сплачено відповідачу 805 297,15 грн та 12 079,46 грн відповідно, що не заперечувалось сторонами в судах попередніх інстанцій.

У зв'язку зі сплатою заборгованості за договором про відновлювальну кредитну лінію №1516v-14 від 06.08.2014, позивач листом №337 від 06.07.2017 звернувся до відповідача з вимогою про надання документів, що підтверджують вказані обставини та виведення із застави об'єкта, який був зазначений в якості забезпечення кредитних зобов'язань. Проте, будь-якої відповіді від банку позивачем отримано не було.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Враховуючи рішення Господарського суду Полтавської області від 16.02.2017 у справі №917/1634/16, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 06.04.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 26.09.2017, а також приймаючи до уваги платіжні доручення №977 від 04.07.2017 та №978 від 04.07.2017, господарські суду попередніх інстанцій дійшли правильних висновків про повне погашення позивачем заборгованості за договором про відновлювальну кредитну лінію №1516v-14 від 06.08.2014, а тому вимоги позивача про визнання припиненими зобов'язання ТОВ "ФК "Ворскла" перед ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" за договором про відновлювальну кредитну лінію №1516v-14 від 06.08.2014 у зв'язку з їх виконанням, підлягають задоволенню.

Аргументи касаційної скарги про те, що суди при вирішенні спору неправильно застосували п. 8 ч. 2 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", яка забороняє здійснення зарахування зустрічних однорідних вимог з початку процедури ліквідації банку, а також не враховано, що позивач є пов'язаною особою з банком, відхиляються Верховним Судом, оскільки вказані обставини були предметом дослідження у справі № 917/1634/16, в межах розгляду якої їм надана оцінка судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій в контексті спірних правовідносин сторін стосовно наявності обумовлених законом підстав для здійснення зарахування зустрічних однорідних вимог. Таким чином, в межах розгляду цієї справи відповідні, встановлені в межах розгляду справи № 917/1634/16 обставини, - є такими, що не доводяться в силу п. 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Пунктом 1 частини 1 статті 593 Цивільного кодексу України передбачено, що право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 №830 "Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна" відомості про припинення обтяження реєструються на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи. Обтяжувач чи уповноважена ним особа має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і виключення запису з Реєстру чи про продовження строку дії реєстрації не більше як на п'ять років. Після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати реєстратору заяву про припинення обтяження і виключення його з Реєстру.

Враховуючи зміст ст. 593 Цивільного кодексу України, а також приймаючи до уваги припинення зобов'язання позивача перед відповідачем за договором про відновлювальну кредитну лінію, суд погоджується з висновками господарських судів про задоволення позову про визнання припиненими зобов'язання ТОВ "ФК "Ворскла" перед ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" Валендюка В.С. за договором застави транспортних засобів №3625ТС/0804 від 28.08.2014 у зв'язку з припиненням основного зобов'язання забезпеченого заставою, а також зобов'язання ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" Валендюка В.С. вчинити дії, направлені на припинення обтяження та виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису №14511432 від 28.08.2014 про обтяження об'єкта рухомого майна - автобуса пасажирського, марки "NEOPLAN", модель - N1216-HD, 2007 року випуску, номер шасі WAGP14ZZ774001718, білого кольору, реєстраційний номер ВІ2790ВО, що є предметом застави за договором застави транспортних засобів №3625ТС/0804 від 28.08.2014.

За таких обставин постанова суду апеляційної інстанції та рішення першої інстанції прийняті з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування немає.

З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, згідно з ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.05.2018 у справі за № 910/19670/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л. Стратієнко

Судді Г. Вронська

І. Ткач