ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року м. ОдесаСправа № 916/65/18
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів секретар судового засідання Представники учасників сторін: Від ТОВ «ЮЖТЕХТОРГ»Богатиря К.В. Таран С.В., Філінюка І.Г. Герасименко Ю.С. адвокат Савицький А.Я., довіреність № б/н, дата видачі: 23.04.18
розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства «ЮЖНЕНСЬКА ПАЛЯНИЦЯ»
на рішення господарського суду Одеської області
від14.05.2018 (суддя суду першої інстанції: Петренко Н.Д.; час і місце оголошення рішення: 14.05.2018 о 12:48, м. Одеса, пр. Шевченка, 29, господарський суд Одеської області, зал судового засідання № 10)
у справі№ 916/65/18
за позовом до відповідача проТовариства з обмеженою відповідальністю «ЮЖТЕХТОРГ» Комунального підприємства «ЮЖНЕНСЬКА ПАЛЯНИЦЯ» стягнення 1 170 714,48 грн.
В С Т А Н О В И В:

11.01.2018 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю «ЮЖТЕХТОРГ» звернулося до господарського суду Одеської області із позовом /вх. № 69/18/ до комунального підприємства «ЮЖНЕНСЬКА ПАЛЯНИЦЯ» про стягнення 1 111 886,84 грн., з яких:

- 586 499,56 грн. заборгованості, 141 112,24 грн. пені, 64 199,50 грн. інфляційних втрат, 119 325,75 грн. штрафу, 175 949,87 грн. процентів річних за користування чужими грошовими коштами, а всього 1 087 086,92 грн. за договором № 7 від 24.02.2017 року;

- 24 799,92 грн. заборгованості за поставлену продукцію 17.02.2017 року та 22.02.2017 року.

05.03.2018 року через канцелярію до суду надійшла заява позивача про збільшення позовних вимог /вх. № 2-1397/18/, в яких позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 1 170 714,48 грн., з яких:

- 586 499,56 грн. заборгованості, 177 467,17 грн. пені, 86 672,21 грн. інфляційних втрат, 119 325,75 грн. штрафу, 175 949,87 грн. процентів річних за користування чужими грошовими коштами, а всього 1 145 914,56 грн. за договором № 7 від 24.02.2017 року;

- 24 799,92 грн. заборгованості за поставлену продукцію 17.02.2017 року та 22.02.2017 року.

Рішенням господарського суду Одеської області від 14.05.2018року:

1.Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ЮЖТЕХТОРГ» - задоволено у повному обсязі.

2.Стягнуто з комунального підприємства «ЮЖНЕНСЬКА ПАЛЯНИЦЯ» (вул. Приморська, 9, м. Южне, Одеська область, 65481) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЮЖТЕХТОРГ» (пр. Григоріївського десанту, 34/4, оф. 7, м. Южне, Одеської області, 65481) заборгованість за договором поставки № 7 від 24.02.2017 року у розмірі 1 145 914,56 грн. /один мільйон сто сорок п'ять тисяч дев'ятсот чотирнадцять гривень 56 копійок/, з яких: 586 499,56 грн. - основна сума боргу; 177 467,17 грн. - пеня; 86 672,21 грн. - інфляційне збільшення; 119 325,75 грн. - штраф відповідно до п. 7.3 договору; 175 949,87 грн. - проценти за користування чужими грошовими коштам в розмірі 30 % відповідно до п. 7.5 договору.

3.Стягнуто з комунального підприємства «ЮЖНЕНСЬКА ПАЛЯНИЦЯ» (вул. Приморська, 9, м. Южне, Одеська область, 65481) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЮЖТЕХТОРГ» (пр. Григоріївського десанту,34/4,оф.7, м. Южне, Одеської області, 65481) заборгованість за поставлену продукцію 17.02.2017 року та 22.02.2017 року у розмірі 24 799,92 грн. /двадцять чотири тисячі сімсот дев'яносто дев'ять гривень 92 копійки/.

4.Стягнуто з комунального підприємства «ЮЖНЕНСЬКА ПАЛЯНИЦЯ» (вул. Приморська, 9, м. Южне, Одеська область, 65481) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЮЖТЕХТОРГ» (пр. Григоріївського десанту, 34/4, оф.7, м. Южне, Одеської області, 65481) судовий збір у розмірі 18 440,46 грн. /вісімнадцять тисяч чотириста сорок гривень 46 копійок/.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідач не здійснив оплату за поставлений позивачем товар за період з 01.01.2017 року по 23.02.2017 року на суму 24 799,92 грн.; а також за договором № 7 від 24.02.2017 року за період з 24.02.2017 року по 24.11.2017 року у розмірі 586 466,56 грн. Судом досліджено наданий позивачем розрахунок штрафних санкцій та інших нарахувань, відповідно до якого позивачем розраховано: пеню у розмірі 177 467,17 грн.; інфляційне збільшення у розмірі 86 672,21 грн.; штраф відповідно до п. 7.3 договору у розмірі 119 325,75 грн.; проценти за користування чужими грошовими коштам в розмірі 30 % відповідно до п. 7.5 договору у розмірі 175 949,87 грн., та суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про стягнення штрафних санкцій та інших нарахувань у загальному розмірі 559 415,00 грн. підлягають задоволенню.

26.06.2018р. до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області надійшла апеляційна скарга Комунального підприємства «ЮЖНЕНСЬКА ПАЛЯНИЦЯ» (вх. № 1794/18 від 26.06.2018р.) на рішення господарського суду Одеської області від 14.05.2018року по справі № 916/65/18, в якій скаржник просить викласти резолютивну частину рішення у наступній редакції:

«Позовні вимоги ТОВ «ЮЖТЕХТОРГ» - задовольнити частково.

Стягнути з комунального підприємства «ЮЖНЕНСЬКА ПАЛЯНИЦЯ» (вул. Приморська, 9, м. Южне, Одеська область, 65481) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЮЖТЕХТОРГ» (пр. Григоріївського десанту, 34/4, оф. 7, м. Южне, Одеської області, 65481) суму основного боргу в розмірі 586 499,56 грн.

В решті позову відмовити».

Як на підставу викладених у скарзі вимог апелянт посилається на наступне:

- суд першої інстанції не врахував, що Комунальне підприємство «ЮЖНЕНСЬКА ПАЛЯНИЦЯ» є збитковим підприємством, що підтверджується звітом про фінансовий стан;

- розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника;

- у даному випадку існують підстави для зменшення пені, які визначені приписами ч. 3 ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України;

- суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, при цьому повинно бути взято до уваги ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язані;

- вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду;

- враховуючи намір відповідача виконати зобов'язання з оплати поставленого товару за спірним договором, відсутність спричинення збитків позивачу простроченням такої сплати, апелянт вважає про наявність правових підстав, передбачених ч. 1 ст. 233 ГК України, ч. 3 ст. 551 ЦК України, для не застосування заявлених до стягнення штрафних санкцій при прийнятті рішення у даній справі.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 27.06.2018р. апеляційну скаргу Комунального підприємства «ЮЖНЕНСЬКА ПАЛЯНИЦЯ» (вх. №1794/18 від 26.06.2018р.) на рішення господарського суду Одеської області від 14.05.2018 у справі № 916/65/18 залишено без руху; встановлено Комунальному підприємству «ЮЖНЕНСЬКА ПАЛЯНИЦЯ» строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання Одеському апеляційному господарському суду доказів надсилання листом з описом вкладення копії апеляційної скарги з додатками позивачу у даній справі, а саме: Товариству з обмеженою відповідальністю «ЮЖТЕХТОРГ», докази сплати судового збору в сумі 26 341,08грн., а також заяву про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження із зазначенням підстав для поновлення такого строку та підтверджуючими документами - протягом 10 днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху; роз'яснено Комунальному підприємству «ЮЖНЕНСЬКА ПАЛЯНИЦЯ», що у разі невиконання вимог даної ухвали у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

12.07.2018року Комунальним підприємством «ЮЖНЕНСЬКА ПАЛЯНИЦЯ» подано суду апеляційної інстанції на виконання ухвали суду від 27.06.2018року докази сплати судового збору у розмірі 26 341,09грн. та завірену належним чином копію опису вкладення про направлення апеляційної скарги позивачу у даній справі, а саме: Товариству з обмеженою відповідальністю «ЮЖТЕХТОРГ».

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 16.07.2018року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства «ЮЖНЕНСЬКА ПАЛЯНИЦЯ» на рішення господарського суду Одеської області від 14.05.2018року у справі №916/65/18.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 25.07.2018року призначено справу № 916/65/18 до розгляду на 13 серпня 2018 року о 10:15 год.

Розпорядженням В.о. керівника апарату суду № 1010 від 09.08.2018року призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 916/65/18, у зв'язку з перебуванням судді Аленіна О.Ю. та Мишкіної М.А. у відпустці.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2018року визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Богатир К.В., судді Таран С.В., Філінюк І.Г.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 10.08.2018року прийнято справу № 916/65/18 до провадження у новому складі суду з призначеним розглядом на 13 серпня 2018 року о 10:15 год.

08.08.2018 року до Одеського апеляційного господарського суду від апелянта надійшло клопотання про залучення третьої особи та відкладення розгляду справи на іншу дату.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 13.08.2018року оголошено перерву в судовому засіданні та повідомлено відсутню сторону - Комунальне підприємство «ЮЖНЕНСЬКА ПАЛЯНИЦЯ», що судове засідання у справі № 916/65/18 відбудеться 27.08.2018 о 15:00. Клопотання про залучення третьої особи суд також визначив для розгляду в судовому засіданні 27.08.2018 та суд запропонував Комунальному підприємству «ЮЖНЕНСЬКА ПАЛЯНИЦЯ» надати до Одеського апеляційного господарського суду належні докази в обґрунтування клопотання про залучення третьої особи, а саме яким чином рішення у даній справі про стягнення з Комунального підприємства «ЮЖНЕНСЬКА ПАЛЯНИЦЯ» суми боргу може вплинути на права та обов'язки Южненської міської ради Одеської області щодо відповідача.

В судове засідання 27.08.2018 року представник КП «ЮЖНЕНСЬКА ПАЛЯНИЦЯ» повторно не з'явився без повідомлення про причини неявки, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення представнику апелянта 27.08.2018, Роздруківка з сайту Укрпошти про вручення поштового відправлення та телефонограма, що складена Одеським апеляційним господарським судом від 23 серпня 2018року по справі № 916/65/18 та яка була прийнята представником Комунального підприємства «ЮЖНЕНСЬКА ПАЛЯНИЦЯ» за телефоном: +38 (номер телефону вказано в позовній заяві). Вказана телефонограма додана до матеріалів справи та в повній мірі свідчить про належне повідомлення зазначеної особи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги Одеським апеляційним господарським судом.

Повідомлення учасників справи телефонограмою передбачено ст. 120 ГПК України та було застосовано судом в даному конкретному випадку у зв'язку з відсутністю на день передачі телефонограми інформації про вручення поштового відправлення відповідачу, що могло привести до затягування строку розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Оскільки КП «ЮЖНЕНСЬКА ПАЛЯНИЦЯ» двічі не скористалося своїм правом на участь в судовому засіданні, про розгляд власної апеляційної скарги судом був обізнаний, що підтверджено клопотанням від 07.08.2018 про залучення третьої особи, в якому апелянт ставить перед судом питання про відкладення розгляду апеляційної скарги на іншу дату, окрім того явка представників учасників справи до суду не визнавалась обов'язковою, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутністю уповноваженого представника відповідача.

Розглянувши у судовому засіданні 27.08.2018року клопотання відповідача Комунального підприємства «ЮЖНЕНСЬКА ПАЛЯНИЦЯ» про залучення третьої особи Южненської міської ради Одеської області суд відмовив в його задоволенні оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів яким чином рішення у даній справі про стягнення з Комунального підприємства «ЮЖНЕНСЬКА ПАЛЯНИЦЯ» суми боргу може вплинути на права та обов'язки Южненської міської ради Одеської області щодо відповідача. Сам факт того, що Южненська міська рада є засновником КП «ЮЖНЕНСЬКА ПАЛЯНИЦЯ» не свідчить про те що, засновник комунального підприємства відповідає по зобов'язанням перед його кредиторами.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.4 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет надання їм попередньою судовою інстанцією належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм матеріального та процесуального права, згідно з вимогами ст. 269 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

16.02.2017року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮЖТЕХТОРГ» (Постачальник) та Комунальним підприємством «ЮЖНЕНСЬКА ПАЛЯНИЦЯ» (Покупець) укладено договір поставки № 16/02 від 16.02.2017року (далі по тексту - Договір № 16/02).

Відповідно до п. 1.1. Договору № 16/02 Постачальник на підставі замовлення поставляє та передає у власність Покупцеві, а Покупець приймає і оплачує хлібопекарську та кондитерську сировину в асортименті відповідно до прайс-листів Постачальника.

Згідно п. 2.4. Договору № 16/02, право власності на Товар, а разом з ним і ризик його випадкової загибелі переходить до Покупця з моменту підписання уповноваженими представниками Сторін видаткової накладної.

Матеріали справи містять видаткові накладні № 1 від 17.02.2017року на суму 6 533,64грн. та № 2 від 22.02.2017року на суму 18 266,28грн. (містить посилання на договір поставки № 16/02 від 16.02.17), а також акт звірки, підписаний між Сторонами, відповідно до якого загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем становить 24 799,92грн. (6 533,64грн.+18 266,28грн.).

Разом з цим, матеріали справи не містять в собі доказів на підтвердження оплати Відповідачем вартості товару за вказаними накладними на зазначену суму 24 799,92грн.

24.02.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮЖТЕХТОРГ» та Комунальним підприємством «ЮЖНЕНСЬКА ПАЛЯНИЦЯ» укладено договір поставки № 7 (далі по тексту - Договір № 7).

Згідно п. 1.1. Договору № 7, Постачальник на підставі замовлення поставляє та передає у власність Покупцеві, а Покупець приймає і оплачує хлібопекарську та кондитерську сировину в асортименті відповідно до прайс-листів Постачальника.

Відповідними розділами договору сторони погодили предмет договору, умови та порядок поставки, права та обов'язки сторін, ціну та порядок розрахунків, порядок приймання товару, розв'язання спорів, відповідальність сторін, форс-мажор, дію договору, прикінцеві положення.

Згідно з пунктом 4.3. Договору № 16/02 та № 7, оплата кожної партії Товару здійснюється Покупцем на умовах відстрочення платежу до 30 календарних днів з моменту постачання Товару у безготівковій формі на розрахунковий рахунок Постачальника.

Підпунктом 3.2.2. пункту 3.2. Договорів № 16/02 та № 7 встановлено, що Постачальник зобов'язався своєчасно передавати Покупцю визначену договором кількість та партію товару, а покупець, згідно підпунктом 3.4.2. договору, зобов'язався своєчасно сплачувати за поставлений товар, у відповідності до умов договору.

На підтвердження виконання позивачем своїх зобов'язань за договором поставки № 7 від 24.02.2017 року позивачем до матеріалів справи надано видаткові накладні за період 24.02.2017 року по 24.11.2017 року, рахунки на оплату, а також акт звірки, підписані між Сторонами, відповідно до яких сума заборгованості Відповідача перед Позивачем становить 586 499,56грн.

Згідно позовної заяви (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) заборгованість Комунального підприємства «ЮЖНЕНСЬКА ПАЛЯНИЦЯ» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮЖТЕХТОРГ» становить 1 145 914,56грн., з яких:

- 586 499,56грн. - сума основного боргу за договором № 7 від 24.02.2017року;

- 177 467,17 - пеня;

- 86 672,21грн. - сума інфляції;

- 119 325,75грн. - сума штрафу відповідно до умов договору;

- 175 949,87грн. - проценти за користування чужими грошовими коштами.

Як вбачається з апеляційної скарги Комунальне підприємство «ЮЖНЕНСЬКА ПАЛЯНИЦЯ» повністю погоджується із сумою основного боргу у розмірі 586 499,56грн., однак не згоден із сумою штрафних санкцій та вважає, що вони повинні бути зменшені у зв'язку із скрутним становищем відповідача. В оскаржуваному рішенні суду першої інстанції також зазначено, що в ході розгляду справи відповідач не заперечував проти розміру суми основної заборгованості за договором поставки №7 від 24.02.2017 року.

Правове обґрунтування правовідносин сторін у даній справі.

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

За приписами ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов'язку.

Положеннями ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України, яка містить аналогічні положення, передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається (ст. 193 ГК України та ст. 525 ЦК України).

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом ст. 530 ЦК України зазначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Колегія суддів зазначає, що згідно ст. 629 ЦК України, ст. 193 ГК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 692 ЦК України зазначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Колегія суддів звертає увагу на те, що обов'язок щодо здійснення оплати отриманого товару відповідно до положень договорів поставки та ст. ст. 712, 692 ЦК України виникає у Відповідача, як покупця, не з моменту отримання рахунку на оплату, а після прийняття товару або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, даний факт підтверджується первинним бухгалтерським документом, яким в цих правовідносинах є видаткова накладна, відповідно до положень ст.ст. 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до частини 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 7.1. Договорів № 16/02 та № 7 встановлено, що у разі порушення своїх зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним в Україні законодавством. Порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов'язання.

Положеннями пункту 7.2. Договорів № 16/02 та № 7 сторони погодили, що у випадку несвоєчасної оплати товару Покупець зобов'язаний сплатити на користь постачальника суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу, що діяла в період заборгованості, за кожний день прострочення платежу, за весь час такого прострочення.

Розрахунок пені за періодами облікової ставки НБУ здійснюється за формулою: сума заборгованості х 2 х розмір облікової ставки НБУ % : 365 д х кіл. днів прострочення.

Згідно з пунктом 7.3. Договорів у випадку порушення строків грошових зобов'язань за цим договором, більше ніж 5 (п'яти) банківських днів, покупець сплачує постачальнику штраф в розмірі 5% від загальної вартості товару, що визначена у видатковій накладній, по якій було поставлено товар.

Розрахунок штрафу відповідно до пункту 7.3. Договору поставки від 24.02.2017 року № 7: сума заборгованості х 5%.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок суми заборгованості з урахуванням індексу інфляції здійснюється за формулою: (сума заборгованості Х процент інфляції) - сума заборгованості.

Колегією суддів апеляційного господарського суду досліджено наданий позивачем розрахунок штрафних санкцій, відповідно до якого позивачем розраховано:

пеню у розмірі 177 467,17 грн.;

інфляційне збільшення у розмірі 86 672,21 грн.;

штраф відповідно до п. 7.3 договору у розмірі 119 325,75 грн.

Вказані розрахунки перевірено судом та встановлено, що розрахунки здійснено арифметично вірно, та зазначена сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до пункту 7.5 Договору сторони домовилися, що окрім пені та штрафних санкцій, передбачених пунктами 7.2. та 7.3. цього договору, у випадку несвоєчасної оплати поставленої партії товару, покупець сплачує постачальнику проценти за користування чужими грошовими коштам в розмірі 30 % (тридцяти відсотків) річних.

Колегією судів апеляційного господарського суду досліджено розрахунок суми боргу за користування чужими грошовими коштами згідно з умовами пункту 7.5. Договору та встановлено, що він здійснений одноразово як відсотки від суми боргу без урахування річних та періоду прострочення, а тому судом апеляційної інстанції самостійно проведено даний розрахунок та встановлено, що 30 % (тридцяти відсотків) річних від суми боргу 586 499,56грн. за період прострочення оплати становить 202 811,87грн. Тобто, відповідно до розрахунку суми боргу за користування чужими грошовими коштами згідно з умовами пункту 7.5. Договору, здійсненого апеляційним господарським судом, заборгованість становить більше, ніж було заявлено позивачем. Водночас, за відсутністю підстав для виходу за межі заявлених позовних вимог, позов в цій частині підлягає задоволенню у розмірі, що визначений позивачем у сумі 175 949,87грн.

Що стосується вимог апеляційної скарги про не застосування заявлених до стягнення штрафних санкцій, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Зазначена стаття кореспондується зі ст. 233 ГК України, яка визначає, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

У відповідності до приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Колегією суддів апеляційного господарського суду встановлено, що під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем не було заявлено клопотання про зменшення суми штрафних санкцій, та перед судом таке питання не ставилося. Питання щодо зменшення розміру суми штрафних санкції було заявлено відповідачем лише при поданні апеляційної скарги та не було предметом розгляду в суді першої інстанції. В обґрунтування зменшення суми штрафних санкції відповідач посилається на скрутне фінансове становище, на підтвердження чого до апеляційної скарги відповідача додані баланс (звіт про фінансовий стан) на 31 грудня 2017року, звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 2017рік, баланс (Звіт про фінансовий стан) на 31 березня 2018року, звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) на І квартал 2018року.

Як вбачається з матеріалів справи, вищевказані документи до суду першої інстанції відповідачем подані не були, та судом першої інстанції не досліджувались.

Згідно ст. 269 ч. 3 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Апелянт не обґрунтував будь-яким чином неможливості подання до суду першої інстанції доказів щодо власного скрутного майнового становища з причин, що об'єктивно не залежали від нього, тому апеляційний суд не вважає винятковим випадком подачу апелянтом додаткових доказів як додатку до апеляційної скарги, та на підставі вимог ст. 269 ч. 3 ГПК не приймає вказані документи як докази у даній справі.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України).

За змістом ст. 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що господарський суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, повно і всебічно дослідив матеріали справи, надав вірну юридичну оцінку обставинам справи та наданим доказам, порушень норм матеріального і процесуального права не допустив, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни рішення суду та задоволення апеляційної скарги відсутні.

У зв'язку з таким апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 269-270,275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «ЮЖНЕНСЬКА ПАЛЯНИЦЯ» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Одеської області від 14.05.2018 по справі № 916/65/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на судове рішення подається до Верховного суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 31.08.2018року.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: С.В. Таран

І.Г. Філінюк