ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"29" серпня 2018 р. Справа № 903/572/18

Суддя господарського суду Волинської області Дем'як В. М., розглянувши матеріали по справі 903/572/18

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Хрещатик, м. Київ

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Волиньмясотрейд, Волинська область, м. Луцьк

про стягнення 1066349,53 грн.

Встановив: 13 серпня 2018 року до Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява, в якій Публічне акціонерне товариство Комерційний банк Хрещатик просить суд стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Волиньмясотрейд 1066349,53грн. заборгованості.

Ухвалою господарського суду від 15.08.2018р. позовну заяву залишено без руху; зобов'язано позивача протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме: доплатити судовий збір в сумі 15995,23грн.

27.08.2018р. Публічним акціонерним товариством Комерційний банк Хрещатик надіслано до господарського суду заяву №3/3647 від 22.08.2018 про усунення недоліків з доданим до неї клопотанням №3/3646 від 22.08.2018 про звільнення або відстрочення сплати судового збору.

У поданому клопотанні позивач просить суд звільнити його від сплати судового збору, оскільки Правлінням Національного банку України прийнято рішення від 02.06.2016 про початок процедури ліквідації ПАТ КБ Хрещатик та делегування повноважень ліквідатору банка. Таким чином ПАТ КБ Хрещатик є неплатоспроможним.

Розглянувши заяву про звільнення або відстрочення сплати судового збору, суд зазначає наступне.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Ухвалою господарського суду від 15.08.2018р. позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Хрещатик залишено без руху та зобов'язано позивача усунути недоліки позовної заяви шляхом сплати судового збору у розмірі 15995,23грн.

Позивачем, у встановлений ухвалою від 15.08.2018р. строк, не усунено недоліків позовної заяви шляхом сплати судового збору у розмірі 15995,23грн. Натомість у поданій 27.08.2018р. заяві позивач просить звільнити його від сплати судового збору, обґрунтовуючи це тим, що на даний час триває ліквідаційна процедура банку, у зв'язку з чим одержані в результаті ліквідації кошти направляються на погашення вимог кредиторів.

У відповідності до ст. 8 Закону України Про судовий збір враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням звільнити від сплати судового збору за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд також може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, вказаній у частині 1 зазначеної статті.

Розглядаючи клопотання заявника, суд не вбачає існування вищевказаних підстав та умов, передбачених ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Даною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо звільнення від сплати судового збору.

За змістом положень статті 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом.

Отже, за приписами зазначеної норми, звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин. При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, то самі лише обставини, пов'язані з відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати. (Аналогічна правова позиція викладена в постановах Вищого господарського суду України від 05.03.2014р. по справі № 902/1266/13 та від 28.10.2014 по справі № 910/9244/13 та в ухвалі Верховного Суду від 09.02.2018 по справі №914/1171/16). При цьому, приписами вказаної статті передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов'язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 5 Закону України "Про судовий збір" (в редакції Закону України від 22.05.2015 №484-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору"), господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору.

В свою чергу, особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати повинна навести доводи того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору та підтверджували можливість сплати судового збору до ухвалення рішення у справі.

Так, звертаючись з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, останнє було обґрунтовано тим, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 05.04.2016 № 234 ПАТ КБ Хрещатик віднесено до категорії неплатоспроможних, а також розпочата ліквідаційна процедура. Також позивачем зазначено про те, що ПАТ КБ Хрещатик знаходиться у скрутному матеріальному становищі.

Пунктом 6.8. Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 № 2 встановлено, що оплата витрат, пов'язаних зі здійсненням ліквідації, здійснюється позачергово протягом усієї процедури ліквідації банку в межах кошторису витрат банку, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. До цих витрат, зокрема, належать витрати на сплату судового збору. Статтею 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", визначено, що оплата витрат, пов'язаних із здійсненням ліквідації проводиться уповноваженою особою Фонду на ліквідацію в межах кошторису витрат, затверджених фондом.

Крім того, як встановлено судом, позивачем до клопотання про звільнення його від сплати судового збору не додано жодних належних та допустимих доказів, якими підтверджуються обставини, викладенні у клопотанні, зокрема, кошторису витрат банку на здійснення ліквідації, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду, в межах якого Уповноважена особа Фонду здійснює заходи з забезпечення процедури ліквідації, в тому числі щодо сплати судового збору, що унеможливило задоволення поданого клопотання (аналогічна позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 10.05.2017 року по справі № 911/2973/16).

Зважаючи на те, що до клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору не було надано жодного доказу, який би підтверджував, що його матеріальний стан не дає можливості здійснити оплату судового збору в належному порядку та розмірі, зокрема, кошторису витрат банку на здійснення ліквідації, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду, в межах якого Уповноважена особа Фонду здійснює заходи з забезпечення процедури ліквідації, в тому числі щодо сплати судового збору, що унеможливило задоволення поданого клопотання (аналогічна позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 10.05.2017 року по справі № 911/2973/16).

Розглянувши клопотання позивача про звільнення або відстрочення сплати судового збору, враховуючи відсутність підстав передбачених ст. 8 Закону України Про судовий збір для звільнення від сплати судового збору, у зв'язку з необґрунтованістю та з урахуванням принципу рівності сторін, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні даного клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Оскільки позивачем не усунуто недоліки, зазначені в ухвалі господарського суду від 15.08.2018р. про залишення позовної заяви без руху, а саме не сплачено судовий збір у розмірі 15995,23грн., позовна заява Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" підлягає поверненню заявнику.

Крім того, суд повідомляє, що відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду у загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись ст. 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Хрещатик про звільнення від сплати судового збору.

2. Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Хрещатик, м. Київ до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Волиньмясотрейд, Волинська область, м. Луцьк про стягнення 1066349,53грн., разом з доданими до неї документами на 23 арк. повернути позивачу.

Ухвала складена та підписана 29.08.2018р.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Київського апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання в порядку ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п. 17 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В. М. Дем`як