ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.09.2018 Справа № 905/401/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.

при секретарі судового засідання Хадієвій М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області (Ідентифікаційний код 13511245, адреса: 61057, м. Харків, майдан Театральний, буд.1),

до відповідача: Приватного підприємства "Омфал-2" (Ідентифікаційний код 35443396, адреса: 84301, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Паркова, бул. 33),

за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Святогірської міської ради (Ідентифікаційний код 04053001, адреса: 84130, Донецька область, м.Слов'янськ, м.Святогірськ, вул.Володимира Сосюри, б.8),

за участю третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, адреса: 84331, АДРЕСА_1),

про: визнання недійсним договору, -

за участю представників сторін:

від позивача: Мамедова Н.Т. - за довіреністю;

від відповідача: Сергієнко Ю.Р. - адвокат за ордером;

від третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: не з'явився;

від третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: не з'явився, -

СУТЬ СПОРУ:

У лютому 2017 року Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Донецькій області звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Приватного підприємства «ОМФАЛ-2» про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 09.12.2013 на об'єкт комунальної власності - нежитлове вбудоване приміщення площею 38,8кв.м., розташований за адресою: 84130, Донецька область, м. Слов'янськ, м. Святогірськ, вул. Зарічна, буд.1а, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Семеновою Г.В. за реєстровим № 2900.

Позовні вимоги мотивовано тим, що подальше відчуження спірного майна без згоди Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Донецькій області і без покладення на нового власника зобов'язань, передбачених договором купівлі-продажу, укладеним з органом приватизації, є порушенням умов оспорюваного договору та положень абз. 2 ч.8 ст. 27 Закону України "Про приватизацію державного майна", ст. 23 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", Порядку надання державними органами приватизації згоди на подальше відчуження або передачу в заставу об'єктів, обтяжених зобов'язаннями їх власників перед державою, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 03.05.2012 № 606, п.п.5.4-5.6 приватизаційного договору.

Позивач стверджує, що саме факт формального невиконання відповідачем взятих на себе приватизаційних зобов'язань на протязі п'ятирічного терміну зумовлює правомірне застосування щодо нього з боку державного органу приватизації таких заходів як визнання договору купівлі-продажу недійсним за рішенням суду.

Ухвалою суду від 20.02.2017 господарським судом Донецької області було порушено провадження по справі та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, Святогірську міську раду.

Ухвалою суду від 25.05.2017 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, ОСОБА_1.

Рішенням господарського суду Донецької області від 20.06.2017 по справі №905/401/17, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 29.11.2017, в задоволенні позовних вимог Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Донецькій області відмовлено.

Постановою Верховного Суду України від 10.04.2018 скасовано рішення Господарського суду Донецької області від 20.06.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 29.11.2017 у справі №905/401/17, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

У пункті 38 вказаної постанови колегією суддів Верховного суду вказано, що під час розгляду справи суди першої та апеляційної інстанції на підставі дослідження наданих сторонами доказів належним чином не встановили усі обставини, які є необхідними для вирішення питання про наявність чи відсутність правових підстав для визнання недійсним Договору відповідно до частини 5 статті 27 Закону України "Про приватизацію державного майна". Так, суди чітко не встановили обставини щодо наявності чи відсутності невиконання Відповідачем своїх зобов'язань за Договором, зокрема передбачених пунктом 5.5 Договору.

У пунктах 40 та 41 постанови зазначено про передчасність висновку суду апеляційної інстанції про те, що у 2015 році Відповідач з незалежних від нього причин був позбавлений можливості у спосіб, передбачений чинним законодавством, звернутися до Позивача за визначеною договором адресою для отримання згоди на подальше відчуження об'єкту приватизації. Наведений висновок суду апеляційної інстанції ґрунтується на обставинах відсутності зміни сторонами визначеної в Договорі адреси Позивача у м. Донецьку, тоді як з 1 грудня 2014 року ДД УДППЗ "Укрпошта" призупинило роботу відділень поштового зв'язку у м. Донецьку та припинило пересилання пошти. Однак при цьому суд не зазначив про наявність доказів відсутності у Відповідача можливості звернутися до Позивача за іншою адресою згідно з інформацією, наведеною у відповідних відкритих джерелах або отриманою шляхом звернення до Фонду державного майна України. До того ж суд апеляційної інстанції залишив поза увагою, що норми чинного законодавства не зобов'язують здійснювати листування за договорами купівлі-продажу державного майна виключно через відділення УДППЗ "Укрпошта".

У пункті 47 цієї постанови Верховним судом викладено вказівку під час нового розгляду справи судам врахувати викладене та на підставі належних доказів встановити наявність чи відсутність обставин, передбачених частиною 5 статті 27 Закону України "Про приватизацію державного майна" в якості підстави для визнання недійсним договору.

Вказівки Верховного суду є обов'язковими для господарського суду при новому розгляді справи.

23.05.2018 матеріали справи повернулись до господарського суду Донецької області.

За результатом розподілу автоматизованої системи документообігу господарського суду Донецької області, для розгляду справи №905/401/17 визначено суддю Величко Н.В. (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.05.2018).

Ухвалою суду від 29.05.2018 прийнято справу №905/401/17 до свого провадження; визначено справу розглядати в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 20.06.2018; визначено позивачу, відповідачу та третім особам: письмово висловити правову позицію по суті спору з урахуванням постанови Верховного Суду від 10.04.2018 по справі № 905/401/17; явка представників сторін у судове засідання визнана не обов'язковою.

15.06.2018 відповідачем подано до канцелярії суду відзив на позовну заяву з урахуванням постанови Верховного суду від 10.04.2018 по справі № 905/401/17, в якому викладено заперечення проти задоволення позову.

Так, відповідач зазначає, що висновки Верховного суду, викладені у пунктах 40, 41 не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та покладають на відповідача здійснення дій, виконання обов'язків, які на нього не покладені чинним законодавством України та спірним договором, що ставить його у нерівні умови з позивачем. Вказує на те, що чинним законодавством України не покладено на сторони договору обов'язку щодо вчинення дій щодо встановлення місцезнаходження та/або будь-яких інших відомостей іншої сторони (контрагента) за договором, у разі їх зміни, тому у відповідача були відсутні правові підстави для направлення листів (заяв) на ім'я позивача за адресою іншою, ніж визначена умовами договору, що кореспондується з приписами ч.1 ст.19 Конституції України.

Наполягає на тому, що Цивільний кодекс України, як основний акт цивільного законодавства не містить такої підстави визнання договору недійсним, як невиконання іншою стороною зобов'язань, передбачених договором купівлі-продажу, у визначені строки. Також в ньому відсутня норма права, яка вказувала на те, що підстави визнання договору недійсним можуть встановлюватися іншими законами та/або можуть застосовуватися підстави, які визначені законами. На думку відповідача, у суду відсутні підстави для визнання договору недійсним на підставі ч.5 ст.27 Закону України «Про приватизацію державного майна».

Відповідач вважає, що позивачем не надані докази, а отже не доведено, які його права порушені відповідачем в момент вчинення правочину і в чому саме полягає порушення законних прав позивача.

Ухвалою суду від 20.06.2018 підготовче засідання відкладено на 25.07.2018; визначено третім особам письмово висловити правову позицію по суті спору з урахуванням постанови Верховного Суду від 10.04.2018 по справі №905/401/17; запропоновано позивачу надати суду відповідь на відзив б/н від 14.06.2018 відповідача; явка представників сторін у судове засідання визнана не обов'язковою.

18.07.2018 позивачем представлено суду пояснення б/н б/д, відповідно до яких останній вважає, що до спірних правовідносин у справі №905/401/17 має бути застосована пряма норма спеціального законодавства, яка в даному випадку є одночасно засобом відповідальності (санкцією) для покупця (відповідача) за невиконання ним зобов'язань, передбаченим договору купівлі - продажу, у визначені строки (погодження подальшого відчуження протягом п'ятирічного строку дії приватизаційних зобов'язань за договором купівлі - продажу №4679 від 09.12.2013), а саме ч.5 ст.27 Закону України "Про приватизацію державного майна". Наполягає на задоволенні позову.

Ухвалою від 25.07.2018 закрито підготовче провадження у справі № 905/401/17; розгляд справи по суті призначено на 14.08.2018; явка представників сторін у судове засідання визнана не обов'язковою.

В судовому засіданні 14.08.2018 оголошено перерву до 03.09.2018.

В судовому засіданні, що відбулось 03.09.2018, представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, а відповідача - заперечив проти їх задоволення з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Треті особи у судове засідання своїх представників не направили, витребувані судом документи та пояснення не представили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Святогірською міською радою прийнято рішення від 31.01.2012 №4-ХVІІІ-6 «Про приватизацію шляхом викупу майна комунальної власності територіальної громади міста Святогірська та делегування повноважень по приватизації Півнично-Донецькому представництву Фонду державного майна України» (з урахуванням рішення від 17.10.2012 № 6-ХХV-6), яким надано дозвіл на здійснення процесу приватизації шляхом викупу майна комунальної власності територіальної громади міста Святогірська: нежитлового вбудованого приміщення (внутрішня площа 38,8 кв.м.), розташованого на першому поверсі житлового будинку 1А по вул. Зарічна в місті Святогірськ. Органу приватизації - Регіональному відділенню Фонду державного майна по Донецькій області здійснити весь комплекс правових заходів, пов'язаних з процесом приватизації комунального майна згідно до чинного законодавства України про приватизацію. Приватизувати шляхом викупу об'єкт комунальної власності територіальної громади міста Святогірська орендарю (ОСОБА_1.): нежитлове вбудоване приміщення на першому поверсі житлового будинку внутрішньою площею 38,8 кв.м. по вул. Зарічна, 1А, у м. Святогірську (т.1 а.с.154,155).

Рішенням Святогірської міської ради від 29.03.2013 № 6-ХХХІ-6 затверджено Програму приватизації об'єктів комунальної власності м. Святогірська на 2013 рік (т.1 а.с.156), в пункті 4 якого визначено Регіональному відділенню Фонду державного майна по Донецькій області у 2013 році здійснити приватизацію об'єкту - нежитлового вбудованого приміщення (внутрішня площа 38,8 кв.м.), розташованого на першому поверсі житлового будинку по вул. Зарічна, 1А , в місті Святогірськ відповідно до рішень міської ради від 31.01.2012 № 4-ХVІІ-6, від 17.10.2012 № 6-ХХV-6, від 29.03.2013 № 6-ХХХІ-6.

Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області від 07.10.2013 № 03070 затверджено склад інвентаризаційної комісії для проведення інвентаризації об'єкта групи А комунальної власності (т.1 а.с.157)

Матеріали справи свідчать, що Святогірською міською радою проведено інвентаризацію об'єкта комунальної власності групи А та замовлено Звіт про оцінку майна - нежитлового вбудованого приміщення площею 38,8 кв.м., розташованого за адресою: 84130, Донецька область, м. Слов'янськ, м. Святогірськ, вулиця Зарічна, будинок 1-А (т.1 а.с.164-177).

Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області від 29.11.2013 № 03700 затверджено висновок про вартість майна об'єкта групи А комунальної власності, ринкова вартість без поліпшень станом на 30.09.2013 (частка комунальної власності - 62,65%) складає - 24024,76 грн. (двадцять чотири тисячі двадцять чотири гривні 76 коп.) без ПДВ; 4804,95 грн. (чотири тисячі вісімсот чотири гривні 95 коп.) - ПДВ; 28829,71 грн. (двадцять вісім тисяч вісімсот двадцять дев'ять гривень 71 коп.) - з урахуванням ПДВ. (т.1 а.с.161).

Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області від 06.12.2013 № 03772 визначено укласти договір купівлі-продажу об'єкта груби А комунальної власності - нежитлове вбудоване приміщення площею 38,8 кв.м., за адресою: 84130, Донецька область, м. Слов'янськ, м. Святогірськ, вулиця Зарічна, будинок 1-А, що обліковується на балансі Святогірської міської ради, за способом приватизації викуп з юридичною особою ПП «Омфал-2» (п.1 наказу). Внести в договір купівлі-продажу ціну продажу об'єкта, яка становить: ринкова вартість без поліпшень (частка комунальної власності - 62,65%) - 24024,76 грн. (двадцять чотири тисячі двадцять чотири гривні 76 коп.) без ПДВ; 4804,95 грн. (чотири тисячі вісімсот чотири гривні 95 коп.) - ПДВ; 28829,71 грн. (двадцять вісім тисяч вісімсот двадцять дев'ять гривень 71 коп.) - з урахуванням ПДВ (п.2 наказу). Укладення договору купівлі-продажу доручено головному спеціалісту відділу малої приватизації та відчуження державного майна Позняк В.В., наділивши її відповідними повноваженнями продавця (т.1 а.с.162)

09.12.2013 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області, як продавцем, та Приватним підприємством «Омфал-2», як покупцем, укладено договір купівлі-продажу об'єкта групи А комунальної власності (т.1 а.с.14), за умовами якого продавець зобов'язався передати у власність покупцю об'єкт групи А комунальної власності - не житлове вбудоване приміщення площею 38,8 кв.м., за адресою: 84130, Донецька область, м. Слов'янськ, м. Святогірськ, вулиця Зарічна, будинок 1-А, що обліковується на балансі Святогірської міської ради (далі - об'єкт приватизації), а покупець зобов'язався прийняти об'єкт приватизації, сплатити ціну його продажу і виконати визначені в договорі умови (п.1.1 договору).

Згідно з пунктом 5.3 Договору Відповідач зобов'язаний виконувати умови продажу об'єкта приватизації, а саме: забезпечити утримання об'єкта приватизації та прилеглої території у належному технічному та санітарному стані; забезпечити дотримання екологічних норм під час експлуатації об'єкта. Термін дії зобов'язань відповідача за Договором не перевищує п'ять років за умови виконання ним усіх умов продажу за Договором та підписання акту підсумкової перевірки.

Відповідно до пункту 5.5 Договору будь-яке подальше відчуження, застава (іпотека), унесення до статутного капіталу іншого господарського товариства (далі - відчуження) об'єкта приватизації можливе лише за умови збереження для нового власника зобов'язань, визначених у пункті 5.3 Договору, виключно за згодою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, у порядку, що затверджується Фондом державного майна України.

У пункті 5.6 Договору обумовлено, що у разі подальшого відчуження приватизованого об'єкта новий власник об'єкта приватизації зобов'язаний у двотижневий строк з дня переходу до нього права власності на об'єкт приватизації подати Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Донецькій області копії документів, що підтверджують його право власності.

Відсутність погодження Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області подальшого відчуження об'єкта приватизації є підставою для визнання правочинів щодо такого відчуження недійсними (п. 5.8 Договору).

У пунктом 7.5 Договору передбачено, що у разі невиконання Відповідачем зобов'язань за Договором Позивач має право у встановленому законодавством порядку порушити питання про його розірвання або визнання недійсним, стягнення завданих збитків та повернення об'єкта приватизації за актом приймання-передавання у комунальну власність.

Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Семеновою Г.В. 09.12.2013 та зареєстровано в реєстрі за № 2900.

На виконання умов цього договору відповідач 09.12.2013 сплатив ціну продажу об'єкта приватизації в сумі 28829,17 грн. (двадцять вісім тисяч вісімсот двадцять дев'ять гривень 17 коп.) за квитанціями Філії Донецького регіонального управління ПАТ «ПРИВАТБАНК» (т.1 а.с.114)

10.12.2013 між сторонами підписаний акт передачі комунального майна, відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв проданий 09.12.2013 шляхом викупу об'єкт групи А комунальної власності - об'єкт приватизації (т.1 а.с.113).

Матеріали справи свідчать, що позивачем проводився постприватизаційний контроль згідно відповідного графіку проведення контролю за виконанням умов договорів купівлі-продажу, затвердженого наказами Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, про що складено відповідні Довідки від 19.06.2015, від 21.06.2016 (т.1 а.с.141-152).

З матеріалів справи вбачається, що 08.12.2015 між ПП «Омфал-2» (відповідачем) в особі директора ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (далі - Третя особа-2), від імені якої діяв представник, укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення (далі - Договір-2, т.1 а.с.20).

За умовами Договору-2 Відповідач зобов'язався передати у власність Третьої особи-2 нежитлове вбудоване приміщення - Об'єкт приватизації.

Відповідно до пункту 3.1 Договору-2 право власності на Об'єкт приватизації переходить до Третьої особи-2 після державної реєстрації Договору-2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Передача Об'єкту приватизації відбулася до підписання договору шляхом передачі Третій особі-2 ключів та технічної документації на відчужуване майно.

Договір-2 підписаний представниками обох сторін та посвідчений Приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області 8 грудня 2015 року за № 2974.

Листом від 11.04.2016 №17-10-02001 Позивач направив на адресу Відповідача письмовий запит щодо стану виконання умов спірного договору для подальшого опрацювання наданих власником Об'єкта приватизації документів (документальний контроль, т.1 а.с.18).

Листом б/н б/д Відповідач повідомив Позивача, що Об'єкт приватизації відчужений за Договором-2 (т.1 а.с.19).

Позивач листом №11-10-03648 від 05.07.2016 вимагав від Відповідача негайно вжити заходи по розірванню Договору-2 у 7-денний строк з моменту отримання даного листа, надати Позивачу докази вжиття зазначених заходів. Крім того Позивач запропонував Відповідачу у разі необхідності здійснення подальшого відчуження Об'єкта приватизації звернутися до нього за отриманням згоди (т.1 а.с.23).

Відповідач листом №38 від 18.07.2016 повідомив Позивача про те, що у зв'язку з вимогами Позивача він звернувся листом до Третьої особи-2 з пропозицією в добровільному порядку за згодою сторін розірвати укладений договір та в подальшому укласти його відповідно до вимог законодавства (т.1 а.с.24).

Також Відповідач листом №70 від 27.09.2016 звернувся до Позивача з проханням розглянути можливість та погодити умови Договору-2 та додаткової угоди до нього, повідомивши Позивача про виконання ним умов Договору щодо сплати грошових коштів (т.1 а.с.30).

Листом №11-10-05483 від 13.10.2016 Позивач сповістив Відповідача про розгляд його заяви №70 від 27.09.2016 та проекту додаткової угоди №1 до Договору-2 та зазначив, що відчуження Об'єкта приватизації вже відбулося, тому Позивач не має правових підстав для погодження відчуження Об'єкта приватизації та наполягає на виконанні вимог, викладених, зокрема, у листі позивача від 05.07.2016 №11-10-03648 (т.1 а.с.31).

На підтвердження неможливості своєчасного звернення до Позивача з метою отримання відповідної згоди на подальше відчуження Об'єкта приватизації Відповідач надав до матеріалів справи:

- лист Відповідача №101 від 16.08.2017, адресований начальнику центру поштового зв'язку №7, про те, що у жовтні 2015 року Відповідачу відмовлено у прийнятті цінного листа для доставки на ім'я Позивача на адресу: м. Донецьк, вул. Артема, 97, з мотивів припинення роботи відділень Укрпошти у м. Донецьку (т.2 а.с.49);

- лист заступника начальника ЦПЗ №7 Донецької дирекції ПАТ "Укрпошта" №05/01-348 від 18.08.2017, у якому зазначено, що згідно з указом Президента України від 14.11.2014 №875/2014 "Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 р. "Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях", розпорядження КМУ від 07.11.2014 №1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення", УДППЗ "Укрпошта" згідно з наказом №389 від 28.11.2017 ДД УДППЗ "Укрпошта" з 1 грудня 2014 року призупинило роботу відділень поштового зв'язку у м.Донецьку, та припинило пересилання пошти (т.2 а.с.48).

Предметом розгляду у цій справі є визнання недійсним договору купівлі-продажу від 09.12.2013 на об'єкт комунальної власності - нежитлове вбудоване приміщення площею 38,8 кв.м., розташований за адресою: 84130, Донецька область, м. Слов'янськ, м. Святогірськ, вул. Зарічна, буд.1а, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Семеновою Г.В. за реєстровим № 2900, на підставі ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України "Про приватизацію державного майна", ст. 23 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", Порядку надання державними органами приватизації згоди на подальше відчуження або передачу в заставу об'єктів, обтяжених зобов'язаннями їх власників перед державою, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 03.05.2012 № 606 та п.п.5.4-5.6 приватизаційного договору.

Позивач стверджує, що саме факт формального невиконання відповідачем взятих на себе приватизаційних зобов'язань на протязі п'ятирічного терміну зумовлює правомірне застосування щодо нього з боку державного органу приватизації таких заходів як визнання договору купівлі-продажу недійсним за рішенням суду

Огляд норм чинного законодавства свідчить про наступне.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За умовами ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

У наведених нормах не міститься тлумачення поняття "виконання належним чином", однак вказується, що таким буде вважатися виконання, здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства. Отже, насамперед, якщо умови виконання зобов'язання закріплено в договорі, то суб'єкт виконання зобов'язаний діяти відповідно до цих умов. При цьому належне виконання як головний принцип передбачає й реальне його здійснення.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Закон України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) встановлює правовий механізм приватизації єдиних майнових комплексів невеликих державних підприємств шляхом їх відчуження на користь одного покупця одним актом купівлі-продажу.

Частиною 2 ст. 1 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" до відносин щодо приватизації невеликих державних підприємств, не врегульованих цим Законом, застосовується Закон України "Про приватизацію майна державних підприємств".

За умовами ч.ч. 1, 3 ст. 23 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" право власності на державне майно підтверджується договором купівлі-продажу, який укладається між покупцем та уповноваженим представником відповідного органу приватизації, а також актом приймання-передачі зазначеного майна. До договору включаються зобов'язання сторін, які були визначені умовами аукціону, конкурсу чи викупу, відповідальність та правові наслідки їх невиконання. Зобов'язання покупця, передбачені договором купівлі-продажу, зберігають свою дію для осіб, які придбають об'єкт у разі його подальшого відчуження протягом строку дії таких зобов'язань. Подальше відчуження такого об'єкта можливе лише за умови збереження для нового власника зобов'язань, визначених договором купівлі-продажу, виключно за згодою державного органу приватизації, який здійснює контроль за їх виконанням. Відсутність погодження державним органом приватизації подальшого відчуження об'єкта приватизації є підставою для визнання правочинів щодо такого відчуження недійсними.

Частиною 8 ст. 23 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" органи приватизації здійснюють контроль за виконанням покупцем умов договору купівлі-продажу, а у разі їх невиконання застосовують санкції, передбачені чинним законодавством, та можуть у встановленому порядку порушувати питання про розірвання договору.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про приватизацію державного майна" (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) приватизація державного майна (далі - приватизація) - платне відчуження майна, що перебуває у державній власності, у тому числі разом із земельною ділянкою державної власності, на якій розташований об'єкт, що підлягає приватизації, на користь фізичних та юридичних осіб, які можуть бути покупцями відповідно до цього Закону, з метою підвищення соціально-економічної ефективності виробництва та залучення коштів для здійснення структурної перебудови національної економіки.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 7 Закону України "Про приватизацію державного майна" (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) державну політику в сфері приватизації здійснюють Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва у районах і містах, органи приватизації в Автономній Республіці Крим, що становлять єдину систему державних органів приватизації в Україні. Державні органи приватизації у межах своєї компетенції здійснюють такі основні повноваження, зокрема: здійснюють повноваження власника державного майна у процесі приватизації; продають майно, що перебуває у державній власності, в процесі його приватизації; контролюють виконання умов договорів купівлі-продажу державного майна.

Статтею 27 Закону України "Про приватизацію державного майна" (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено порядок оформлення угод приватизації. Так, при приватизації об'єкта державної власності шляхом його викупу, продажу на аукціоні, за конкурсом між продавцем і покупцем укладається відповідний договір купівлі-продажу; контроль за виконанням умов договору купівлі-продажу здійснює державний орган приватизації.

Абзацом дев'ятнадцятим частини другої статті 27 цього Закону встановлено, що зазначені в цій частині зобов'язання зберігають свою дію для осіб, які придбають об'єкт у разі його подальшого відчуження протягом строку дії цих зобов'язань. Відчуження майна (акцій), обтяжених передбаченими у цій частині зобов'язаннями, можливо виключно за згодою державного органу приватизації, який здійснює контроль за їх виконанням. Порядок надання згоди державними органами приватизації встановлюється Фондом державного майна України. У разі подальшого відчуження приватизованого об'єкта новий власник у двотижневий строк з дня переходу до нього права власності на цей об'єкт зобов'язаний подати до державного органу приватизації копії документів, що підтверджують перехід до нього права власності. Державний орган приватизації зобов'язаний вимагати від нового власника виконання зобов'язань, визначених договором купівлі-продажу об'єкта приватизації і застосовувати до нього у разі їх невиконання санкції згідно із законом. Договори про подальше відчуження майна (акцій), обтяжених передбаченими у цій частині зобов'язаннями, підлягають нотаріальному посвідченню та у випадках, передбачених законодавством, державній реєстрації.

Контроль за виконанням умов договору купівлі-продажу здійснює державний орган приватизації.

Згідно ч. 5 ст. 27 Закону України "Про приватизацію державного майна" (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) на вимогу однієї із сторін договір купівлі-продажу може бути розірвано або визнано недійсним за рішенням суду в разі невиконання іншою стороною зобов'язань, передбачених договором купівлі-продажу, у визначені строки.

Оскільки положення Закону України "Про приватизацію державного майна" є спеціальними нормами, які регулюють спірні у справі правовідносини щодо приватизації державного майна, суд дійшов висновку про відповідність обраного Позивачем способу захисту порушених прав вимогам цивільного законодавства.

Також, зважаючи на передбачені положеннями Закону України "Про приватизацію державного майна" та Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" мету приватизації та повноваження органів приватизації, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (рішення від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України" та інші) суд також дійшов висновку про законність державного втручання у даному випадку, адже нормами національного законодавства та умовами Договору встановлена можливість строком до п'яти років здійснення контролю за виконанням покупцем умов Договору купівлі-продажу.

Таким чином, суд відхиляє посилання відповідача на відсутність підстав для визнання договору недійсним, оскільки факт невиконання Відповідачем приватизаційних зобов'язань протягом п'яти років зумовлює застосування щодо нього з боку державного органу приватизації заходів, передбачених ч. 5 ст. 27 Закону України "Про приватизацію державного майна".

Відповідач також посилався на те, що чинним законодавством України не покладено на сторони договору обов'язку щодо вчинення дій, направлених на встановлення місцезнаходження та/або будь-яких інших відомостей іншої сторони (контрагента) за договором, у разі їх зміни, тому у відповідача були відсутні правові підстави для направлення листів (заяв) на ім'я позивача за адресою іншою, ніж визначена умовами договору.

Суд відхиляє такі доводи, оскільки, враховуючи наявність, передбачених п.5.5 договору-1 зобов'язань (у випадку відчуження об'єкта приватизації) щодо отримання відповідної згоди Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, відповідач мав проявити належну обачність та добросовісність та вчинити дії, направлені на отримання відомостей щодо встановлення місцезнаходження позивача, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців і є офіційними, відкритими, загальнодоступними та безоплатними. Крім того, відповідач не був позбавлений можливості отримати таку інформацію шляхом звернення до Фонду державного майна України. Разом з тим, суд зазначає, що норми чинного законодавства не зобов'язують здійснювати листування за договорами купівлі-продажу державного майна виключно через відділення УДППЗ «Укрпошта». Одночасно, відповідачем не подано суду доказів того, що він вживав будь-яких заходів стосовно отримання згоди Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області на подальше відчуження об'єкта приватизації.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем належними та допустимими доказами доведено, а матеріалами справи підтверджено обґрунтованість позовних вимог про визнання спірного договору недійсним.

Судові витрати у справі покладаються у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України на відповідача.

Керуючись статтями 73 - 80, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області (Ідентифікаційний код 13511245, адреса: 61057, м. Харків, майдан Театральний, буд.1) до Приватного підприємства "Омфал-2" (Ідентифікаційний код 35443396, адреса: 84301, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Паркова, бул. 33), за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Святогірської міської ради (Ідентифікаційний код 04053001, адреса: 84130, Донецька область, м.Слов'янськ, м.Святогірськ, вул.Володимира Сосюри, б.8), третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, адреса: 84331, АДРЕСА_1), про визнання недійсним договору задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 09.12.2013 на об'єкт комунальної власності - нежитлове вбудоване приміщення площею 38,8кв.м., розташований за адресою: 84130, Донецька область, м. Слов'янськ, м. Святогірськ, вул. Зарічна, буд.1а, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Семеновою Г.В. за реєстровим № 2900.

Стягнути з Приватного підприємства "Омфал-2" (Ідентифікаційний код 35443396, адреса: 84301, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Паркова, бул. 33) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області (Ідентифікаційний код 13511245, адреса: 61057, м. Харків, майдан Театральний, буд.1) судовий збір за подання позову у розмірі 1600,00грн., судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1760,00грн., судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 1920,00грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня підписання повного тексту у порядку, передбаченому Розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 10.09.2018.

Суддя Н.В. Величко