ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2018м. ДніпроСправа № 904/2879/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю промислового підприємства "ЗІП" (51901, м. Кам'янське Дніпропетровської області, вул. Широка, 107-А; ідентифікаційний код 21875464)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний Дім "Н'ю-лайн" (49126, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код 32140051)

про стягнення 61 556 грн. 94 коп.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю промислове підприємство "ЗІП" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№2802/18 від 25.06.2018р.), в якій просить стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний Дім "Н'ю-лайн" 61 556 грн. 94 коп., що складає 54 590 грн. 51 коп. - заборгованості, що виникла відповідно до Договору поставки від 07.02.2012р. №20120207, 5 335 грн. 27 коп. інфляційних втрат та 1 631 грн. 16 коп. 3% річних.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Позивач у заяві (вх..№33579/18 від 01.08.2018р.) на виконання ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2018 надає додаткові докази по справі документ, що підтверджує відсутність оплат, та наявність заборгованості відповідача перед позивачем за договором поставки та повідомляє, що до теперішнього часу на адресу позивача відзив на позовну заяву не надходив, у звязку з чим у позивача немає можливості надати заперечення на відзив.

Сторони своїм правом на подання до суду документів, визначених статтями 165-167, 251 Господарського процесуального кодексу України, не скористались, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленнями про вручення позивачу - 03.07.2018р. ухвали суду від 26.06.2018р. про відкриття провадження у справі та поштовим повідомленням, направленим на адресу відповідача (зазначену у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) та повернутим до суду - 08.08.2018р. органами поштового зв'язку з посиланням "за закінченням строку зберігання поштового відправлення".

За визначенням пунктів 4, 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За загальними вимогами пункту 91 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2009 № 270 (далі Правила), поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв'язку адресатам на поштову адресу або видаються/виплачуються в об'єкті поштового зв'язку. Рекомендовані поштові відправлення підлягають доставки до дому (пункт 92. Правил). Вручення рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка" в об'єкті поштового зв'язку не передбачено (пункт 102 Правил).

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин, рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п'ять календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причини невручення (пункт 116 Правил).

Здійснення зберігання рекомендованих листів із позначкою "Судова повістка", які не вручені під час доставки до дому із причин відсутності адресата, Правилами не передбачено, а отже, повернення такого повідомлення із зазначенням причини невручення закінчення встановленого строку зберігання, суперечить вимогам Правил, та фактично відповідає причині повернення у зв'язку з відсутністю адресата.

Аналізуючи зазначені вище положення Правил надання послуг поштового зв'язку, слід дійти висновку, що повернення судового рішення із проставленням у поштовому повідомленні відмітки за закінченням терміну зберігання, є підтвердженням відсутності особи адресата за адресою, а отже, день проставлення такої відмітки в поштовому повідомленні, слід вважати днем вручення судового рішення в порядку пунктів 4, 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням вищенаведених обставин, суд дійшов висновку щодо належного повідомлення відповідача про наявність в провадженні суду даної справи та необхідність надання відзиву на позовну заяву.

Суд вважає за необхідне зазначити, що ухвала суду була надіслана учасникам процесу завчасно на їх юридичні адреси, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідного судового процесуального документу. За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та про необхідність подання витребуваних судом документів.

При цьому, стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обовязків щодо доказів.

Таким чином, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень.

Частиною 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Проте, відповідач відзиву на позов та інших витребуваних господарським судом документів не надав.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у раз ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Тому суд розглядає справу без призначення судового засідання та виклику сторін за наявними у ній матеріалами і документами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

07.02.2012р. між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю промислове підприємство "ЗІП", як постачальником, та відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний Дім "Н'ю-лайн", як покупцем, було укладено договір поставки №20120207 (надалі Договір), відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобовязується поставити, а покупець зобовязується прийняти і оплатити на умовах цього договору продукцію виробництва ТОВ ПП "ЗІП", кількість, асортимент і ціна якої зазначені в Специфікаціях (накладних), які є невідємною частиною цього договору.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2012 року (включно); у випадку, якщо жодна із сторін договору за один місяць до закінчення строку дії договору не направить письмову заяву про відмову від пролонгації цього договору, то договір вважається автоматично пролонгованим на наступний рік на тих же умовах (пункту 7.1, 7.2 Договору).

Відповідно до пункту 1.2 Договору найменування, номенклатура (асортимент), одиниця виміру, ціна за одиницю та загальна вартість товару, умови поставки зазначаються сторонами у Специфікації (Специфікаціях), яка (які) є невідємною частиною договору.

Ціна за одиницю товару та загальна вартість товару визначається у національній валюті України гривні та включає в себе податок на додану вартість; товар, що поставляється, оплачується за ціною, встановленою постачальником і зазначеною в специфікаціях; загальна сума договору визначається як сума усіх Специфікацій до Договору (пункти 4.1, 4.2, 4.3 Договору).

За приписами пунктів 3.1, 3.4 Договору постачальник постачає товар окремими партіями згідно заявок покупця; строк та умови поставки кожної партії товару визначається у відповідних Специфікаціях до договору.

Право власності на товар переходить від постачальника до покупця з моменту фактичного отримання товару покупцем та оформлення належним чином відповідної накладної (пункт 3.5 Договору).

На виконання умов Договору позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 55 483 грн. 89 коп., про що свідчать:

- видаткова накладна від 26.05.2017р. №ГП-0000387 на суму 54 591 грн. 60 коп. (а.с.35);

- видаткова накладна від 26.05.2017р. №ГП-0000391 на суму 891 грн. 79 коп. (а.с.36).

У пункті 4.5 Договору сторони узгодили, що покупець оплачує вартість замовленої партії товару на наступних умовах: 100% відстрочка оплати вартості партії товару на протязі 21 (двадцяти одного) календарних днів з дати підписання сторонами видаткової накладної на відповідну партію товару.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, відповідач повинен був оплатити отриманий від позивача товар за видатковою накладною від 26.05.2017р. №ГП-0000387 на суму 54 591 грн. 60 коп. та видатковою накладною від 26.05.2017р. №ГП-0000391 на суму 891 грн. 79 коп. до 16.06.2017р.

Оплата за товар здійснюється покупцем в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника (пункт 4.4 Договору).

Згідно з пунктом 4.6 Договору моментом оплати вважається надходження грошових коштів на рахунок постачальника.

На виконання умов укладеного між сторонами Договору відповідач зобов'язання з оплати отриманого товару виконав частково у загальному розмірі 892 грн. 88 коп., про що свідчить:

- банківська виписка по рахунку від 19.09.2017р., як оплата за поставлений товар за видатковою накладною від 26.05.2017р. №ГП-0000391 на суму 891 грн. 79 коп. (а.с.41);

- банківська виписка по рахунку від 19.09.2017р., як оплата за поставлений товар за видатковою накладною від 26.04.2017р. №ГП-0000264 на суму 36 538 грн. 36 коп. (залишок зараховано як оплату по видатковій накладній від 26.05.2018р. №ГП-0000387 в сумі 1 грн. 09 коп.) (а.с.42).

Пунктом 4.11 Договору передбачено, що при наявності у покупця простроченої заборгованості за Договором незалежно від підстав виникнення, грошові кошти, які перераховуються покупцем, зараховуються у першу чергу на погашення заборгованості за товар, поставлений в минулі періоду по даному договору; при цьому, призначення платежу до уваги не береться.

Таким чином, за товар, поставлений за видатковою накладної №ГП-0000387 від 26.05.2017р., відповідач зобовязаний сплатити залишок заборгованості в сумі 54 590 грн. 51 коп.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем становить 54 590 грн. 51 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем направлено на адресу відповідача претензію №5 (№509 від 25.04.2018р.), у якій вимагає протягом трьох календарних днів перерахувати суму заборгованості у розмірі 54 590 грн. 51 коп. (а.с.38-39).

Про направлення вказаної претензії свідчить поштовий опис вкладення від 01.06.2018р. (а.с.40).

Матеріали справи не містять доказів в підтвердження надання відповідачем відповіді на пред'явлену позивачем претензію чи повернення поставленого позивачем товару.

Заборгованість відповідача перед позивачем за Договором становить 54 590 грн. 51 коп., що також підтверджується підписаним сторонами актом звірки розрахунків станом на 30.09.2017р. (а.с.37).

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед позивачем відповідачем не надано.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За невиконання або неналежне виконання зобовязань по даному договору сторони несуть відповідальність в порядку і розмірах, передбачених чинним законодавством України (пункт 5.1 Договору).

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, згідно розрахунку інфляційні нарахування становлять 5 335 грн. 27 коп. (за загальний період прострочення з 17.06.2017р. по 13.06.2018р.), а річні 1 631 грн. 16 коп. (з 17.06.2017р. по 13.06.2018р.).

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У відповідності до вимог пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином судові витрати у розмірі 1 762 грн. 00 коп. слід покласти на відповідача.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний Дім "Н'ю-лайн" (49126, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код 32140051) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю промислового підприємства "ЗІП" (51901, м. Кам'янське Дніпропетровської області, вул. Широка, 107-А; ідентифікаційний код 21875464) 54 590 (пятдесят чотири тисячі пятсот девяносто) грн. 51 коп. заборгованості, 5 335 (пять тисяч триста тридцять пять) грн. 27 коп. інфляційних нарахувань, 1 613 (одна тисяча шістсот тринадцять) грн. 16 коп. - річних та 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В.Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

10.09.2018р.