ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

10.09.2018м. ДніпроСправа № 904/2847/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Глубур-Сервіс", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.

до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.

про стягнення заборгованості в сумі 5 245 504, 70 грн.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

від позивача: Жук В.В., дов. б/н від 05.01.17 р., адвокат;

від відповідача: Клінкевич О.А., дов. № 14/11298 від 12.12.17 р., представник.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Глубур-Сервіс" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 4 974 264, 55 грн., що складають суму заборгованості за договором підряду № 46-17 від 01.01.2017 р.; 32 380, 02 грн. - пені; 271 240, 15 грн. - інфляції; 76 643, 00 грн. - річних.

Ухвалою від 23.06.2018 р. господарським судом відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 05.07.2018 р.

05.07.2018 р. ПрАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" подані заперечення проти вирішення спору в господарському суді, в яких останній просить залишити позов без розгляду у зв'язку з тим, що пунктом 12.2 спірного договору передбачено, що у випадку, якщо суперечки і розбіжності, які виникли у зв'язку з виконанням цього договору або стосуються його укладення, зміни, порушення умов, недійсності, не будуть врегульовані шляхом переговорів, їх розгляд здійснюється у Постійно діючому Регіональному Третейському суді України при Асоціації "Регіональна правова група" відповідно до Регламенту зазначеного суду.

Ухвалою від 05.07.2018 р. господарським судом відкладено підготовче засідання до 13.08.2018 р.

23.07.2018 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній повторно просить залишити позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Глубур-Сервіс" без розгляду. Відносно необґрунтованості позовних вимог, відповідач зазначає, що позивач не надавав послуги з технічного і технологічного обслуговування бурових установок, у зв'язку з чим останньому було направлено листа про корегування об'ємів виконаних робіт та відповідно їх вартості.

Крім того, вказаний вище відзив містить вимогу щодо призначення у справі № 904/2847/18 судово-технічної експертизи.

До того ж, 23.07.2018 р. ПрАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" подано окремо клопотання про призначення судово-технічної експертизи.

Ухвалою від 13.08.2018 р. за клопотанням позивача господарським судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 21.09.2018 р., відкладено підготовче засідання до 10.09.2018 р.

13.08.2018 р. від позивача надійшла відповідь на відзив, яка зводиться до того, що на думку останнього третейське застереження є правом, а не обов'язком сторони. Щодо суті позовних вимог, позивач наполягає на тому, що роботи ним виконані належним чином та прийняті відповідачем без зауважень. В частині заявленого відповідачем клопотання про проведення експертизи, позивач зазначає, що ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» не наведено будь-яких обставин для з'ясування яких необхідні спеціальні знання.

Крім того, позивач вважає необґрунтованим вимогу відповідача про проведення експертизи в Донецькому НДІ судових експертиз.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.01.2017 р. Приватним акціонерним товариством «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - Замовник; відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Глубур-Сервіс» (далі - Пілрядник; позивач) укладено Договір підряд № 46-17 (далі - Договір).

Зазначений вище Договір містить п. 12.2., у якому сторони дійшли згоди про те, що всі неврегульовані шляхом переговорів спори, розбіжності, вимоги та претензії, які виникають з договору або у зв'язку з ним відносно його укладання, виконання, порушення його умов, припинення або визнання його недійним, підлягають вирішенню у Постійно діючому Регіональному Третейському суді України при Асоціації "Регіональна правова група", згідно регламенту суду.

Відповідно до п. 1, ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Згідно ч. 1, 3 ст. 22 ГПК України спір, який відноситься до юрисдикції господарського суду, може бути переданий сторонами на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, крім:

1)спорів про визнання недійсними актів, спорів про державну реєстрацію або облік прав на нерухоме майно, прав інтелектуальної власності, прав на цінні папери, а також спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні договорів про публічні закупівлі з урахуванням частини другої цієї статті;

2) спорів, передбачених пунктами 2, 3, 7-13 частини першої, пунктами 2, 3, 6 частини другої статті 20 цього Кодексу, з урахуванням частини другої цієї статті;

3) інших спорів, які відповідно до закону не можуть бути передані на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу.

Будь-які неточності в тексті угоди про передачу спору на вирішення до третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу та (або) сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності повинні тлумачитися судом на користь її дійсності, чинності та виконуваності.

Статтею 1 Закону України "Про третейські суди" встановлено, що до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про третейські суди" встановлюються вимоги до виду і форми третейської угоди. Третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Третейська угода є підставою для передачі спору на розгляд третейського суду, а в деяких випадках - і підставою для створення та діяльності такого суду. Таким чином, належність форми і змісту третейської угоди, наявність у ній всіх істотних умов, передбачених законом, є первинною та обов'язковою умовою правомірності третейського розгляду, а відтак - і третейського рішення.

Стаття 5 Закону України "Про третейські суди" встановлює, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Відповідно до вимог п. 7 ч. 1 статті 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Як вже зазначено вище, 05.07.2018 р., тобто, не пізніше початку розгляду справи по суті та до подання першої заяви щодо суті спору, від відповідача надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді.

Доказів, які б свідчили про те, що укладена сторона угода про передачу спору на вирішення третейського суду, була визнана недійсною, втратила чинність або не може бути виконана, матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, дана позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Даний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеній у Постанові від 15.03.2018р. у справі №913/608/17.

Заперечення позивача з посиланням на позбавлення останнього права на розгляд його справи судом, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом, господарський суд відхиляє, оскільки постійно діючий третейський суд діє відповідно до Закону України "Про третейські суди", його рішення можуть бути оскаржені до господарського суду на підставах, зазначених в ГПК України, тому в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод такий суд може вважатися "судом, встановленим законом" (див. п. 54 рішення ЄСПЛ "Компанія "Регент" проти України" від 03.04.2008), а наявність у сторони спору обов'язку звертатися саме до цього суду, якщо між сторонами була попередньо укладена угода про передання спору на розгляд третейського суду, і інша сторона наполягає на вирішенні спору в цьому суді, не свідчить про порушення права заявника на доступ до суду та вчинення ним угоди про відмову у зверненні за захистом до суду.

Одночасно, суд звертає увагу на те згідно з ч. 2 ст. 226 ГПК України про залишенні позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Суд зазначає, що відповідно до Закону України "Про судовий збір" визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Оскільки, позивачем не подано клопотання про повернення сплаченої суми судового збору, відповідне питання не підлягає вирішенню в даній ухвалі, однак, позивач не позбавлений права вирішити питання про повернення судового збору, подавши відповідне клопотання.

Керуючись ст.ст. 20, 22, 226, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Глубур-Сервіс" до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення заборгованості в сумі 5 245 504, 70 грн. - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили - 10.09.2018 р.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.Ф. Мельниченко