У Х В А Л А

10 вересня 2018 року м. Чернігівсправа № 927/188/18
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Шморгуна В. В., розглянувши заяву Чернігівської обласної корпорації агропромислового будівництва у справі

За позовом: Чернігівської обласної корпорації агропромислового будівництва,

, вул. В. Дрозда, 11, м. Чернігів, 14007

до відповідача: Комунального підприємства «Чернігівське тролейбусне управління» Чернігівської міської ради,

, вул. Шевченка, 50, м. Чернігів, 14035

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 1. Житлово-комунального підприємства Чернігівської обласної корпорації агропромислового будівництва,

, проспект Перемоги, 205, м. Чернігів, 14035

2. Фонду комунального майна Чернігівської міської ради,

, вул. Мстиславська, 8, м. Чернігів, 14000

Предмет спору: про визнання недійсним договору,

Представники сторін:

не викликались,

ВСТАНОВИВ:

Чернігівською обласною корпорацією агропромислового будівництва подано позов до Комунального підприємства «Чернігівське тролейбусне управління» Чернігівської міської ради, у якому позивач просить суд визнати недійсним договір про спільні володіння та дольову участь в утриманні гуртожитку від 01.08.2001.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 29.08.2018 позов задоволено повністю, визнано недійсним договір про спільні володіння та дольову участь в утриманні гуртожитку від 01.08.2001, укладений від імені співвласників гуртожитку в особі начальника тролейбусного управління Головченка В.В. та головою об'єднання «Чернігівагробуд» Крамаренка А.І., та стягнуто з Комунального підприємства «Чернігівське тролейбусне управління» Чернігівської міської ради на користь Чернігівської обласної корпорації агропромислового будівництва 1762,00 грн судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, та 1762,00 грн судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Чернігівською обласною корпорацією агропромислового будівництва подано заяву, у якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн. До поданої заяви позивачем додано копію додаткової угоди №02 від 19.03.2018 до Договору №01 «Про надання правової допомоги» від 07.12.2017, копію квитанції до прибуткового касового ордера від 30.08.2018 на суму 15000,00 грн та докази направлення цієї заяви з додатком відповідачу.

Подана заява обґрунтована тим, що позивачем на підставі додаткової угоди №02 від 19.03.2018 до Договору №01 «Про надання правової допомоги» від 07.12.2017 сплачено адвокату Водолагіну Сергію Миколайовичу 15000,00 грн за надану професійну правничу допомогу, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 30.08.2018.

Позивач вказує, що у позовній заяві ним зазначалось, що він планує понести витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн, а відповідачем у своєму відзиві на позов не надано жодних заперечень щодо розміру цих витрат.

Отже, позивачем фактично подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача судових витрат.

Відповідно до приписів ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Позивачем докази понесених ним витрат на професійну правничу допомогу подані після ухвалення рішення суду.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Тобто, до закінчення судових дебатів сторона має подати до суду виключно заяву про подання після ухвалення рішення суду доказів понесених судових витрат.

Саме лише зазначення у позовній заяві орієнтовного розрахунку таких витрат не є належною заявою у розумінні ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, до закінчення судових дебатів у справі позивач не зробив заяву про те, що він має намір подати докази на підтвердження понесених ним судових витрат ані письмово, ані усно.

За приписами ч. 1, 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За наведених обставин, суд доходить висновку, що позивачем не дотримано порядку подання доказів понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, який передбачений ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, а отже правові підстави для задоволення заяви позивача та ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача судових витрат у розмірі 15000,00 грн у суду відсутні.

Керуючись ст. 13, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті додаткового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 10.09.2018. Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду, з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, у строки, визначені ст. 256 цього Кодексу.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В.В. Шморгун