УХВАЛА

м. Київ

29.08.2018Справа № 910/11156/18
Суддя Сташків Р.Б. розглянувши

позовну заяву ОСОБА_1

до: 1) ОСОБА_2;

2) Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни

про визнання недійсним свідоцтва та зобов'язання нотаріуса вчинити дії.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 та Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни, у якому просить суд:

- визнати недійсним свідоцтво про право власності серії ЕАА №711920, яке видане 16.03.2010 Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації);

- зобов'язати приватного нотаріуса Сазонову Олену Миколаївну внести зміни до відомостей у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про власника нерухомого майна за адресою: 04050, АДРЕСА_2 зазначивши, що власником майна площею 295,5 м2 із яких 134,1м2 житлова площа є ТОВ «МСА», , юридична адреса: 04211, АДРЕСА_1, на підставі реєстраційного посвідчення №017907 від 14.12.2005, виданого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна та внесеного до реєстрової книги №282-110 за реєстровим №41507, яке посвідчує право приватної власності на підставі договору купівлі-продажу №475/01 від 27.03.2003 та акту прийому-передачі майна від 01.07.2003.

Розглянувши матеріали даної позовної заяви, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно зі ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Зокрема, фізичні особи можуть бути позивачами або відповідачами у господарському процесі у таких видах спорів, як наприклад, корпоративні спори, та у інших спорах - у прямо визначених законом випадках.

При цьому, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Вищевказаний переданий на розгляд Господарського суду міста Києва спір про визнання недійсним свідоцтва про право власності та про зобов'язання нотаріуса внести зміни до державного реєстру про власника нерухомого майна - не є корпоративним спором у розумінні ст. 20 ГПК України, оскільки не є спором між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, що пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, і також даний спір не виник з правочину щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі.

Також Позивачем не обгрунтовано, яким іншим законом передбачено, що спір за позовом фізичної особи до фізичної особи і нотаріусу про визнання недійсним свідоцтва про право власності та про зобов'язання нотаріуса внести зміни до державного реєстру про власника нерухомого майна віднесено до юрисдикції господарських судів.

У позові також відсутні обґрунтування та посилання на докази, які б доводили порушення прав Позивача у господарських правовідносинах, тобто Позивачем не обгрунтовано, що даний спір є «господарським спором», тобто таким, що виник з господарських правовідносин.

Натомість, як убачається з обґрунтувань позову, Позивач узагалі посилається на порушення цивільного права юридичної особи (ТОВ «МСА») - її права власності на нерухоме майно, з боку іншої фізичної особи (відповідача), і як наслідок вчинення порушення нотаріусом, який здійснив протиправні реєстраційні дії.

З огляду на наведене, даний спір не відноситься до юрисдикції господарських судів ані за суб'єктним складом (позов фізичної особи до фізичної особи, з заявленням у сукупності похідної вимоги до нотаріуса, як до реєстратора), ані за характером правовідносин (спір не є господарським, у тому числі, корпоративним спором, і також жодним іншим законом не віднесений до юрисдикції господарських судів).

Враховуючи наведене та суб'єктний склад сторін, даний спір відноситься до юрисдикції судів загальної юрисдикції, як спір про право цивільне.

Щодо посилання Позивача на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/25449/15 від 18.06.2018 за позовом ТОВ «МСА» до Управління державної реєстрації ГТУЮ у м. Києві про зобов'язання скасувати реєстраційні записи, суд зазначає, що вказаний спір, як про це вказано в ухвалі від 18.06.2018, дійсно відноситься до господарської юрисдикції, оскільки юридична особа звернулася до юридичної особи з позовом, направленим на захист прав власності юридичної особи, тоді як у даному випадку Позивачем пред'явлено до господарського суду інший позов - позов фізичної особи до фізичної особи, з заявленням у сукупності похідної вимоги до нотаріуса, як до реєстратора, про вчинення дій.

Вказана вище правова позиція підтримана у постанові від 14.03.2018 у справі №396/2550/17 (провадження № 11-112апп18) Великою Палатою Верховного Суду у справі за позовом фізичної особи до Головного територіального управління юстиції у Київській області, управління з питань надання адміністративних послуг Києво-Святошинської районної державної адміністрації про скасування рішення державного реєстратора та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, де Верховний Суд вказав, що у справі, що розглядається, оскаржуються реєстраційні дії, стосовно яких існує спір про право цивільне, у межах якого можуть бути розв'язані й питання, пов'язані з реєстрацією права власності.

Відповідно до ст. 175 ГПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства. Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Ураховуючи викладене, суд відмовляє у відкритті провадження у справі так як даний спір не відноситься до юрисдикції господарських судів, та може бути пред'явлений як цивільний позов до відповідного суду загальної юрисдикції.

Керуючись ст.ст. 175 (п. 1 ч. 1), 232, 233, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни про визнання недійсним свідоцтва та зобов'язання нотаріуса вчинити дії. Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржено.

Суддя Р.Б. Сташків