ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2018 м. Київ

Справа № 910/8439/18

За позовом: публічного акціонерного товариства "УКРТЕЛЕКОМ" в особі Київської міської філії публічного акціонерного товариства "УКРТЕЛЕКОМ";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕЛЕСИСТЕМИ УКРАЇНИ";

про: стягнення 16.516,57 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У:

Публічне акціонерне товариство "УКРТЕЛЕКОМ" в особі Київської міської філії публічного акціонерного товариства "УКРТЕЛЕКОМ" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕЛЕСИСТЕМИ УКРАЇНИ" про стягнення 16.516,57 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов'язання за укладеним між сторонами спору договором оренди нерухомого майна товариства (технологічні приміщення) від 13.12.2016 № 108-26, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 16.516,57 грн., з яких: 15.200,00 грн. – основна заборгованість, 501,44 грн. - пеня; 112,13 грн. – 3 % річних та 703,00 грн. – інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.07.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/8439/18 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі надсилалися судом відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відтак, в розумінні ст. 242 Господарського процесуального кодексу України відповідач повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між публічним акціонерним товариством "УКРТЕЛЕКОМ", як орендодавцем, (далі – позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕЛЕСИСТЕМИ УКРАЇНИ", як орендарем, (далі – відповідач) укладено договір оренди нерухомого майна товариства (технологічні приміщення) від 13.12.2016 № 108-26 (далі – Договір), відповідно до предмету якого позивач передає, а відповідач бере у строкове платне користування частину нежитлових приміщень (далі – майно), розташованих в Київській області в будинках: № 20 по вул. Гагаріна м. Бровари, загальною площею 2,00 кв.м.; № 86-А по вул. Київський шлях м. Бориспіль, загальною площею 2,00 кв.м. Всього 4,00 кв.м. технологічних приміщень для розміщення обладнання (п. 1. Договору).

Розділом 3 Договору сторонами визначені умови розрахунку,а саме, зокрема:

- орендна плата встановлюється позивачем за домовленістю сторін за договірною ціною та становить 395,83 грн. без ПДВ за один кВ.м. технологічних приміщень. Орендна плата за чотири кВ.м. всієї орендованої площі становить 1.583,33 грн. без ПДВ та не підлягає коригуванню на індекс інфляції протягом всього строку дії Договору (п. 3.1 Договору);

- орендна плата (з урахуванням вартості відшкодування витрат електроенергії) перераховується відповідачем у безготівковому порядку на поточний банківський рахунок позивача не пізніше двадцятого числа місяця, наступного за розрахунковим, згідно з рахунками, які виставляються позивачем не пізніше третього числа місяця, наступного за розрахунковим (п. 3.5 Договору);

- щомісячна сума, яка підлягає оплаті, визначається у розмірі 100 % орендної плати та вартості відшкодування витрат електроенергії за звітний місяць та збільшується (зменшується) на суму заборгованості (переплати) за фактично надані послуги попереднього місяця, яка утворилась на перше число розрахункового місяця. Позивач станом на останній календарний день розрахункового місяця складає акт про надані послуги (додаток 4), та не пізніше третього числа місяця, наступного за розрахунковим, разом з рахунком надає його відповідачу. Відповідач протягом п’яти робочих днів з дати отримання підписує та повертає позивачу перший примірник акту про надані послуги (п. 3.6 Договору).

Пунктом 8.2 Договору визначено, що у разі порушення строків виконання грошових зобов’язань за Договором, відповідач, на вимогу позивача, сплачує пеню від суми простроченого зобов’язання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за весь час прострочення.

Положеннями п. 14.5 Договору передбачено, що Договір не втрачає чинності у разі зміни реквізитів сторін, їх установчих документів, а також зміни власника, організаційно-правової форми тощо. Про зазначені зміни сторони зобов’язані протягом п’ятнадцяти днів повідомити одна одну.

Так, сторонами спору підписаний та скріплений відбитками їх печаток Акт приймання-передачі майна від 13.12.2016 № б/н, який наявний в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії.

Частиною 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором найму (оренди), тому, права і обов’язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 58 Цивільного кодексу України та параграфу 5 Господарського кодексу України.

У відповідності до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні положення викладені в ч. 1 ст. 283 ГК України.

Так позивачем, на виконання умов Договору надані відповідачу послуги в період з травня 2017 по грудень 2017 на загальну суму 15.200,00 грн., що підтверджується актами, які наявні в матеріалах справи.

Вказані вище акти та рахунки на оплату на виконання п. 3.6 Договору були направлені позивачем відповідачу, проте, останнім оплачені не були.

Враховуючи, що у правовідносинах сторін даного спору має місце допущене з боку відповідача порушення грошового зобов’язання за Договором, позивачем заявлені вимоги про застосування до відповідача господарських санкцій у вигляді пені в сумі 501,44 грн., а також відповідальності на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України шляхом стягнення 3 % річних в сумі 112,13 грн. та інфляційних втрат в сумі 703,00 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням такого.

Положенням частини 3 ст. 285 Господарського кодексу України встановлено, що орендар зобов'язаний берегти орендоване майно відповідно до умов договору, запобігаючи його псуванню або пошкодженню, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату. Аналогічне правило закріплено в ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України.

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч. 5 ст. 762 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд відзначає, жодного підтвердження факту відшкодування відповідачем витрат із зберігання в сумі 15.200,00 грн., сторонами спору до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості за Договором у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача 15.200,00 грн. витрат за зберігання матеріальних цінностей Договором є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю.

З огляду на те, що відповідач своїми діями порушив зобов’язання за Договором (ст. 610 Цивільного кодексу України), то він вважається таким, що прострочив виконання (ст. 612 Цивільного кодексу України), тому є підстави для застосування відповідальності, встановленої договором та законом.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Поряд з цим, ст. 549 Цивільного кодексу України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов‘язання за кожен день прострочення виконання.

Крім того, частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач не виконав своє грошове зобов'язання у встановлений законом строк, заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 501,44 грн., 3 % річних в сумі 112,13 грн. та інфляційних втрат в сумі 703,00 грн. є обґрунтованими та такими, підлягають задоволенню в повному обсязі, за розрахунками позивача, які, у свою чергу, перевірені і визнані судом вірними.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕЛЕСИСТЕМИ УКРАЇНИ" (02094, м.Київ, ВУЛ. ЧЕРВОНОГВАРДІЙСЬКА, будинок 27А, ідентифікаційний код 34726705) на користь публічного акціонерного товариства "УКРТЕЛЕКОМ" (01601, м.Київ, БУЛЬВАР ТАРАСА ШЕВЧЕНКА, будинок 18, ідентифікаційний код 21560766) в особі Київської міської філії публічного акціонерного товариства "УКРТЕЛЕКОМ" основну заборгованість в сумі 15.200 (п’ятнадцять тисяч двісті) грн. 00 коп., пеню в сумі 501 (п’ятсот одна) грн. 44 коп., 3 % річних в сумі 112 (сто дванадцять) грн. 13 коп., інфляційні втрати в сумі 703 (сімсот три) грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 1.762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац