ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"29" серпня 2018 р.Справа № 922/1090/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання Васильєві А.В.

розглянувши заяву ТОВ "Азотфострейд", м. Харків, про надання розстрочки виконання рішення суду (вх. № 23903 від 20.08.2018) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агророзквіт", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд", м. Харків
про стягнення коштів в розмірі 2326117,12 грн.
за участю представників сторін:

стягувача - ОСОБА_1, договір про надання правової допомоги № 05/04/18 від 05.04.2018; ордер на надання правової допомоги Серія КВ № 380255 від 05.04.2018; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 4386 від 22.02.2011;

боржника (заявник) - ОСОБА_2, дов. № 6 від 01.06.2018.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 25.06.2018 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агророзквіт", м. Київ, задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агророзквіт" суму заборгованості за поставлений товар в розмірі 2480354,85 грн. (з яких: 2150784,00 грн. - сума основної заборгованості, 247251,80 грн. - неустойка за період з 03.02.2018 по 07.06.2018, 60221,96 грн. - інфляційне нарахування за період з 03.02.2018 по 30.04.2018, 22097,09 грн. - 3% річних за період з 03.02.2018 по 07.06.2018) та судові витрати в розмірі 37205,31 грн.

На виконання даного рішення суду, 27.07.2018 господарським судом видано відповідний наказ, який направлено на адресу стягувача.

20.08.2018 до господарського суду Харківської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" надійшла заява (вх. № 23903) про розстрочку виконання рішення по справі № 922/1090/18.

Ухвалою господарського суду від 21.08.2018 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" про розстрочку виконання рішення суду по справі № 922/1090/18 (вх. № 23903 від 20.08.2018) призначено до розгляду у судовому засіданні на 29.08.2018 о 12:00 год.

У судовому засіданні 29.08.2018 представник боржника підтримав подану заяву, та в разі задоволення даної заяви, просив суд скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Харкова ГРУЮ у Харківській області ОСОБА_3 у виконавчому провадженні № 56998032 від 15.08.2018 про арешт коштів боржника, у зв'язку з чим подав відповідне клопотання у судовому засіданні (вх. № 24707).

Представник стягувача у судовому засіданні 29.08.2018 заперечував проти задоволення заяви боржника про надання розстрочки виконання рішення суду та у наданих до суду запереченнях (вх. № 24716), зокрема, зазначив, що заявником не було надано суду беззаперечних доказів на підтвердження існування виключних обставин, що можуть, бути підставами для розстрочення виконання рішення суду, зокрема, наявності доказів, що підтверджують неможливість його виконання або обумовлюють наявність ускладнень під час виконання судового акту, відтак, відсутні підстави для задоволення заяви.

Дослідивши матеріали, додані заявником до заяви про надання розстрочки виконання рішення суду, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суд виходить з наступного.

Звертаючись до господарського суду із відповідною заявою, заявник зазначає, що, визнаючи свої боргові зобов'язання, відповідач (боржник) погодився з рішенням суду та прагне в найкоротший термін виконати свої боргові зобов'язання в повному обсязі у добровільному порядку. Але в зв'язку з скрутним фінансовим становищем, обумовленим невиконанням декількох контрагентів своїх договірних зобов'язань перед ним, виконання боргових зобов'язань одним платежем неможливе. Ураховуючи фактичний фінансовий стан та свої можливості, відповідач зобов'язується виконати свої боргові зобов'язанням в продовж 3-х місяців, трьома окремими платежами по 826785,00 грн. Окрім того на підтвердження своїх намірів 17 серпня 2018 троку відповідач надав суду докази перерахував 90000,00 грн. на рахунок позивача.

Частиною 4 наведеної статті 331 ГПК України визначено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2)стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. 5 ст. 331 ГПК України).

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі.

В силу наведених приписів процесуального законодавства, підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що істотно ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення у визначений строк. Тобто розстрочення виконання судового рішення пов'язано з об'єктивними, непереборними - виключними обставинами, котрі ускладнюють його вчасне виконання.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв'язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 86 вказаного Кодексу, і за наявності обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, господарський суд має право відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, господарський суд враховує ступінь вини відповідача у виникненні спору, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. 4 ст. 331 ГПК України). Також, суд враховує наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення тощо.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання розстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Особа, яка подала заяву про розстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у даній справі.

Так, в силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Подані сторонами докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми (ст. ст. 76-79 ГПК України).

Згідно із ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, звертаючись до господарського суду із заявою про розстрочення виконання рішення суду, заявником не надано жодного доказу в обґрунтування поданого клопотання, які б підтверджували скрутний фінансовий стан боржника (як про це зазначено в клопотанні), не доведено наявності винятковий обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ст. 3 ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом. За приписами ст. 42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Важливим елементом підприємницької діяльності є ризик збитків. Підприємницький ризик - це імовірність виникнення збитків або неодержання доходів порівняно з варіантом, що прогнозується; невизначеність очікуваних доходів. Неналежне планування своєї господарської діяльності відповідачем не повинно порушувати права інших господарюючих суб'єктів, які належним чином виконали свої обов'язки. Ризики від власної господарської діяльності відповідача не може покладатися на інших учасників господарських відносин, оскільки це порушує принцип розумності та справедливості. Виходячи з цього, лише зазначення у клопотанні про скрутний фінансовий стан підприємства боржника а також докази сплати 90000,00 грн. зі суми основної заборгованості боржника перед стягувачем, не свідчать про наявність підстав, вказаних у ст. 331 ГПК України.

Таким чином, проаналізувавши наведені у заяві про розстрочку виконання рішення господарського суду мотиви, суд дійшов висновку, що надані боржником докази не можуть засвідчувати факт відсутності у боржника можливості виконати судове рішення без надання розстрочки, не спростовують наявність вини боржника у виникненні заборгованості та її несплаті, а також боржник не надав доказів, які б могли підтвердити обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст.129 Конституції України, ст. 326 ГПК України закріплено принцип обов'язковості рішень суду, згідно із яким судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковим на всій території України, невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012 виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. У рішенні Конституційного Суду України від 25.04.2012 у справі № 11-рп/2012 зазначено, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

З огляду на встановлені судом обставини, з урахуванням принципів розумності та справедливості, враховуючи інтереси як боржника, так і стягувача, а також те, що рішення суду є обов'язковим до виконання та має бути виконане, суд не вбачає правових підстав для розстрочення виконання рішення господарського суду від 25.06.2018 по справі № 922/1090/18.

Суд також не вбачає правових підстав для задоволення клопотання представника боржника про скасування постанови державного виконавця про арешт коштів боржника від 15.08.2018 у виконавчому провадженні ВП № 56998032, оскільки дана постанова винесена відповідно до приписів ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження", згідно якої арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Суд звертає увагу заявника, що у відповідно до п. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з ч. 7 ст. 331 ГПК України про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

На підставі викладеного, керуючись статтями 234, 235, 331 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" про розстрочку виконання рішення господарського суду Харківської області від 25.06.2018 по справі № 922/1090/18 (вх. № 23903 від 20.08.2018) - відмовити.

Копію даної ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 ГПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Ухвалу підписано 03.09.2018.

Суддя ОСОБА_4
справа № 922/1090/18