РІШЕННЯ

04 вересня 2018 року Справа № 913/276/18

Провадження №22/913/276/18

Господарський суд Луганської області розглянувши матеріали справи за правилами загального позовного провадження

за позовом - Товариства з обмеженою відповідальністю

"Луганськгаз Збут", (,

вул. Гагаріна, 87, к.307,

м. Сєвєродонецьк Луганської області, 93400)

до відповідача - Станично-Луганської об'єднаної Державної

податкової інспекції Головного управління

ДФС у Луганській області, (,

вул. Центральна (Леніна), буд. 5,

смт. Станиця-Луганська Станично - Луганського району

Луганської області, 93601)

Про стягнення боргу в сумі 111682 грн 12 коп.

Суддя М.Ю. Ковалінас

Секретар судового засідання - К.А. Бикова

У засіданні брали участь:

від позивача - Гупалюк О.Л., представник за довіреністю від 07.08.2018 № 997 (ТОВ "Луганськгаз Збут");

від відповідача - не прибули.

Суть спору: ТОВ "Луганськгаз Збут" звернувся до Господарського суду Луганської області з позовом (заява від 06.06.2018 №880) до Станично-Луганської ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області про стягнення боргу в розмірі - 111682 грн 12 коп. за порушення умов договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 01.02.2018 №2018/Б-СРБ/217.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між позивачем ТОВ "Луганськгаз Збут" та відповідачем Станично-Луганською ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області було укладено договір від 01.02.2018 №2018/Б-СРБ/217 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів. Відповідно до умов договору від 01.02.2018 №2018/Б-СРБ/217 позивач здійснював постачання природного газу на об'єкти відповідача протягом лютого - березня 2018 року.

Пунктом 11.1 розділу 9 договору від 01.02.2018 №2018/Б-СРБ/217 передбачено, що цей договір набуває чинності з дати його підписання та відповідно до ч.3 ст. 631 Цивільного кодексу України поширює свою дію на відносини, що склались між сторонами в частині постачання природного газу з 01.02.2018 року по 31.12.2018 включно, а в частині проведення розрахунків - до їх повного виконання.

На виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв природний газ за період з 01.02.2018 по 31.03.2018 на загальну суму 111682 грн 12 коп.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 12.06.2018 прийнято позовну заяву ТОВ "Луганськгаз Збут" та відкрито провадження у справі №913/276/18 за правилами загального позовного провадження, відповідачу було запропоновано надати відзив на позовну заяву з урахуванням вимог ст.165 ГПК України, а позивачу запропоновано надати відповідь на згаданий відзив.

Відповідачем Станично-Луганською ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області до суду надано відзив від 04.07.2017 б/н з додатками, у якому відповідач у повному обсязі відхиляє вимоги позивача та вважає позов ТОВ "Луганськгаз Збут" таким, що не підлягає задоволенню.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 10.07.2018 підготовче засідання у справі №913/276/18 відкладено на 27.07.2018.

На адресу Господарського суду Луганської області від позивача надійшло заперечення від 11.07.2018 №920 на відзив на відповідача Станично-Луганській ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області від 04.07.2017 б/н.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 27.07.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу №913/276/18 до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 09.08.2018.

09.08.2018 судом розпочато розгляд справи по суті, згідно ухвали Господарського суду Луганської області від 09.08.2018 у судовому засіданні оголошено перерву до 15.08.2018.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 27.07.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу №913/276/18 до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 09.08.2018.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 15.08.2018 судове засідання для розгляду справи №913/276/18 призначено на 04.09.2018 року.

На адресу Господарського суду Луганської області відповідача надійшли заперечення на відзив позивача від 28.08.2018 б/н, в яких відповідач проти доводів позивача заперечує, в позові просить відмовити.

Відповідач у засідання суду не прибув.

Сторони своєчасно та належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи (рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення від 16.08.2018, ухвала суду від 15.08.2018).

Дослідивши матеріали справи та додатково надані, вислухавши представника позивача суд

в с т а н о в и в:

Між позивачем ТОВ "Луганськгаз Збут" та відповідачем Станично-Луганською ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області було укладено договір від 01.02.2018 №2018/Б-СРБ/217 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів. Відповідно до умов договору від 01.02.2018 №2018/Б-СРБ/217 позивач здійснював постачання природного газу на об'єкти відповідача протягом лютого - березня 2018 року.

Пунктом 11.1 розділу 9 договору від 01.02.2018 №2018/Б-СРБ/217 передбачено, що цей договір набуває чинності з дати його підписання та відповідно до ч.3 ст. 631 Цивільного кодексу України поширює свою дію на відносини, що склались між сторонами в частині постачання природного газу з 01.02.2018 року по 31.12.2018 включно, а в частині проведення розрахунків - до їх повного виконання.

На виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв природний газ за період з 01.02.2018 по 31.03.2018 на загальну суму 111682 грн 12 коп.

Позивач посилається на порушення відповідачем приписів ст.ст. 11, 509, 526, 530, 629, 712 Цивільного кодексу України та приписів ст.ст. 193, 265 Господарського кодексу України.

Станом на 06.06.2018 заборгованість відповідача за споживання природного газу за період з 01.02.2018 по 31.03.2018 складає - 111682 грн 12 коп.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 12.06.2018 прийнято позовну заяву ТОВ "Луганськгаз Збут" та відкрито провадження у справі №913/276/18 за правилами загального позовного провадження, відповідачу було запропоновано надати відзив на позовну заяву з урахуванням вимог ст.165 ГПК України, а позивачу запропоновано надати відповідь на згаданий відзив.

Відповідачем Станично-Луганською ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області до суду надано відзив від 04.07.2017 б/н з додатками, у якому відповідач у повному обсязі відхиляє вимоги позивача та вважає позов ТОВ "Луганськгаз Збут" таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст.35 Закону України "Про публічні закупівлі" від 25.12.2015 № 922-VIII (далі - Закон №922), відповідачем направлено лист на адресу позивача ТОВ "Луганськгаз Збут", основний вид економічної діяльності якого-торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи, про запрошення до участі у переговорній процедурі закупівлі від 23.03.2018 за вих. №74/10/12-29-03-00 для проведення переговорів, обговорення ціни та кількості товару, узгодження істотних/основних умов договору про закупівлю.

Відповідачу направлено проект договору №2018/Б-СРБ/217, який було підписано відповідачем та повернено на адресу ТОВ "Луганськгаз Збут". Втім, остаточна умова необхідна і достатня для виконання умов договору - це результати проведення тендерної процедури, передбаченої Законом № 922.

Таким чином, відповідач вважає, що ТОВ "Луганськгаз Збут" самостійно на свій розсуд взяло на себе зобов'язання щодо постачання природного газу у період з 01.02.2018 по 08.02.2018, а саме без існування діючого договору. З цієї причини, за відсутності правових підстав для підписання актів приймання - передачі природного газу відповідачем не узгоджено акти приймання - передачі, направлені ТОВ "Луганськгаз Збут" на адресу відповідача листом № 871 від 17.05.2018.

Відповідно до протоколу №2 (копія додається) уповноважений представник ТОВ "Енергогазрезерв" підтвердив можливість постачання природного газу протягом 2018 року згідно з встановленим тарифом, а саме 9500,00 грн з ПДВ за 1000 куб. м.

Виходячи з вищенаведеного, протоколом №2 від 04.04.2018 прийнято рішення про переможця переговорної процедури закупівлі та наміри про укладання договору з ТОВ "Енергогазрезерв".

Тому, Станично-Луганська ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області вважає позов ТОВ "Луганськгаз Збут" у справі № 913/276/18 у стягнення боргу в розмірі 111682 грн 12 коп. за порушення умов договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 01.02.2018 № 2018/Б-СРБ/217 таким, що не підлягає задоволенню та просить суд відмовити у задоволенні вимог позивача.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 10.07.2018 підготовче засідання у справі №913/276/18 відкладено.

На адресу Господарського суду Луганської області від позивача надійшло заперечення від 11.07.2018 №920 на відзив на відповідача Станично-Луганській ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області від 04.07.2017 б/н, яке обґрунтоване наступним.

ТОВ "Луганськгаз Збут" повністю не згоден з обставинами, які зазначені у Відзиві відповідача та вважає його таким, що не відповідає дійсності.

Позивач вважає, що на підставі листа- запрошення Станично- Луганської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області, до участі у переговорній процедурі закупівлі згідно ст.35 Закону України "Про публічні закупівлі" від 23.03.2018 №74/10/12-29-03-00 та заяви від 23.02.2018 №45/10/12-29-03-00 про намір укласти договір, Відповідачу було направлено проект договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (для забезпечення потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів) № 2018/Б-СРБ/217 від 01.02.2018 (дата початку дії Договору), (надалі - Договір), який було підписано Відповідачем та повернуто на нашу адресу.

Тобто, Договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (для забезпечення потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів) № 2018/Б-СРБ/217 від 01.02.2018 року є укладеним, а Відповідач помилково вважає його недійсним.

Посилання Відповідача на необхідність проведення "публічної закупівлі" об'ємів природного газу, у межах Закону України "Про публічні закупівлі" № 922 від 25.12.2015 року, це безпосередньо обов'язок Відповідача. При небажанні Станично - Луганської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області дотримуватись норм діючого законодавства, ТОВ "Луганськгаз Збут" не має наданих чинним законом юридичних можливостей вживати певні дії, щодо примушення Відповідача дотримуватися зазначеного закону.

У свою чергу, згідно до умов вищезазначеного Договору, Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганськгаз Збут" здійснювало постачання природного газу на об'єкти Відповідача розташовані у Станично-Луганському районі по вул. Центральна, 5, Біловодському районі, по вул. Гусарова, 2, Міловському районі, по вул. Миру,43, протягом лютого - березня 2018 року.

Враховуючи те, що фактично споживання природного газу здійснювалося Відповідачем з 01.02.2018 року, Сторони у пункті 11.1 Р.ХІ Договору домовилися, що цей Договір набуває чинності з дати його підписання та відповідно до ч. 3 статті 631 Цивільного Кодексу України поширює свою дію на відносини, що склались між сторонами в частині постачання природного газу з 1 лютого 2018 року по 31.12.2018 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного виконання.

У зв'язку з тим, що Відповідач є соціально значимим об'єктом, Позивач взяв на себе зобов'язання постачати природний газ Відповідачу на час проведення тендерної процедури.

Згідно домовленостей Позивач належним чином виконав взяті на себе зобов'язання та передав у власність Відповідача в період з 01 лютого 2018 року по 28 лютого 2018 року природний газ обсягом 4,527 тис. куб. м. (чотири тисячі п'ятсот двадцять сім кубічних метрів природного газу ) за ціною 12 164,48 грн за 1000 куб. м. (у тому числі ПДВ - 2027,41 грн) на суму 55068,62 гривень (п'ятдесят п'ять тисяч шістдесят вісім гривень 62 копійки), в період з 01 березня 2018 року по 31 березня 2018 року природний газ обсягом 4,654 тис. куб. м. (чотири тисячі шістсот п'ятдесят чотири кубічних метрів природного газу) за ціною 12 164,48 грн за 1000 куб. м. (у тому числі ПДВ - 2027,41 грн) на суму 56613,50 гривень (п'ятдесят шість тисяч шістсот тринадцять гривень 50 копійки), на загальну суму 111 682,12 гривень (сто одинадцять тисяч шістсот вісімдесят дві гривні 12 копійок).

Зазначені об'єми природного газу також підтверджені Технічними актами безпосередньо Оператора ГРМ, а саме ПАТ "Луганськгаз", зазначені Технічні акти надані до матеріалів справи при поданні позовної заяви.

У порушення вимог п.2.9 Р.ІІ Договору акти приймання-передачі природного газу Відповідачем не підписані, не повернуті, жодних пояснень чи заперечень з цього приводу до подачі позовної заяви Відповідачем не надавалось.

У випадку відмови від підписання акта приймання-передачі природного газу розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до договору або в судовому порядку.

До прийняття рішення судом вартість поставленого природного газу встановлюється відповідно до даних постачальника.

Позивач просить суд не брати до уваги суду відзив Станично-Луганської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області від 04.07.2018 б/н на позовну заяву ТОВ "Луганськгаз Збут" № 880 від 06.06.2018 року у справі № 913/276/18.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 27.07.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу №913/276/18 до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 09.08.2018.

09.08.2018 судом розпочато розгляд справи по суті, згідно ухвали Господарського суду Луганської області від 09.08.2018 у судовому засіданні оголошено перерву до 15.08.2018.

Від представника відповідача на адресу суду надійшли заперечення на відзив позивача від 28.08.2018 б/н, в яких відповідач зазначає, що посилання позивача на порушення відповідачем п. 2.9. розділу ІІ Договору стосовно не підписання актів приймання передачі природного газу є необґрунтованими, оскільки акти приймання передачі для підписання було направлено відповідачу листом від 17.05.2018 №871 тільки у травні 2018 року, що також є порушенням порядку та строків розрахунків, а тому у відповідача відсутні підстави для проведення оплат.

Також відповідач зазначає, що позивач направив відповідачу проект договору без дати за №2018/Б-СРБ/217, який було підписано відповідачем та було повернуто на адресу ТОВ "Луганськгаз Збут", однак остаточною умовою для виконання умов договору є результат проведення тендерної процедури, передбаченої Законом України "Про публічні закупівлі".

Таким чином, відповідач вважає, що позивач самостійно на свій розсуд, посилаючись на соціальну значимість об'єкту, взяв на себе зобов'язання щодо постачання природного газу у період з 01.02.2018 по 28.02.2018 та з 01.03.2018 по 31.03.2018 без існування діючого договору. З цієї причини, за відсутності правових підстав для підписання актів приймання - передачі природного газу відповідачем не підписано акти приймання - передачі природного газу.

Розглянувши обставини справи в їх сукупності, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі, з огляду на наступне.

28.02.2018 позивачем, згідно вхідного штампу №166, було отримано заяву від 23.02.2018 №45/10/12-29-03-00 Станично-Луганської ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області, в якій остання просила укласти договір на постачання природного газу для потреб неприбуткових споживачів на 2018 рік з очікуваним обсягом споживання газу на період дії договору 25,330 тис. куб. м.

23.03.2018 позивачем, згідно вхідного штампу №212, було отримано лист - запрошення до участі у переговорній процедурі закупівлі, згідно ст. 35 Закону України " Про публічні закупівлі".

Позивачем було направлено відповідачу договір від 01.02.2018 №2018/Б-СРБ/217 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (для забезпечення потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів), який відповідачем було підписано, засвідчено печаткою та направлено на адресу ТОВ "Луганськгаз Збут".

Відповідно п.1.1. договору постачальник (ТОВ "Луганськгаз Збут") зобов'язується передати у власність споживачу (Станично-Луганська ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області) у 2018 році товар - природний газ, в обсягах, строках, порядку та на умовах, передбаченийх цим Договором, а споживач зобов'язується прийняти газ та оплатити його вартість у розмірах, строках, порядку та на умовах, що визначені цим Договором.

Пунктом 1.2. договору передбачено, що постачальник передає споживачу у період з 01.02.2018 по 31.12.2018 (включно) природний газ в планових річних обсягах постачання газу до 25330 куб.м., які визначаються як сума місячних планових обсягів, зазначених у пункті 1.3. цього договору.

Згідно п. 3.2. договору ціна природного газу за 1000 куб. м становить 10126,47 грн, без урахування ПДВ, тарифів на транспортування та розподіл природного газу. Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними трубопроводами 10,60 без ПДВ. Крім того, ПДВ 2027,41 грн. Ціна природного газу до сплати за 1000 куб. м. - 12164,48 грн.

Пунктом 11.1 розділу 9 договору від 01.02.2018 №2018/Б-СРБ/217 передбачено, що цей договір набуває чинності з дати його підписання та відповідно до ч.3 ст. 631 Цивільного кодексу України поширює свою дію на відносини, що склались між сторонами в частині постачання природного газу з 01.02.2018 року по 31.12.2018 включно, а в частині проведення розрахунків - до їх повного виконання.

На адресу відповідача, згідно фіскального чеку від 18.05.2018 №609 та опису вкладення від 18.05.2018, позивачем було направлено лист від 17.05.2018 №8714 з актами приймання - передачі природного газу до договору на постачання природного газу від 01.0.2018 №2018/Б-СРБ/217, а саме: акт №189 за лютий 2018 на суму 12091,50 грн; акт №391 за лютий 2018 на суму 42977,12 грн; акт №160 за березень 2018 на суму 19803,78 грн; акт №116 за березень 2018 на суму 36809,72 грн та рахунки на оплату поставленого природного газу за договором від 01.02.2018 №2018/Б-СРБ/217, а саме: б/д №2424 на суму 12091,50 грн; б/д №3788 на суму 19803,78 грн; б/д №3773 на суму 36809,72 грн; б/д №2472 на суму 42977,12 грн.

Відповідно до бухгалтерської довідки - розрахунку зобов'язань за обсяги спожитого природного газу ТОВ "Луганськгаз Збут" від 23.05.2018 станом на 22.05.2018 за Станично-Луганською ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області обліковується дебіторська заборгованість в сумі 111682 грн 12 коп. за обсяги спожитого природного газу в період з 01.02.2018 по 31.03.2018.

Позивачем до матеріалів справи долучено технічні акти про фактичне споживання відповідачем природного газу, а саме: технічний акт від 28.02.2018, в якому зазначено, що відповідачем в лютому 2018 прийнято та використано природний газ в обсязі 994 м. куб. та технічний акт від 31.03.2018, в якому зазначено, що відповідачем в березні 2018 прийнято та використано природний газ в обсязі 1628 м. куб. Зазначені акти отримані, підписані та скріплені печаткою відповідача без будь-яких претензій та зауважень (а.с. 43).

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як встановлено у ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.3).

Згідно ч.ч.1-2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань) є, зокрема, договір.

Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 714 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору поставки енергоносіїв приєднаними мережами застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає з характеру відносин сторін.

Відносини купівлі-продажу урегульовані Главою 54 Цивільного кодексу України, відповідно до положень якої за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (газ) у власність другій стороні (покупцеві) та отримати розрахунок, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (газ) і сплатити за нього певну грошову суму. Поставка продукції є різновидом відносин купівлі-продажу.

Законом України "Про ринок природного газу" від 09.04.2015 року №329-VIII та Правилами постачання природного газу, що затверджені постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015 року (далі - Правила) з урахуванням яких і здійснювалося постачання, встановлено наступне: "розрахунковий період - газовий місяць, визначений договором постачання природного газу, в якому діючим постачальником забезпечується постачання природного газу споживачу та здійснюються відповідні розрахунки за поставлений природний газ".

Частиною 3 розділу II "Порядок постачання природного газу споживачам, що не є побутовими" передбачено, що договір постачання природного газу укладається на весь очікуваний обсяг споживання природного газу, необхідний споживачу, або по його точці комерційного обліку, якій присвоєно окремий ЕІС-код, та на строк, який кратний величині розрахункового періоду, визначеного в договорі постачання природного газу.

Згідно ч.1 ст. 173 Господарського кодексу України зобов'язання, що виникає між суб'єктами господарювання, в силу якого один суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта, або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку, є господарським зобов'язанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

За приписами статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Порушенням зобов'язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, тобто неналежне виконання.

Стаття 629 ЦК України встановлює обов'язковість договору для виконання сторонами.

Приписами ст. 530 Цивільного кодексу України, зокрема, встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи вищевикладене судом встановлено, що на виконання підписаного сторонами договору від 01.02.2018 №2018/Б-СРБ/217 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (для забезпечення потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів), а також у зв'язку з тим, що об'єкт відповідача є соціально значимим, позивач взяв на себе зобов'язання постачати йому природний газ на період проведення тендерної процедури та у період з 01.02.2018 по 31.03.2018 поставив відповідачу природний газ на загальну суму 111682 грн 12 коп, що підтверджується актами приймання - передачі природного газу (а.с.36, 38, 40, 42).

Твердження відповідача про те, що у нього відсутні підстави для проведення оплат за договором від 01.02.2018 №2018/Б-СРБ/217 на постачання природного газу у зв'язку з тим, що зазначений договір було підписано без проведення тендерної процедури, що не відповідає Закону України "Про публічні закупівлі" судом до уваги не приймаються, оскільки чинність договору від 01.02.2018 №2018/Б-СРБ/217 на постачання природного газу не є предметом даного розгляду. Відповідач об'єктивно оцінював наслідки підписання договору, а зобов'язання повинні виконуватися.

Суд зазначає, що відповідачу було відомо про процедуру укладання договору на постачання природного газу згідно Закону України "Про публічні закупівлі", однак останнім не було вжито заходів по припиненню споживання газу. Суд звертає увагу, що вказані обставини не звільняють відповідача від сплати вартості спожитого природного газу.

Заперечення відповідача щодо ненастання строку оплати виниклої заборгованості судом також не приймаються, оскільки, як вірно зазначає позивач, за умовами договору оплата за поставлений природний газ здійснюється не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим. У даному випадку розрахунковими місяцями є лютий та березень 2018, отже оплата мала бути здійснена не пізніше 10.03.2018 та 10.04.2018. Разом з цим, у цьому ж пункті договору (4.2.) зазначено, що підставою для оплати є акт приймання-передачі природного газу, які надаються постачальником. Відповідач вказує, що акт приймання-передачі спожитого у лютому, березні 2018 року газу отримано ним лише у травні 2018.

Між тим, у п.2.9.1 договору зазначено, що за підсумками розрахункового періоду споживач до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим зобов'язаний надати постачальнику копію відповідного акта про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ та споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ.

На підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГРМ постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником постачальника (п. 2.9.2 договору). Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов'язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений печаткою споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу (п. 2.9.3 договору).

Відтак, відповідач за п.2.9.1 обізнаний про обсяг спожитого газу. Однак, навіть у разі незнання споживачем розміру обсягів спожитого газу та неотримання споживачем актів-приймання передачі, у нього є обов'язок оплатити спожитий природний газ.

На підтвердження факту спожитого природного газу позивачем до матеріалів справи додано технічні акти про фактичне споживання відповідачем природного газу, а саме: технічний акт від 28.02.2018, в якому зазначено, що відповідачем в лютому 2018 прийнято та використано природний газ в обсязі 994 м. куб. та технічний акт від 31.03.2018, в якому зазначено, що відповідачем в березні 2018 прийнято та використано природний газ в обсязі 1628 м. куб. (а.с.43). Ці акти отримані, підписані та скріплені печаткою відповідача без будь-яких претензій та зауважень, відповідачем не оспорювались та були використані позивачем для розрахунку вартості спожитого природного газу за оспорюваний період, внаслідок чого, враховуючи приписи положень ст.ст.76, 77, 91 Господарського процесуального кодексу України, зазначені акти приймається судом як такі, що підтверджують поставку та споживання заявленого у вказаних актах обсягу природного газу.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.05.2018 позивач звернувся до відповідача листом від 17.05.2018 №871 з вимогою у якій повідомив споживача про наявність заборгованості за спожитий природний газ у лютому - березні 2018 року у розмірі 111682 грн 12 коп. та просив сплатити грошові кошти у заявленому розмірі за надісланим рахунками на оплату, складеними на підставі актів приймання - передачі наданих послуг за лютий 2018 та березень 2018 за погодженою сторонами ціною у договорі від 01.02.2018 №2018/Б-СРБ/217 на постачання природного газу.

Разом з тим, відповідачем належних та допустимих доказів в розумінні норм ст.ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України, які б спростовували факт наявності заборгованості у визначеному розмірі перед ТОВ "Луганськгаз Збут", не представлено.

На момент прийняття рішення по справі в матеріалах справи відсутні будь-які докази сплати відповідачем вартості отриманого та спожитого природного газу за період з 01.02.2018 по 28.02.2018 та з 01.03.2018 по 31.03.2018 в добровільному порядку, та враховуючи те, що відповідачем підтверджується факт споживання природного газу, суд вважає заявлену вимогу позивача щодо стягнення з відповідача вартості поставленого природного газу у розмірі 111682 грн 12 коп. законною, обґрунтованою, доведеною належними та допустимими доказами та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73-79, 129, 233-237, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганськгаз Збут" (, вул. Гагаріна, 87, к.307, м. Сєвєродонецьк Луганської області, 93400) до відповідача - Станично-Луганської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області (, вул. Центральна, буд. 5, смт. Станиця-Луганська Станично - Луганського району Луганської області, 93601) про стягнення боргу за поставлений природний газ, - задовольнити.

2. Стягнути зі Станично-Луганської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області (, вул. Центральна, буд. 5, смт. Станиця-Луганська Станично - Луганського району Луганської області, 93601) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганськгаз Збут" (, вул. Гагаріна, 87, к.307, м. Сєвєродонецьк Луганської області, 93400) борг у сумі 111682 (сто одинадцять тисяч шістсот вісімдесят дві) грн 12 коп. за період з 01.02.2018 по 28.02.2018 та з 01.03.2018 по 31.03.2018, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн 00 коп., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 Господарського процесуального кодексу України та у порядку, визначеному п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

У засіданні суду проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 10.09.2018.

Суддя М.Ю. Ковалінас

Надр. 3 прим.

1 - до справи;

2 позивачу - ТОВ "Луганськгаз Збут", ( вул. Гагаріна, 87, к.307, м. Сєвєродонецьк Луганської області, 93400) ( реком з повід.)

3- відповідачу - Станично-Луганській ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області, (вул. Центральна (Леніна), буд. 5, смт. Станиця-Луганська Станично - Луганського району Луганської області, 93601)( реком з повід)

Вих.

2