ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2018 Справа №914/1320/18

місто Львів

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді одноособово ОСОБА_1 здійснив у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін та без проведення судового засідання розгляд справи:

за позовом: приватного підприємства "ОККО Контракт",
до відповідача:Львівського казенного експериментального підприємства засобів пересування і протезування,
предмет позову: стягнення 14235,30 грн.
Процедури.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов приватного підприємства "ОККО Контракт" до Львівського казенного експериментального підприємства засобів пересування і протезування про стягнення заборгованості у розмірі 14235,30. Ухвалою від 23.07.2018 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Сторонами подано відзив на позовну заяву, відповідь на відзив. Відповідь на відзив отримано відповідачем 22.08.2018, про що свідчить інформація, отримана за допомогою ідентифікатора поштового відправлення 601). Проте станом на 07.09.2018 відповідач не скористався наданим йому правом та у визначений ухвалою від 23.07.2018 строк не подав до суду заперечення на відповідь. За таких обставин судом створено усім учасникам процесу рівні можливості для реалізації свого права на судовий захист. Зазначене надає можливість суду ухвалити рішення у справі.

Аргументи сторін.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач у порушення договору про закупівлю товарів не оплатив поставленого товару, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 13'990,00 грн. Окрім того, за неналежне виконання грошових зобов'язань позивачем нараховано 111,92 грн. інфляційних нарахувань та 133,38 грн. 3% річних.

Заперечення відповідача.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просить закрити провадження у справі з тієї причини, що після відкриття провадження у справі ним сплачено основну суму боргу. Окрім того, відповідач просить не стягувати з нього відшкодування витрат на оплату судового збору у зв'язку зі складним матеріальним становищем.

Відповідь позивача.

Позивач подав до суду відповідь на відзив відповідача, у якому заперечив проти клопотання відповідача про закриття провадження у справі. Зокрема, позивач зазначає, що відповідач сплатив основну заборгованість невчасно, що є підставою для нарахування інфляційних втрат та 3% річних. Окрім того, позивач подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, у якій просить стягнути з відповідача 111,92 грн. інфляційних нарахувань, 133,38 грн. 3% річних та 1'762,00 грн. судового збору. З огляду на зазначене суд здійснює розгляд справи в межах зменшеного предмету позову.

Заперечення на відповідь.

Відповідачем не було подано до суду заперечення.

Обставини справи.

Між сторонами у справі укладено договір про закупівлю товарів №24ОКТЛ-0212 від 20.02.2018 (далі Договір) (а.с. 16-22). Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 4.1 Договору продавець (позивач у справі) зобов'язується у 2018 році поставити покупцеві (відповідач у справі) товар, зазначений в цьому Договорі та додатках до Договору, а Покупець прийняти і оплатити такі товари. Найменування (номенклатура, асортимент) товару: СПБТ (скраплений газ) далі товар. Кількість товару: загальний об'єм (кількість) товарів, що передаються за цим договором становить газ скраплений 7'148 літрів. Покупець зобов'язується повністю оплатити вартість (ціну) переданої у його власність (поставленої) партії товару протягом 30 календарних днів з моменту підписання сторонами накладної (видаткової накладної) на передання у власність (поставлений) товар, шляхом перерахування грошових коштів на банківський поточний рахунок продавця, вказаний у цьому Договорі.

Відповідач звернувся до позивача з гарантійним листом №379/19 від 21.02.2018 (а.с. 24), у якому просить позивача видати паливно-мастильні матеріали згідно з накладною в кількості: газ 1000 л.

Позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 13'990,00 грн., що підтверджується актом прийому-передачі бланків-дозволів 24ОКТЛ-0212- від 21.02.2018 (а.с. 26), накладною на відпуск товарів №24ОКТЛ-0212- від 21.02.2018 (а.с. 27) та рахунком №100486011 від 21.02.2018 (а.с. 28).

Відповідач здійснив оплату поставленого газу 24.07.2018, що підтверджується платіжним дорученням №605 (а.с. 49), тобто після відкриття провадження у справі.

Оцінка суду.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини з поставки товару на підставі укладеного Договору в силу статті 11 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення передбачено частиною першою пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України: субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частинами першою та другою статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до пункту 4.1 Договору покупець зобов'язується повністю оплатити вартість (ціну) переданої у його власність (поставленої) партії товару протягом 30 календарних днів з моменту підписання сторонами накладної (видаткової накладної) на передання у власність (поставлений) товар, шляхом перерахування грошових коштів на банківський поточний рахунок продавця, вказаний у цьому Договорі.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач здійснив оплату отриманого товару, однак, з порушенням встановленого Договором строку. Зокрема, накладна була підписана сторонами 21.02.2018, отже відповідач повинен був оплатити отриманий товар до 24.03.2018, а оплатив 24.07.2018.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд погоджується з правильністю нарахування позивачем інфляційних нарахувань та 3% річних, тому до стягнення підлягає 111,92 грн. інфляційних нарахувань та 133,38 грн. 3% річних.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, а судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 13, 73, 74, 81, 126, 129, 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Задовольнити позов повністю.

2. Стягнути з Львівського казенного експериментального підприємства засобів пересування і протезування (адреса: 79052, Львівська область, місто Львів, вулиця Рудненська, будинок 10; ідентифікаційний код 03187714) на користь приватного підприємства "ОККО Контракт" (адреса: 04070, місто Київ, вулиця Набережно-Хрещатицька, будинок 15-17/18; ідентифікаційний код 36248687) 111 (сто одинадцять) грн. 92 коп. інфляційних нарахувань, 133 (сто тридцять три) грн. 38 коп. 3% річних, та 1'762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. відшкодування витрат на оплату судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Рим Т.Я.