РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"29" серпня 2018 р. Справа № 4/163-Б-10

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Саврій В.А.

судді Огороднік К.М.

судді Дужич С.П.

розглянувши апеляційну скаргу арбітражного керуючого ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 18.07.2018р. у справі №4/163-Б-10 (суддя Крамар С.І.)

за заявою арбітражного керуючого ОСОБА_1 в інтересах Колективного малого підприємства "Бахус"

до Державного підприємства "Дослідне господарство "Шарівка" Інституту сільського господарства західного Полісся Національної академії аграрних наук України"

про стягнення 403 240,00 грн. як відшкодування вартості безпідставно отриманого майна

в межах справи №4/163-Б-10

за заявою Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області

до Колективного малого підприємства "Бахус"

про визнання банкрутом

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду від 24.12.2010р. порушено провадження у справі №4/163-Б-10.

Постановою суду області від 04.03.2011р. у справі №4/163-Б-10 визнано боржника банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру КМП "Бахус", ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_2 Ліквідатора зобовязано провести ліквідаційну процедуру, скласти ліквідаційний баланс та подати його разом із звітом господарському суду для затвердження.

Ухвалою суду від 23.09.2014р. звільнено арбітражного керуючого ОСОБА_2 від виконання його обовязків ліквідатора КМП "Бахус" і призначено ліквідатором арбітражного керуючого ОСОБА_1

Ухвалами суду області строк ліквідаційної процедури КМП "Бахус" було продовжено до 10.08.2018 року та зобов'язано ліквідатора подати ліквідаційний баланс та звіт про свою діяльність господарському суду для затвердження.

05.06.2018р. заявник (позивач) арбітражний керуючий ОСОБА_1 звернувся до суду (справа №924/465/18) з позовною заявою в інтересах Колективного малого підприємства „Бахус м.Волочиськ Хмельницької області до Державного підприємства „Дослідне господарство „Шарівка Інституту сільськогосподарського господарства західного Полісся Національної академії аграрних наук України с.Шарівка Ярмолинецького району Хмельницької області з вимогою про відшкодування вартості безпідставно отриманого майна в сумі 403240,00грн.

Ухвалою суду від 07.06.2018р. (суддя Вибодовський О.Д.) справу №924/465/18 передано на розгляд господарського суду Хмельницької області в межах справи №4/163-Б-10 про банкрутство колективного малого підприємства „Бахус м. Волочиськ Хмельницької області.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.06.2018р. справу №924/465/18 передано для розгляду в межах справи №4/163-Б-10 судді Крамару С.І.

Ухвалою від 22.06.2018р., господарський суд Хмельницької області, дослідивши матеріали заяви, дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху та зобовязав заявника усунути виявлені недоліки протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали шляхом подання до суду: доказів, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи №4/163-Б копії поданої заяви і доданих до неї документів; доказів сплати судового збору у відповідному розмірі.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 18.07.2018р. у справі №4/163-Б-10 (суддя Крамар С.І.) заяву арбітражного керуючого ОСОБА_1 в інтересах Колективного малого підприємства "Бахус" до Державного підприємства "Дослідне господарство "Шарівка" Інституту сільського господарства західного Полісся Національної академії аграрних наук України" про стягнення 403240,00 грн. як відшкодування вартості безпідставно отриманого майна повернуто без розгляду.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою від 18.07.2018р., арбітражний керуючий ОСОБА_1 звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи у складі: суддя-доповідач ОСОБА_3, суддя Дужич С.П., суддя Огороднік К.М.

Частиною 2 статті 260 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, підлягає залишенню без руху.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 13.08.2018р. (суддя-доповідач ОСОБА_3А.) апеляційну скаргу арбітражного керуючого ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 18.07.2018р. у справі №4/163-Б-10 - залишено без руху. Встановлено апелянту - арбітражному керуючому ОСОБА_1 10-денний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків, а саме: надати суду докази сплати судового збору, докази надіслання апеляційної скарги іншим учасникам справи.

27.08.2018р. до суду від арбітражного керуючого ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді-доповідача по справі ОСОБА_3

Ухвалою від 28.08.2018р. (гол.суддя Саврій В.А., суддя Дужич С.П., суддя Огороднік К.М.) передано питання про відвід судді судді-доповідача ОСОБА_3 у справі №4/163-Б-10 на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, якого буде визначено у порядку, встановленому ч.1 ст.32 ГПК України.

Ухвалою від 28.08.2018р. (суддя Юрчук М.І.) відмовлено у задоволенні заяви арбітражного керуючого ОСОБА_1 від 22.08.18р. про відвід судді-доповідача Рівненського апеляційного господарського суду ОСОБА_3 у справі № 4/163-Б-10.

27.08.2018р. до суду від арбітражного керуючого ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків (направлена 22.08.2018р.).

У заяві скаржник зазначає, що апеляційний суд прийшов до висновку, що сума судового збору, яка підлягала сплаті заявником ліквідатором КМП „Бахус" - арбітражним керуючим ОСОБА_1 до суду першої інстанції становила - 3524,00 грн.

Проте, саме на підставі такого висновку суд першої інстанції і повернув заяву ліквідатора, оскільки вимагав сплати у визначеному розмірі. Натомість, ліквідатор заперечував щодо такої вимоги, оскільки Закон України "Про судовий збір" не містить ставок судового збору за такими заявами в межах справи про банкрутство.

Залишившись на позиції необхідності сплати судового збору за цим позовом в межах справи про банкрутство у першій інстанції, апеляційний суд буде позбавлений можливості обєктивно та неупереджено вирішувати скаргу по суті.

З огляду на викладене, заявником пропонується змінити передчасну позицію щодо необхідності сплати у суді першої інстанції судового збору у цій справі, оскільки це є предметом розгляду скарги по суті, або заявити самовідвід, з огляду уже зроблені висновки щодо суті скарги, що будуть зумовлювати упередженість та необєктивність під час вирішення скарги по суті.

До заяви додано описи вкладень у цінні листи та відповідні квитанції.

Дослідивши заяву арбітражного керуючого про усунення недоліків, матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

Арбітражним керуючим, на виконання ухвали від 13.08.2018р., було додано лише описи вкладень у цінні листи та квитанції поштового зв"язку. Доказів сплати судового збору апелянтом надано не було.

На твердження скаржника щодо сплати судового збору колегія суддів повторно зазначає наступне.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Щодо надання доказів сплати судового збору у відповідному розмірі, ліквідатором у апеляційній скарзі, зокрема, вказано, що виходячи із змісту норм Закону України „Про судовий збір, ліквідатор не може визначити, який розмір має бути ним сплачений. Зазначає, що згідно пп.10 п.2. ст.4 Закону України „Про судовий збір розмір судового збору, який сплачується із подання ліквідатором позовів до третіх осіб не вказано, а інші підпункти Закону ставок за такі позови в межах справи про банкрутство також не передбачають. Звертає увагу, що оскільки законом не визначено ставок судового збору за подання позовів в інтересах боржника до третіх осіб, які розглядаються в межах справи про його банкрутство, ліквідатор, з огляду на зазначені засади та принцип визначеності, не може визначити відповідну ставку. Тому скаржник не може відрахувати ставку судового збору відповідно до приписів пп.4 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", згідно якого судовий збір за подання до господарського суду апеляційних скарг у справі про банкрутство становить - 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги,

Положеннями ч.6 ст.12 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою суду від 22.06.2018р. позов арбітражного керуючого ОСОБА_1 в інтересах Колективного малого підприємства „Бахус, м. Волочиськ, Хмельницької області до Державного підприємства „Дослідне господарство „Шарівка інституту сільськогосподарського господарства західного полісся національної академії аграрних наук України, с.Шарівка, Ярмолинецького району, Хмельницької області про відшкодування вартості безпідставно отриманого майна в сумі 403 240,00грн. прийнято до провадження в межах справи №4/163-Б-10 про банкрутство Колективного малого підприємства „Бахус м.Волочиськ Хмельницької області.

З моменту прийняття матеріалів справи ухвалою місцевого господарського суду для розгляду по суті в межах справи про банкрутство КМП „Бахус спір між КМП „Бахус та ДПДГ„Шарівка набув характеру майнового спору в процедурі банкрутства, який зумовлює застосування господарським судом під час його розгляду спеціальних норм законодавства про банкрутство та визначення розміру ставки судового збору, що підлягає до сплати при поданні такого майнового спору, з урахуванням положень Закону України „Про судовий збір щодо розміру судового збору у процедурах банкрутства. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі №6/6 від 27.02.2018р.

Так, пп.10 п.2 ст.Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом; заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство; заяви про розірвання мирової угоди, укладеної у справі про банкрутство, або визнання її недійсною, сплачується судовий збір у розмірі 2-х прожиткових мінімуму для працездатних осіб.

Аналізуючи наведене, оскільки зазначена норма є спеціальною, така норма застосовується та підлягає переважному застосуванню щодо до сплати судового збору при розгляді спорів у процедурах банкрутства.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, установлених законом.

Закон України „Про судовий збір визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору (преамбула Закону).

Статтями 1, 2 даного Закону визначено, що судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом, і включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Частина 2 статті 3 Закону містить перелік обєктів, за які не сплавляється судовий збір, а стаття 5 перелік субєктів, які звільняються від сплати судового збору за подання до суду позовів, заяв, скарг, а також підстави звільнення від сплати судового збору осіб, які звертаються із заявами про захист не власних прав, а охоронюваних законом прав та інтересів інших осіб.

Отже, сплата судового збору є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого ст.55 Конституції України.

При цьому, у справі "Креуз проти Польщі" (п.53, "Case of Kreuz v. Poland", рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001р., надалі - Рішення) суд постановив, що "Право на суд", закріплене п.1 ст.6 Конвенції, не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому, що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Зокрема, такими обмеженнями є сплата судового збору при зверненні особи до суду.

Рішення Європейського суду з прав людини (п.60) постановляє, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції.

Виходячи з аналізу норм законодавства України та практики Європейського суду з прав людини, вимога сплати судового збору при зверненні за захистом порушеного, оспорюваного або невизнаного права до суду, не є такою, що обмежує його право доступу до суду.

Тому, сума судового збору, яка підлягала сплаті заявником ліквідатором КМП „Бахус арбітражним керуючим ОСОБА_1 до суду першої інстанції становила - 3524,00 грн.

У відповідності до приписів пп.4 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, становить - 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Враховуючи вищевикладене, сума судового збору, яка підлягала сплаті заявником до суду апеляційної інстанції становила - 5286,00 грн.

Відповідно до ч.2 ст.260 ГПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Відповідно до ч.6 ст.260 ГПК України питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п'яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Оскільки скаржником лише частково усунено недоліки апеляційної скарги, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду доходить висновку про необхідність повернення апеляційної скарги арбітражного керуючого ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 18.07.2018р. у справі №4/163-Б-10.

З огляду на викладене, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не розглядається.

Керуючись ст.ст.174, 234, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу арбітражного керуючого ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 18.07.2018р. у справі 4/163-Б-10 та заяву про усунення недоліків повернути скаржнику разом з доданими до неї документами.

Додаток: апеляційна скарга всього на 4 арк., заява щодо усунення недоліків на 2 арк., квитанції поштового зв"язку на 3 арк, описи вкладень у цінні листи на 3 арк., конверт.

Головуючий суддя Саврій В.А.

Суддя Огороднік К.М.

Суддя Дужич С.П.