ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2018р. справа №914/1167/18

Суддя Юркевич М.В., при секретарі Кияк І.В., розглянув матеріали

позовної заяви: Приватної агрофірми «Білий Стік», с. Волиця Сокальського району Львівської області

до відповідача: Приватного підприємства «СМІО», м. Стрий Львівська область

про: стягнення 29 151,00 грн. заборгованості

У порядку письмового провадження без виклику сторін

ВСТАНОВИВ:

Приватна агрофірма «Білик Стік» звернулася до Господарського суду Львівської області з позовом до Приватного підприємства «СМІО» про стягнення 29 151,00 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу №327 від 25.07.2016р.

Ухвалою суду від 10.07.2018 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд даної справи в порядку спрощеного провадження здійснювати без судового засідання та без виклику сторін. Встановлено відповідачу та позивачу строки для надання відзиву, контррозрахунку та відповіді на відзив. Роз’яснено, що процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до Господарського процесуального кодексу України можуть вчинятися сторонами протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Станом на 27.08.2018р. на адресу господарського суду від сторін не поступило жодних додаткових доказів та пояснень. Крім того, відповідачем не подано відзиву на позов у строк встановлений судом, а саме до 25.07.2018р.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідач належним чином повідомлявся про розгляд даної справи, про що свідчить повернуте повідомлення про вручення поштового відправлення з ухвалою суду про відкриття провадження у справі – 13.07.2018р.

Таким чином, зазначені вище обставини свідчать про обізнаність сторін про розглядуваний спір.

В силу приписів ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на наведене суд констатує, що сторони не скористалися наданим правом подати додаткові докази та пояснення в обгрунтування вимог та заперечень. Клопотань про необхідність розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) від сторін також не поступало.

Суд також враховує положення частини 1 статті 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" 04.11.1950 року про право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

З огляду на викладене, суд вважає, що справа, у відповідності до вимог статей 165, 248 ГПК України, може бути розглянута за наявними в справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази подані сторонами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом з’ясовано наступне:

25.07.2016р. між приватною агрофірмою «Білий Стік» (позивачем) та приватним підприємством «Сміо» (відповідачем) було укладено договір купівлі-продажу №327.

За умовами вказаного договору продавець зобов’язується передавати товар у власність покупця (живі свині), а покупець зобов’язується приймати та оплачувати товар за встановленими цінами у строки і на умовах договору.

Як стверджує позивач, на виконання вказаного договору, відповідачу за період з 26.07.2016р. по 05.10.2016р. було поставлено товару на загальну вартість 774 240,00 грн., що підтверджується видатковими накладними (а.с. 20-26) підписані сторонами.

Підставою позову позивач зазначає те, що відповідач частково оплатив за товар 745 089,00 грн., а відтак допустив заборгованість у сумі 29 151,00 грн.

У порядку досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з вимогою провести оплату товару та підписати акт звірки взаєморозрахунків. Проте, вимога позивача залишилася без задоволення.

З огляду на наведене, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача 29 151,00 грн. заборгованості в судовому порядку.

Суд звертає увагу на те, що станом на день прийняття рішення (27.08.2018р.) від відповідача не надходило жодних клопотань чи документів по справі

При ухваленні рішення суд послуговується такими законоположеннями та наступними своїми висновками.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим.

Одне із головних призначень обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. ( п. 58 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Серявін проти України»).

В силу приписів ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об’єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Відповідно до ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивачем було поставлено відповідачу товар, що підтверджується видатковими накладними на загальну суму 774 240,00 грн. Вказані накладні разом з рахунками фактури долучені до матеріалів справи (а.с. 17-19), підписані двома сторонами.

Підтвердженням отримання зазначеного товару відповідачем також слугують товарно-транспортні накладні, які надані позивачем. (а.с. 39-46).

В ході розгляду справи судом було встановлено, що відповідач частково оплатив поставлений товар на суму 745 089,00 грн.

В той же час, будь-яких доказів, які підтверджували б оплату відповідачем решти товару на суму 29 151,00 грн. суду представлено не було.

Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини, за наявності достатньо переконливих доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 29 151,00 грн. основного боргу підлягають до задоволення.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В силу приписів ч. 4 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236-241, 327 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1.          Позовні вимоги приватної агрофірми «Білий Стік» - задоволити повністю.

2.          Стягнути з приватного підприємства «Сміо», Львівська область, м. Стрий, вул. 22 Січня, 10 () на користь приватної агрофірми «Білий Стік», Львівська область, Сокальський район, с. Волиця, вул. Шевченка, 38б () - 29 151,00 грн. - заборгованості та 1 762,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

3.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст.327 ГПК України.

4.          Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 28.08.2018р.

Суддя Юркевич М. В.