ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2018 року м. Черкаси справа № 925/543/18

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Кучеренко О.І., із секретарем судового засідання Юхименко О.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЗТС МАШИНІНГ» до Приватного акціонерного товариства «УКРАГРО НПК» про стягнення 639665,65 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КЗТС МАШИНІНГ» звернулося з позовом до суду про стягнення з Приватного акціонерного товариства «УКРАГРО НПК» 639665,65 грн з яких: 615744,00 грн попередньої оплати та 23921,65 грн пені. Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі укладеного між сторонами договору поставки №Л52 від 01.03.2017, позивачем було здійснено попередню оплату за товар, проте відповідач поставив товар лише частково, не виконавши умови договору. На вимогу позивача залишок попередньої оплати у добровільному порядку відповідач не повернув, а за порушення умов поставки позивач нарахував відповідачеві 23921,65 грн пені, що становить 0,02% від вартості несвоєчасно поставленого товару.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити з підстав та мотивів, зазначених у позовній заяві. Відповідач (його представник) у судове засідання не зявився, відзиву на позов не надав. Ухвали суду від 04.06.2018, 22.08.2018 були направлені відповідачу за адресою, зазначеною позивачем у позовній заяві. У справі є доказ отримання відповідачем 05.06.2018 про відкриття провадження у справі та 31.07.2018 про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Відтак, суд прийшов до висновку, що відповідач повідомлений належним чином про розгляд справи у суді, тому його неявка не перешкоджає розгляду справи. Оскільки відповідач не був позбавлений права надати суду відзив на позов, а також необхідні докази, що обґрунтовують заперечення по суті позовних вимог, однак не скористався цим правом, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 22.08.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи та пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі матеріали, судом було встановлено:

01 березня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КЗТС МАШИНІНГ» (покупець-позивач у справі) та Приватним акціонерним товариством «УКРАГРО НПК» (постачальник-відповідач у справі) був укладений договір поставки №Л52 (далі договір), за умовами якого постачальник зобовязувався поставити покупцеві в обумовлені договором строки товар (карбамід в кількості 120,000 тон) на умовах попередньої оплати товару. Загальна вартість товару за цим договором складає 1 154 520,00 грн (пункт 2.1 договору). За умовами пункту 3.3 договору поставка товару здійснюється повністю чи окремими партіями за вибором постачальника до 18 квітня 2017 року включно, але в будь-якому випадку не раніше ніж через 10 днів від дати повної оплати товару. Постачальник самостійно визначає дату поставки кожної окремої партії товару у межах періоду поставки. У пункті 5.1 договору сторони встановили відповідальність, яка настає для постачальника у разі порушення ним строків поставки товару, у вигляді стягнення пені в розмірі 0,02 % від вартості несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення поставки, але не більше 3% від вартості несвоєчасно поставленого товару.

На виконання умов договору позивач перерахував постачальнику попередню оплату платіжним доручення №10399 від 01.03.2017 у розмірі 1 154520,00 грн. Відповідач частково здійснив поставку товару у кількості 56 тон на загальну суму 538776,00 грн, що підтверджується видатковою накладною №4709 від 25.04.2017. Позивач направив відповідачу вимогу №402 від 18.10.2017, у якій посилаючись на порушення постачальником умов договору щодо поставки товару у визначений строк, вимагав повернути кошти у сумі 615744,00 грн, які були перераховані постачальнику як попередня оплата. До вимоги позивачем додано акт звірки розрахунків, однак відповідач на вимогу не відповів, кошти не повернув, акт звірки розрахунків не підписав, що і стало підставою звернення позивача із цим позовом до суду.

Господарські зобовязання між сторонами виникли з моменту укладення договору, який за своєю правовою природою є договором поставки. Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України (далі ГК України) за договором поставки одна сторона постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Відповідно до частин 1, 2 статті 693 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Як встановлено судом, за умовами договору сторонами було передбачено внесення попередньої оплати у строк протягом трьох днів з дня укладення договору та узгоджено, що поставка товару повинна бути здійснена не пізніше 18.04.2017. Позивач у визначені договорами строки перерахував відповідачу передоплату у сумі 1 154520,00 грн, проте в узгоджений сторонами строк відповідач товар повністю не поставив (поставивши його частково на суму 538776,00 грн). Пунктом 2 статті 693 ЦК України встановлено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Скориставшись своїм правом, встановленим зазначеною вище нормою, позивач надіслав відповідачу вимогу повернути грошову кошти в сумі 615744,00 грн, вартості непоставленого товару. Вимога позивача залишена відповідачем без задоволення, отже, суд прийшов до висновку, що неповернута сума попередньої оплати у розмірі 615744,00 грн, є боргом відповідача перед позивачем, а тому вимога про її стягнення є законною і обґрунтованою, підтвердженою належними доказами, тобто такою, що підлягає до задоволення.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно статті 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. За приписом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до частини 6 статті 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Зазначені статті узгоджуються з приписами пункту 5.1 договору, яким встановлено відповідальність, яка настає для постачальника у разі порушення ним строків поставки товару, у вигляді стягнення пені. Оскільки судом встановлено порушення відповідач саме цієї умови договору, то нарахування та стягнення пені за таке правопорушення є законним та обґрунтованим. Позивач нарахував відповідачу 23921,65 грн пені за порушення умов договору за період з 19.04.2017 до 23.10.2017. Розрахунок пені позивачем зроблено вірно, а тому вимога про її стягнення з відповідача підлягає до задоволення. Отже, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають 615744,00 грн попередньої оплати та 23921,65 грн пені.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені судом повністю, сплачена позивачем по платіжному дорученню №15907 від 19.02.2018 сума судового збору у розмірі 9594,99 грн, підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «УКРАГРО НПК» (вул. Промислова, буд.1, м.Жашків, Черкаська область, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЗТС МАШИНІНГ» (вул. Олекси Тихого, буд. 1а, м. Краматорськ, Донецька область, ) 615744,00 грн попередньої оплати, 23921,65 грн пені та 9594,99 грн витрат за сплати судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після прийняття судового рішення судом апеляційної інстанції. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня ухвалення судового рішення.

Повне судове рішення підписано 07.09.2018.

Суддя О.І.Кучеренко