УХВАЛА

03 вересня 2018 року

м. Київ

Справа № 922/1010/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Чумака Ю.Я. - головуючого, Дроботової Т.Б., Пількова К.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на ухвалу Господарського суду Харківської області від 30.03.2018 (суддя Сальнікова Г.І.) та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.07.2018 (головуючий - Барбашова С.В., судді - Гребенюк Н.В., Істоміна О.А.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Публічного акціонерного товариства "Харківгаз"

про стягнення 13 567 100,72 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.03.2018, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 24.07.2018, задоволено заяву Публічного акціонерного товариства "Харківгаз" про розстрочку виконання рішення у справі № 922/1010/16 (вх. № 7800 від 22.03.2018) і постановлено розстрочити виконання рішення суду в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства "Харківгаз" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" суми 4 216 571,84 грн. строком на один рік із квітня 2018 року до квітня 2019 року, із щомісячною виплатою зазначеної суми по місяцям: квітень 2018 року - 351 380,99 грн.; травень 2018 року - 351 380,99 грн.; червень 2018 року - 351 380,99 грн.; липень 2018 року - 351 380,99 грн.; серпень 2018 року - 351 380,99 грн.; вересень 2018 року - 351 380,99 грн.; жовтень 2018 року - 351 380,99 грн.; листопад 2018 року - 351 380,99 грн.; грудень 2018 року - 3 511 580,98 грн.; січень 2019 року - 351 380,98 грн.; лютий 2019 року - 351 380,98 грн.; березень 2019 року - 351 380,98 грн.

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями, 06.08.2018 звернулося до Касаційного господарського суду із касаційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні заяви про надання відстрочки виконання рішення суду.

У поданій касаційній скарзі скаржник звертає увагу на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 18/1544-10, зазначаючи, що касаційному оскарженню підлягають рішення щодо відстрочки, розстрочки чи зміни способу і порядку виконання судового рішення.

23.08.2018 зазначена касаційна скарга надійшла до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

За результатами перевірки матеріалів поданої касаційної скарги Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі № 922/1010/16, зазначаючи про таке.

За змістом статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм законодавства можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23.10.1996; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19.12.1997).

Тобто вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до процесу правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" у праві на звернення до касаційного суду зумовлено виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким має на меті забезпечення сталості судової практики, а не можливості проведення "розгляду заради розгляду".

За змістом частини 1 статті 304 Господарського процесуального кодексу України ухвали судів першої та апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини 1 статті 287 цього Кодексу.

У пункті 2 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік ухвал суду першої інстанції, на які може бути подано касаційну скаргу після їх перегляду в апеляційному порядку. Зокрема, до таких належать ухвали, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини 1 статті 255 цього Кодексу.

Ухвала суду першої інстанції про відстрочку виконання рішення суду (пункт 24 частини 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України) після її перегляду в апеляційному порядку не належить до переліку судових рішень, на які учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки), мають право подати касаційну скаргу.

Посилання заявника на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 18/1544-10, якою, на думку заявника, передбачено можливість касаційного оскарження рішення щодо відстрочки, розстрочки чи зміни способу і порядку виконання судового рішення, є безпідставними. Так, проаналізувавши цю постанову, суд касаційної інстанції зазначає, що висновки стосовно можливості оскарження як ухвали про зміну способу або порядку виконання рішення суду, так і про відмову в зміні способу та порядку виконання рішення із посиланням на положення статті 331 Господарського процесуального кодексу України стосуються саме суду апеляційної інстанції, оскільки предметом перегляду в суді касаційної інстанції у справі № 18/1544-10 була ухвала суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження на ухвалу суду першої інстанції про відмову у зміні способу виконання рішення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зважаючи на викладене, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 30.03.2018 і постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.07.2018 у справі № 922/1010/16.

Керуючись статтями 233, 234, 235, 287, 293, 304 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 30.03.2018 і постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.07.2018 у справі № 922/1010/16.

2. Матеріали касаційної скарги на 14 (чотирнадцяти) аркушах повернути Публічному акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Ю.Я. Чумак

Судді Т.Б. Дроботова

К.М. Пільков