ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" серпня 2018 р.

м. Одеса

Справа № 5017/3579/2012

Господарський суд Одеської області у складі судді Рога Н. В., секретаря судового засідання Аганіна В.Ю., розглянув матеріали скарги Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (№ 2-4149/18 від 14.08.2018 р.) на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у справі № 5017/3579/2012

За позовом: Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (вул.Шолуденка, 1, м.Київ, 04116; )

До відповідача: Публічного акціонерного товариства "Одесагаз" (вул.Одарія, 1, м.Одеса, 65003; )

Про стягнення

Суб`єкт оскарження: Відділ примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (65072, м.Одеса, пл.Бориса Дерев`янка, 1)

За участю представників сторін:

Від позивача (скаржника): не з’явився;

Від відповідача: не з’явився;

Від суб’єкта оскарження: не з’явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Одеської області від 26.02.2016р. у справі №5017/3579/2012 позовну заяву Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (далі-ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України") задоволено частково. Стягнуто з ПАТ "Одесагаз" на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" заборгованість у сумі 2 264 840 грн. 12 коп., пеню у сумі 117 971 грн. 26 коп., інфляційне збільшення у сумі 281 646 грн. 14 коп., 3 % річних у сумі 169 907 грн. 75 коп. та витрати по сплаті судового збору у сумі 64 380 грн. 00 коп. У частині стягнення заборгованості у сумі 500 000 грн. провадження у справі припинено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 04.06.2013р., яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 24.07.2013р., рішення господарського суду Одеської області від 26.03.2013р. у справі №5017/3579/2012 скасовано частково, викладено резолютивну частину в наступній редакції: “Позов задовольнити частково. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Одесагаз" на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" заборгованість у сумі 474 499 грн. 87 коп., пеню у сумі 117 971 грн. 26 коп., суму на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів 251 903 грн. 55 коп., 3 % річних у сумі 169 907 грн. 75 коп. та витрати по сплаті судового збору у сумі 64 380 грн. 00 коп. У частині стягнення суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів 29 742 грн. 59 коп.- відмовити. У частині стягнення заборгованості у сумі 2 290 340 грн. 25 коп. провадження у справі припинити.

14 червня 2013р. на виконання вищезазначеної постанови господарським судом Одеської області видано відповідний наказ.

14 серпня 2018р. до господарського суду Одеської області надійшла скарга Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у справі №5017/3579/2012, в якій скаржник просить суд визнати неправомірними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №39134150 від 07.07.2014р. з примусового виконання наказу суду від 14.06.2013р.; визнати недійсною постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №39134150 від 07.07.2014р. з примусового виконання наказу суду від 14.06.2013р.; зобов’язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області вжити всі заходи для фактичного та повного виконання рішення суду.

В обґрунтування скарги ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" зазначає, що в ході виконавчого провадження ВП №39134150 , відкритого на примусове виконання наказу суду від 14.06.2013р. , органом ДВС та боржником за виконавчим провадженням №39134150 – ПАТ «Одесагаз» перераховано на рахунок ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" у період з лютого по квітень 2013р. заборгованість у сумі 474 499 грн. 87 коп., 30.05.2014р. перераховано 548 907 грн. 69 коп. , отже, загалом на рахунок ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" перераховано кошти у загальній сумі 1 023 407 грн. 56 коп.

Крім того, відповідно до розпорядження державного виконавця про розподіл коштів за виконавчим провадженням на користь держави зараховано 54 890 грн. 77 коп. виконавчого збору, 37 грн. 28 коп. – витрат на проведення виконавчих дій, 12 грн. 72 коп.- витрат на ведення ЄДРВП.

Враховуючи те, що загальна сума по наказу господарського суду одеської області від 14.06.2013р. складала 1 078 662 грн. 43 коп. , скаржник зазначає, що залишається несплаченою заборгованість у сумі 55 254 грн. 87 коп.

Скаржник зазначає, що оскільки рішення суду не було виконано у повному обсязі , його представник звернувся до Другого Суворовського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції та дізнався, що виконавче провадження щодо даного наказу передано до відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області для подальшого виконання. ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" звернулася до органу ДВС із відповідною заявою, але відповіді не отримала.

31 липня 2018р. до ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" надійшов лист Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області №09.2-5840 від 24.07.2018р., яким повідомлено стягувача про надання йому відділом примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області на попереднє звернення. Одночасно, додано копію листа відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області від 14.08.2018р. №09.1-4203/В-8, яким повідомлено про те, що 07.07.2014р. державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, як зазначив скаржник, копія вказаної постанови ані до листа Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області від 24.07.2018р. №09.2-5840, ані до листа відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області від 14.08.2018р. №09.1-4203/В-8 не додана, а також, не додано і доказів надсилання оскаржуваної постанови стягувачу рекомендованою кореспонденцією відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження". Крім того, не надано стягувачу і витягу з АСВП щодо вказаного виконавчого провадження.

Скаржник зазначає, що згідно ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент винесення постанови) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець роз'яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, скаржник вважає, що до цього часу рішення суду у справі №5017/3579/2012 залишається не виконаним, залишок заборгованості у сумі 55 254 грн. 87 коп. не стягнуто з боржника, а отже, державний виконавець зобов’язаний був виконувати рішення суду до повного фактичного виконання. Однак, в порушення вимог зазначених положень Закону України "Про виконавче провадження" виніс постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" ( в редакції, чинній на дату винесення постанови).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15.08.2018р. прийнято скаргу ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у справі № 5017/3579/2012 до розгляду.

Представники сторін в судове засідання не з’явилися, міркувань щодо скарги до суду не надходило.

За таких обставин, скарга розглядається за наявними матеріалами, відповідно до ст.165 ГПК України.

Розглянув матеріали скарги, керуючись чинним законодавством України, суд дійшов до такого висновку:

Відповідно до ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно зі ст. 342 ГПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Згідно частини 1 ст.327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

За приписами ст. 1 Закону України “Про виконавче провадження” (в редакції від 21.04.1999р. №606-XIV) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ст. 6 Закону України “Про виконавче провадження” державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи , на виконанні Другого Суворовського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції перебував наказ господарського суду Одеської області від 14.06.2013р. про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Одесагаз" на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" заборгованості у сумі 474 499 грн. 87 коп., пені у сумі 117 971 грн. 26 коп., суми на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів 251 903 грн. 55 коп., 3 % річних у сумі 169 907 грн. 75 коп. та витрат по сплаті судового збору у сумі 64 380 грн. 00 коп.

07.07.2014р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області винесено постанову про закриття виконавчого провадження №39134150 на підставі п.8 ч.1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" ( в редакції, чинній на дату винесення постанови), а саме: у зв’язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

При цьому, з тексту скарги вбачається, що останній платіж боржником було здійснено у травні 2014р. і 30.05.2014р. на рахунок скаржника надійшло 548 907 грн. 69 коп.

Отже, починаючи з червня 2014р. платежі на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на виконання рішення суду за виконавчим провадженням ВП №39134150 не надходили.

Відповідно до ст. 12 Закону України “Про виконавче провадження” (в редакції від 21.04.1999р. №606-XIV) сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

З тексту наданої до скарги копії заяви від 24.04.2018р. за №31/13-1589 на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області та Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області , вбачається, що представник ДК «Газ України» дізнався про відкриття виконавчого провадження Другим Суворовським відділом ДВС Одеського міського управління юстиції та його подальшу передачу до відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Отже, враховуючи те, що скаржник пред’явив судовий наказ для примусового виконання до органів ДВС, протягом 2013-2014 років отримував грошові кошти , які перераховувалися боржником на виконання наказу суду про примусове стягнення ,можна дійти висновку що Дочірній компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" ще у 2013р. було достеменно відомо про наявність виконавчого провадження ВП №39134150, з яким він мав право ознайомлюватися та контролювати хід виконавчого провадження.

Крім того, частиною 1 ст. 31 Закону України “Про виконавче провадження” (в редакції від 21.04.1999р. №606-XIV) передбачено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ч.3 ст.49 Закону України “Про виконавче провадження” (в редакції від 21.04.1999р. №606-XIV) про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Отже, законодавець не передбачив обов’язку державного виконавця щодо надсилання постанови про закриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно вимог ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

З урахуванням зазначеного, виходячи з аналізу зазначених норм законодавства та матеріалів справи , на думку суду, відсутні правові підстави для задоволення скарги Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у справі №5017/3579/2012 щодо визнання неправомірними дій державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №39134150 від 07.07.2014р. з примусового виконання наказу суду від 14.06.2013р., визнання недійсною постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №39134150 від 07.07.2014р. з примусового виконання наказу суду від 14.06.2013р., зобов’язання державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області вжити всі заходи для фактичного та повного виконання рішення суду.

Керуючись ст.234, ст.ст.342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні скарги Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у справі № 5017/3579/2012 щодо визнання неправомірними дій державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №39134150 від 07.07.2014р. з примусового виконання наказу суду від 14.06.2013р., визнання недійсною постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №39134150 від 07.07.2014р. з примусового виконання наказу суду від 14.06.2013р., зобов’язання державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області вжити всі заходи для фактичного та повного виконання рішення суду – відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення (підписання).

Повний текст ухвали складено та підписано 29.08.2018р.

Суддя Н.В. Рога