ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2018 Справа № 904/3405/18
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Леоавтотранс», м. Дніпро

До: Товариства з обмеженою відповідальністю «Вебтранс-Логістик Плюс» , м. Дніпро

Про: стягнення 28 033, 60 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ : не викликалися

СУТЬ СПОРУ :

ТОВ «Леоавтотранс» (позивач) звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ «Вебтранс-Логістик плюс» (відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 28 033, 60 грн. ( в т.ч.: 27 800, 00 грн. основна заборгованість та 233, 60 грн. - 3% річних) заборгованості за договором на транспортно-експедиційне обслуговування №03-1067-Т від 13.10.17р. ( укладеним між сторонами). Позовні вимоги обґрунтовані посилання на порушення відповідачем умов вищезазначеного договору щодо своєчасної оплати транспортно-експедиційних послуг, наданих позивачем. Також позивач просив стягнути з відповідача 6 000, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Ухвалою від 16.08.18р. було відкрите провадження у справі №904/3405/18 за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ГПК України , без призначення судового засідання та виклику сторін - за наявними у ній матеріалами.

ТОВ «Вебтранс - Логістик плюс» ( відповідач) позовні вимоги визнав в частині основного боргу в сумі 27 800, 00 грн., повідомив суд, що він 04.07.18р., 16.08.18р. , 17.08.18р. та 23.08.18р. сплатив суму заборгованості в розмірі 27 800, 00 грн. Враховуючи вищезазначене, просив закрити провадження у справі.

ТОВ «Леоавтотранс» (позивач) своїм правом на подання відповіді на відзив не скористався. Ухвалу суду про відкриття провадження у справі від 16.08.18р. позивач отримав 21.08.18р. (що підтверджується відповідним поштовим повідомленням).

Суд наголошує на тому, що ухвала суду була надіслана учасникам процесу завчасно на їх юридичні адреси, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідного судового процесуального документу. За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та про необхідність подання витребуваних судом документів.

При цьому, стаття 43 ГПК України зобов'язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Нормами статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов'язків щодо доказів. Тож, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень. Частиною першою статті 252 ГПК України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Тому суд розглядає справу без призначення судового засідання та виклику сторін за наявними у ній матеріалами і документами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

13.10.17р. між ТОВ «Вебтранс-Логістик плюс» (експедитор) та ТОВ «Леоавтотранс» (перевізник) був укладений договір на транспортно-експедиційне обслуговування №03-1067-Т, який регулює взаємовідносини між експедитором та перевізником, що пов'язані зі здійсненням транспортно-експедиційного обслуговування (ТЕО) по організації експортно-імпортних і транзитних перевезень вантажів автомобільним, залізничним, морським та авіатранспортом по території України та інших держав з наданням інших послуг, узгоджених в заявках-договорах/доповненнях до даного договору, і які є невід'ємною частиною цього договору. (п.1.1. договору)

Відповідно до п.5.3. договору оплата кожного окремого перевезення проводиться експедитором в національній грошовій одиниці України у безготівковій формі на підставі рахунку та доданого пакету документів таких як: акт виконаних робіт, податкова накладна, оригінал СМR, оригінал заявки-договору на перевезення.

Датою доставки (отримання) вважається дата підписання акту приймання-передачі виконаних робіт та/або дата відмітки у товарно-транспортній накладній про отримання вантажу вантажоодержувачем (п.5.4. договору).

Згідно п.5.5. договору оплата кожного транспортно-експедиційного обслуговування (ТЕО) проводиться експедитором протягом 14 календарних днів, які відраховуються з наступного дня після отримання експедитором оригіналів документів, передбачених пунктом 5.3. договору, якщо інше не зазначено в заявці-договорі. (а.с.8-10).

Згідно п.12 заявки-договору №20-180919 від 30 березня 2018 року до договору на транспортно-експедиційне обслуговування №03-1067-Т від 13 жовтня 2017 року та п. 12 заявки-договору №20-180920 від 12 квітня 2018 року до договору на транспортно-експедиційне обслуговування №03-1067-Т від 13 жовтня 2017 року оплата проводиться протягом 10 банківських днів з моменту отримання оригіналів документів (а.с.11-12)

Згідно акту наданих послуг №17 від 31 березня 2018 року перевізником було надано експедитору транспортні послуги за маршрутом Львів-Дніпро згідно ТТН ЛВ0029568, водій ОСОБА_1, а/м Renault НОМЕР_1 загальною вартістю 17800, 00 грн. (з ПДВ). (а.с.13, 15).

Згідно акту наданих послуг №22 від 13 квітня 2018 року перевізником було надано експедитору транспортні послуги за маршрутом Львів-Дніпро згідно ТТН ЛВ0029816, водій ОСОБА_1, а/м Renault НОМЕР_2 загальною вартістю 17 800, 00 грн. ( з ПДВ). (а.с.14, 16).

31.03.18р. позивачем відповідачеві був виставлений рахунок №17 на суму 17 800 грн. та разом з оригіналами заявки-договору №20-180919 від 30 березня 2018 року, акту наданих послуг №17 від 31 березня 2018 року, ТТН ЛВ0029568 отриманий відповідачем. В той же день відповідач підписав акт наданих послуг №17 від 31 березня 2018 року, про свідчить дата на акті біля печатки та підпису керівника відповідача (а.с.20)

13.04.18р. позивачем відповідачеві був виставлений рахунок №21 на суму 17 800 грн. та разом з оригіналами заявки-договору №20-180920 від 12 квітня 2018 року, акту наданих послуг №22 від 13 квітня 2018 року, ТТН ЛВ0029816, отриманий відповідачем. В той же день відповідач підписав акт наданих послуг №22 від 13 квітня 2018 року, про свідчить дата на акті біля печатки та підпису керівника відповідача. (а.с.21).

Таким чином, позивач свої зобов'язання щодо надання послуг відповідачу за договором виконав уповному обсязі на загальну суму 35 600 грн. ( 17 800 ,00 грн. +17 800, 00 грн. = 35 600, 00 ).

В той же час відповідач свої зобов'язання за вищезазначеним договором по оплаті наданих позивачем послуг на протягом 10 банківських днів з моменту отримання документів, вказаних в п.5.3 договору не виконав. У зв'язку з чим, 12.06.18р. позивач пред'явив відповідачу претензію №1 на суму 35600 грн.(а.с.18, 19). Відповідач претензію отримав та 04.07.18р. частково погасив заборгованість на суму 7 800 грн. ( що підтверджується відповідною банківською випискою ). Іншу частину заборгованості розмірі 27 800, 00 грн. відповідач перед позивачем не погасив. А тому, позивач був вимушений звернутися з позовом до суду.

Таким чином (згідно наданого позивачем розрахунку ), на час звернення з цим позовом за відповідачем рахувалася заборгованість перед позивачем з неоплачених послуг в розмірі 27 800, 00 грн. (а.с.6). Окрім того, позивач відповідно до приписів ст.. 625 ЦК України нарахував відповідачу 233, 50 грн. - 3% річних. (а.с.7).

На час прийняття рішення у цій справі відповідачем були надані докази сплати заборгованості ( вже після відкриття провадження у справі ) в загальному розмірі 27 800, 00 грн. ( що підтверджується платіжними дорученнями №4606 від 16.08.18р. - на суму 10 000, 00 грн., №4627 від 17.08.18р. - на суму 10 000, 00 грн. та №4680 від 23.08.18р. - на суму 7 800, 00 грн. ) ; однак доказів сплати 3% річних відповідач не надав.

Відповідно до приписів ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Згідно з ч.1. ст. 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. У відповідності зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.(ст.525 ЦК України). Відповідно до ч.3-4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача 233, 60 грн. - 3% річних. В іншій частині позовних вимог суд вважає за необхідне закрити провадження у справі на підставі п.2. ч.231 ГПК України - у зв'язку з відсутністю предмету спору (оскільки після відкриття провадження у справі відповідачем було погашено основну заборгованість за договором в загальному розмірі 27 800, 00 грн. ).

Також, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат в розмірі 6000,00 грн. на послуги адвоката , суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов'язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв'язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Позивачем в обґрунтування понесення ним витрат на оплату послуг адвоката надано договір-доручення про надання правової допомоги №942 від 11.06.18р., додаток №1 до нього, акт виконаних робіт №1 від 23.07.18р. до договору, рахунок №942/1 адвокатського об'єднання «Лемеха та Партнери» на суму 6 000, 00 грн. та платіжне доручення №35 від 23.07.18р. про сплату на користь адвокатського об'єднання «Лемеха та Партнери» 6 000, 00 грн. (а.с.22-26).

Враховуючи вищезазначене та відсутніть будь-яких заперечень відповідача стосовно розміру адвокатських витрат , понесених позивачем , ці витрати підлягають стягненню звідповідача .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91,126, 129, 178, 233, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, господарський суд , -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Вебтранс-Логістик Плюс» (49000, м. Дніпро, вул. Старокозацька, 40-Б; ) на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Леоавтотранс» ( 79035, м. Львів, вул. Зелена, буд. 147; ) : 233, 60 грн. - 3% річних; 1762, 00 грн. - витрат на сплату судового збору та 6 000, 00 грн. - витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

3. В іншій частині позовних вимог - закрити провадження у справі .

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення складено та підписано без його проголошення 10.09.2018 р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення .

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Васильєв О.Ю.