ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2018 місто Дніпро Справа № 904/1876/18

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Пархоменко Н.В. (доповідач)

суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Міллера Антона Володимировича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2018 (повне рішення складено 25.06.2018, суддя Мельниченко І.Ф.) у справі № 904/1876/18

за позовом Фізичної особи-підприємця Міллера Антона Володимировича, м. Дніпро

до Виробничо-комерційної фірми "Рубін", м. Жовті Води Дніпропетровської області

про стягнення попередньої оплати в сумі 73 665,30 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Міллер Антон Володимирович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом та з урахуванням уточнення позовних вимог просив стягнути з Виробничо-комерційної фірми "Рубін" 73 665,30 грн. суми попередньої оплати за договором підряду в капітальному будівництві № 13-09/16 від 13.09.2016.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2018 у справі №904/1876/18 у задоволенні позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що рішенням господарського суду у справі №904/6188/17 встановлений факт неналежного виконання Фізичною особою-підприємцем Міллером Антоном Володимировичем зобов'язань за договором підряду в частині передачі відповідачу будівельного майданчику, проектної документації та інших дозвільних документів на проведення будівельних робіт (встановлено прострочення кредитора).

Місцевим господарським судом зазначено, що документального підтвердження, яке б свідчило про виконання позивачем зобов'язань, встановлених в пунктах 12, 23 договору підряду, на момент розгляду даної справи суду також надано не було, що свідчить про прострочення кредитора, що в свою чергу дає відповідачу право відстрочити виконання зобов'язання на час прострочення, як це передбачено статтею 613 Цивільного кодексу України.

Також місцевим господарським судом зазначено, що правовідносини між сторонами щодо повернення замовнику попередньої оплати вартості робіт, стягнення яких є предметом позову, виходячи з загального аналізу умов спірного договору підряду та норм чинного законодавства, є не врегульованими ні приписами глави 61 Цивільного кодексу України, глави 33 Господарського кодексу України, ні умовами вказаного договору .

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, Фізична особа-підприємець Міллер Антон Володимирович звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду із апеляційної скаргою, в якій просить:

1) прийняти апеляційну скаргу до розгляду;

2) скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2018 у справі №904/1876/18;

3) прийняти нове рішення по справі, яким задовольнити позовні вимоги та стягнути з Виробничо-комерційної фірми "Рубін" на користь Фізичної особи-підприємця Міллера Антона Володимировича 73 665,30 грн. суми попередньої оплати за договором підряду в капітальному будівництві № 13-09/16 від 13.09.2016;

4) судові витрати покласти на відповідача.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий господарський суд дійшов до помилкового висновку про наявність прострочення кредитора (позивача) в частині виконання зобов'язань, передбачених пунктами 12, 23 договору підряду. Так, листом від 27.03.2018 позивачем зафіксовано відмову відповідача прийняти проектну документацію, будівельний майданчик, вчинення інших дій, необхідних для виконання підрядних робіт. Вказаний лист позивач розглядає як документальний доказ виконання пунктів 12, 23 договору.

Апелянт звертає увагу апеляційного суду на зміну позиції відповідача у листах-відповідях та під час розгляду справи №904/6188/17 (спочатку відповідач заявляв про виконання робіт у повному обсязі, потім про їх невиконання у зв'язку із неотриманням всіх необхідних документів та фронту робіт) та зазначає, що фактично роботи відповідачем за договором не виконані.

Апелянт зазначає, що неврегульованість законодавством правовідносин з повернення суми передоплати за договором підряду, на яку посилається місцевий господарський суд, не є перешкодою для звернення за захистом свого порушеного права та, відповідно, підставою для відмови у задоволенні позову.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.07.2018 колегією суддів у складі: головуючий суддя: Пархоменко Н.В., суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Міллера Антона Володимировича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2018 у справі № 904/1876/18 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Виробничо-комерційна фірма "Рубін" відзиву на позов не надала. Направлена на юридичну адресу Виробничо-комерційної фірми "Рубін" поштова кореспонденція повернулась із відміткою органу поштового зв'язку: "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до частини 1 статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (частина 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України)

Враховуючи, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, апелянтом не наведено конкретних обставин справи, які перешкоджали б розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд здійснює перегляд оскаржуваного рішення суду першої інстанції без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Апеляційний суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків, повноту їх дослідження місцевим господарським судом вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 13.09.2016 між Фізичною особою-підприємцем Міллером Антоном Володимировичем (замовник) та Виробничо-комерційною фірмою "Рубін" (підрядник) укладений договір підряду в капітальному будівництві №13-09/16, відповідно до пункту 1.1 якого замовник доручає, а підрядник виконує відповідно до замовлення замовника та умов договору будівельні роботи щодо будівництва цеху з виробництва макаронних виробів, складу готової продукції, АПК та складу зберігання готової продукції (далі Роботи). Найменування, кількість, специфіка, якісні показники, ціна робіт, строк їх виконання та місцезнаходження об'єкту, вказуються в специфікаціях, які є невід'ємними частинами цього договору та підписуються сторонами перед виконанням кожного окремого замовлення щодо виконання робіт підрядником.

Відповідно до пункту 4 договору якщо інше не передбачено відповідною специфікацією, загальний строк виконання робіт по даному договору становить - 159 робочих днів з моменту здійснення попередньої оплати.

Відповідно до пункту 31 договору якщо інше не передбачено специфікацією, розрахунки за виконані роботи будуть здійснюватись у такому порядку:

- 30% - попередня оплата перед кожним етапом виконаних робіт, передбачених договором;

- 70% - післяплата, сплачується замовником після завершення кожного відповідного етапу впродовж 1 робочого дня з моменту підписання сторонами актів приймання-передачі виконаних робіт.

Пунктом 5 Специфікації №1 від 13.09.2016 до договору №13-09/16 від 13.09.2016 строк оплати робіт передбачений у тому ж порядку, що і пунктом 31 договору (30% попередня оплата та 70% післяплата) (а.с. 17-19, том 1).

Фізичною особою-підприємцем Міллером Антоном Володимировичем здійснено перерахування попередньої оплати (авансу за договором) у сумі 73 580,30 грн., що підтверджується квитанції до прибуткового касового ордеру №1 від 21.09.2016, №2 від 22.09.2016, №3 від 23.09.2016, № 4, від 29.12.2016, №5 від 30.12.2016, №1 від 02.01.2017, №2 від 03.01.2017, №3 від 04.01.2017 (а.с. 20, 23, 26, том 1).

За специфікацією № 1 до договору підрядник мав виконати перший етап будівельних робіт протягом 51 робочого дня від дня проведення попередньої оплати.

Відповідно до пункту 12 договору замовник зобов'язаний забезпечити підрядника для виконання робіт водою та електроенергією, а також всіма будівельними матеріалами, якщо це передбачено в специфікації до цього договору, сторони погодили, що дизельне пальне надається замовником виконавцю по факту, та входить в загальну вартість робіт, передбачених даним Договором.

Замовник передає Підряднику будівельний майданчик (фронт робіт) протягом 1 робочого дня з моменту підписання договору (пункт 23 договору).

Відповідно до пункту 52 цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін (у разі наявності) та діє до повного виконання своїх зобов'язань сторонами.

Строком договору є час, протягом якого сторони будуть здійснювати свої права та виконувати свої обов'язки відповідно до договору.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 08.11.2017 у справі №904/6188/17 за позовом Фізичної особи-підприємця Міллера Антона Володимировича до Виробничо-комерційної фірми "Рубін" про стягнення неустойки за порушення строків виконання робіт у сумі 106 667,00 грн. встановлений факт прострочення замовником (позивачем) передачі необхідної документації та фронту робіт, що стало підставою для звільнення відповідача від відповідальності за несвоєчасне виконання підрядних робіт.

29.03.2018 представником Фізичної особи-підприємця Міллера Антона Володимировича направлений на адресу Виробничо-комерційної фірми "Рубін" лист від 27.03.2018, в якому зазначив про неприйняття підрядником проектної документації, будівельного майданчика, ненадання запиту з переліком необхідних для виконання умов договору робіт та просив надати письмову відповідь щодо причин невиконання умов договору підряду №13-09/16 від 13.09.2016.

У вказаному листі від 27.03.2018 представник Фізичної особи-підприємця Міллера Антона Володимировича вимагав від Виробничо-комерційної фірми "Рубін" вчинити дії на виконання умов договору підряду №13-09/16 від 13.09.2016 (а.с. 51, том 1).

Вказаний лист направлений на адресу Виробничо-комерційної фірми "Рубін" 29.03.2018 та отриманий адресатом 10.04.2018, що підтверджується описом вкладення та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 52, том 1).

30.03.2018 представником Фізичної особи-підприємця Міллера Антона Володимировича направлений на адресу Виробничо-комерційної фірми "Рубін" лист від 28.03.2018, в якому зазначив про ухилення підрядника від отримання документації та фронту робіт, необхідних для виконання підрядних робіт за договором, у зв'язку з чим просив надати акти прихованих робіт, акти приймання-передачі виконаних будівельних робіт на затвердження та приступити до виконання подальших будівельних робіт (та/або) повернути сплачені за договором грошові кошти (аванс) у сумі 75 383,00 грн. (а.с. 47-48, том 1).

Вказаний лист направлений на адресу Виробничо-комерційної фірми "Рубін" 30.03.2018, що підтверджується описом вкладення та фіскальним чеком (а.с. 49, том 1).

Фізична особа-підприємець Міллер Антон Володимирович посилається на невиконання Виробничо-комерційною фірмою "Рубін" робіт за договором підряду №13-09/16 від 13.09.2016 та неповернення підрядником отриманої суми передоплати за договором.

Предметом даного судового розгляду є вимога замовника до підрядника про повернення суми передоплати за договором підряду у зв'язку із невиконанням підрядних робіт.

Відповідно до статті 317 Господарського кодексу України будівництво об'єктів виробничого та іншого призначення, підготовка будівельних ділянок, роботи з обладнання будівель, роботи з завершення будівництва, прикладні та експериментальні дослідження і розробки тощо, які виконуються суб'єктами господарювання для інших суб'єктів або на їх замовлення, здійснюються на умовах підряду.

Для здійснення робіт, зазначених у частині першій цієї статті, можуть укладатися в тому числі договори підряду на капітальне будівництво; Загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до статті 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 849 Цивільного кодексу України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Фізична особа-підприємець Міллер Антон Володимирович посилається на ухилення Виробничо-комерційної фірми "Рубін" від отримання всієї документації, фронту робіт необхідних для виконання зобов'язань за договором підряду №13-09/16 від 13.09.2016, про неодноразово зазначав у листах, адресованих підряднику (від 27.03.2018 та від 28.03.2018).

В матеріалах справи містяться листи-відповіді на вимогу від 25.01.2017 та на вимогу від 23.02.2017, в яких Виробничо-комерційна фірма "Рубін" посилається на виконання зобов'язань за договором підряду №13-09/16 у повному обсязі та складення акту приймання робіт від 29.12.2016 (а.с. 42-43, 44-45, том 1).

Між тим, як зазначено у рішенні Господарського суду Дніпропетровської області від 08.11.2017 у справі №6188/17 відповідач (Виробничо-комерційна фірма "Рубін") заперечував твердження позивача про початок будівельних робіт за договором підряду №13-09/16, та повідомив, що на місці погодженому для будівництва розташована недобудова, яку позивач намагається видати за початок відповідачем будівельних робіт (а.с. 28-33, том 1).

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України)

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Фізична особа-підприємець Міллер Антон Володимирович вважає ухилення Виробничо-комерційної фірми "Рубін" від отримання всієї документації, фронту робіт необхідних для виконання зобов'язань за договором підряду №13-09/16 від 13.09.2016, доказом виконання своїх зобов'язань щодо передачі всієї документації та фронту робіт необхідних для виконання підрядних робіт за договором підряду №13-09/16 від 13.09.2016.

У зв'язку з невиконанням Виробничо-комерційної фірми "Рубін" робіт за договором підряду №13-09/16 від 13.09.2016, Фізична особа-підприємець Міллер Антон Володимирович просить стягнути суму попередньої оплати у розмірі 73 665,30 грн.

Між тим, за приписами частини 2, 3 статті 849 Цивільного кодексу України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

Натомість, Фізична особа-підприємець Міллер Антон Володимирович посилаючись на невиконання підрядником робіт за договором, у листах від 27.03.2018 та від 28.02.2018 вимагає від Виробничо-комерційної фірми "Рубін" виконання зобов'язань за договором підряду №13-09/16 від 13.09.2016 та не відмовляється від договору.

За таких обставин, позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Міллера Антона Володимировича про повернення суми за договором підряду є передчасними та задоволенню не підлягають.

Вказане не позбавляє права позивача звернутися за захистом своїх прав у порядку статті 849 Цивільного кодексу України.

Місцевий господарський суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що: документального підтвердження, яке б свідчило про виконання позивачем зобов'язань, встановлених в пунктах 12, 23 договору підряду, на момент розгляду даної справи суду також надано не було, що свідчить про прострочення кредитора, що в свою чергу дає відповідачу право відстрочити виконання зобов'язання на час прострочення, як це передбачено статтею 613 Цивільного кодексу України. Також місцевим господарським судом зазначено, що правовідносини між сторонами щодо повернення замовнику попередньої оплати вартості робіт, стягнення яких є предметом позову, виходячи з загального аналізу умов спірного договору підряду та норм чинного законодавства, є не врегульованими ні приписами глави 61 Цивільного кодексу України, глави 33 Господарського кодексу України, ні умовами вказаного договору.

В апеляційній скарзі Фізична особа-підприємець Міллер Антон Володимирович посилається на помилковість висновків місцевого господарського суду щодо невиконання позивачем зобов'язань за договором підряду з урахуванням наданих листів, які позивач вважає доказом виконання своїх зобов'язань за договором.

Також, апелянт зазначає, що неврегульованість законодавством правовідносин з повернення суми передоплати за договором підряду, на яку посилається місцевий господарський суд, не є перешкодою для звернення за захистом свого порушеного права та, відповідно, підставою для відмови у задоволенні позову.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційний господарський суд, дослідивши матеріали справи та оскаржуване рішення частково погоджується із доводами апелянта щодо помилковості висновків місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав відсутності документального підтвердження про виконання позивачем зобов'язань, встановлених в пунктах 12, 23 договору підряду та неврегульованістю спірних правовідносин нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Між тим, за результатами дослідження матеріалів справи та перегляду рішення в апеляційному порядку апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про відмову у позові у зв'язку з чим вважає за необхідне оскаржуване судове рішення змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (частина 4 статті 277 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 277 Господарського процесуального кодексу України, для зміни рішення суду першої інстанції шляхом зміни його мотивувальної частини.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 269, 275-279 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Міллера Антона Володимировича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2018 у справі №904/1876/18 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2018 у справі №904/1876/18 змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2018 у справі №904/1876/18 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Фізичну особу-підприємця Міллера Антона Володимировича.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 30.08.2018.

Головуючий суддя Н.В. Пархоменко

Суддя Т.В. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков