ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/1773/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Бринцева О.В.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області (62300, Харківська обл., м. Дергачі, вул. 1 Травня, 63) , в інтересах держави в особі Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2)
до 1. Управління освіти, культури і туризму Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області (62303, Харківська обл., Дергачівський р-н, м. Дергачі, вул. Сумський шлях, 6) , 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасні проекти" (61145, АДРЕСА_1)
про визнання недійсним договору
за участю представників:

прокурор - Перегонцева Н.С.;

позивача - не з'явився;

відповідача-1 - ОСОБА_1;

відповідача-2 - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

27.06.2018 Керівник Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Міністерства економічного розвитку і торгівлі України звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Управління освіти, культури і туризму Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області та ТОВ "Сучасні проекти".

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ПРОКУРОРА

В позовній заяві прокурор просить суд визнати недійсним договір від 07.06.2018 №242у, укладений між Управлінням освіти, культури і туризму Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області та ТОВ "Сучасні проекти".

В обґрунтування позову зазначає, що Управління освіти, культури і туризму Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області будучи замовником та укладаючи договір про надання послуг на загальну суму, що перевищує 200 тис. грн. повинно було діяти у відповідності до Закону України "Про публічні закупівлі" та здійснити закупівлю вказаних товарів за результатами однієї з процедур передбачених статтею 12 цього Закону. Оскільки договір між відповідачами укладено без проведення процедури закупівлі, наявні правові підстави для визнання недійсним цього договору. В якості правових підстав посилається на норми статей 203, 215, 216 ЦК України, положення Закону України "Про публічні закупівлі".

Прокурор позов підтримує. В судовому засіданні по суті 28.08.2018 прокурор просить суд задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Надав письмові пояснення на заперечення відповідача (вх. №23642 від 16.08.2018), які досліджені та долучені судом до матеріалів справи.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА

У відзиві на позов відповідач-1 зазначає, що предметом спірного Договору є виконання робіт з розробки проектно-кошторисної документації, а не надання послуг. Беручи той факт, що ціна договору становить 477.585,00грн., то дія Закону України "Про публічні закупівлі" не розповсюджується на правовідносини, що врегульовані спірним договором.

Позивач та відповідач-2 відзиву на позов (пояснень) не надіслали, уповноважених представників не направили, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення присутніх представників учасників справи, суд установив наступне.

Між Управлінням освіти, культури і туризму Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області (Замовник) та ТОВ "Сучасні проекти" (Виконавець) було укладено Договір від 07.06.2018 №242у, відповідно до предмету якого Виконавець зобов'язується згідно ДСТУ Б.Д.1.1-7:2013 виконати роботи з розробки проектно-кошторисної документації (робочого проекту) по об'єкту: "Реконструкція шляхом розширення будівлі Дворічнокутянської загальноосвітньої школи I-III ступенів Дергачівської районної ради Харківської області за адресою: Харківська область, Дергачівський район, с. Дворічний Кут, вул. Центральна, 24" (за кодом CPV ДК 021:2015 - 71242000-6 "Підготовка проектів та ескізів, оцінювання витрат").

Відповідно до вимог діючих будівельних норм і правил та діючих нормативних актів Замовник приймає і оплачує роботу з розробки проектно-кошторисної документації відповідно до кошторису, наведеному в Додатку №1, який є невід'ємною частиною Договору (пункт 1.2.).

Ціна договору становить 477.585,00грн. Протокол узгодження договірної ціни - в Додатку №2, який є невід'ємною частиною договору (пункт 2.1.).

У відповідності до пункту 2.5. Договору Виконавець передає Замовнику проектно-кошторисну документацію разом з висновком експертної організації. Замовник оплачує виконану роботу з розробки проектно-кошторисної документації та її погодження в експертній організації згідно з Акту здачі-приймання виконаних робіт шляхом перерахування на банківський рахунок Виконавця грошових коштів протягом 5 робочих днів після підписання вищевказаного Акту здачі-приймання виконаних робіт.

Пунктами 3.1., 3.2. Договору передбачено, що для виконання роботи Замовник видає Виконавцю технічне завдання, необхідні технічні документи та вихідні дані в повному обсязі. Виконавець зобов'язується виконати роботу до 31 грудня 2018 р.

Цей Договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 31 грудня 2018 р., а в частині розрахунків - до повного взаєморозрахунку сторін (пункт 6.4. Договору).

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За приписами частини першої статті 207 ГК України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Пунктами 17, 22 частини першої статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що послуги - будь-який предмет закупівлі, крім товарів і робіт, зокрема транспортні послуги, освоєння технологій, наукові дослідження, науково-дослідні або дослідно-конструкторські розробки, медичне та побутове обслуговування, лізинг, найм (оренда), а також фінансові та консультаційні послуги, поточний ремонт; роботи - проектування, будівництво нових, розширення, реконструкція, капітальний ремонт та реставрація існуючих об'єктів і споруд виробничого і невиробничого призначення, роботи з нормування в будівництві, геологорозвідувальні роботи, технічне переоснащення діючих підприємств та супровідні роботам послуги, у тому числі геодезичні роботи, буріння, сейсмічні дослідження, аеро- і супутникова фотозйомка та інші послуги, що включаються до кошторисної вартості робіт, якщо вартість таких послуг не перевищує вартості самих робіт.

Статтею 37 Закону України "Про публічні закупівлі" передбачено, що договір про закупівлю є нікчемним у разі: його укладення з порушенням вимог частини четвертої статті 36 цього Закону; його укладення в період оскарження процедури закупівлі відповідно до статті 18 цього Закону; його укладення з порушенням строків, передбачених частиною другою статті 32 та абзацом восьмим частини третьої статті 35 цього Закону, крім випадків зупинення перебігу строків у зв'язку з розглядом скарги органом оскарження відповідно до статті 18 цього Закону.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН І ВИСНОВОК СУДУ

З урахуванням цитованих правових норм, а також ст.ст. 13, 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій) суд приходить до висновку про те, що прокурором при зверненні до суду з вимогами про визнання договору недійсним повинен, крім іншого, довести наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними, а також наявність у прокурора та позивача порушеного права чи інтересу в результаті укладення спірного правочину.

Суд зазначає, що недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: змісту правочину, форми, суб'єктного складу, волі (невідповідності волі та волевиявлення).

Проте в даному випадку прокурор доказів наявності таких обставин суду не надав.

По-перше, посилання прокурора в позові на порушення частини четвертої статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" в якості підстави визнання спірного договору недійсним є необґрунтованим та безпідставним, оскільки дане положення законодавства не стосується спірних відносин. Наразі не йдеться ні про відмінності між змістом тендерної пропозиції та умовами договору, ні про застосування переговорної процедури, ні про зміну істотних умов договору після його підписання.

По-друге, є юридично неспроможним посилання прокурора на частину третю статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" згідно якої забороняється укладання договорів, що передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель, крім випадків, передбачених цим Законом. Суд зазначає, що вказана законодавча норма містить диспозицію - правило поведінки, проте ні ця стяття закону, ні жодна інша не містить санкції - заходів відповідальності за порушення цього правила поведінки у вигляді визнання договору недійсним. Здійснене прокурором розширювальне тлумачення положень цієї норми є намаганням застосувати санкції не передбачені законом.

По-третє, прокурором не доведено, що при укладанні спірного договору сторонами не було дотримано норм чинного законодавства. Навпаки зміст спірного правочину не суперечить законодавству, а також моральним засадам суспільства; волевиявлення сторін було вільним і відповідало їх внутрішній волі; спірний договір укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженими особами та завірений печатками, у відповідності до законодавства; правочин спрямований на реальне настання правових наслідків.

По-четверте, головний критерій відмінності роботи від послуги - майновий результат роботи, і відсутність такого результату у послуги. Цінність послуги споживається в процесі її надання. Послуги не мають матеріального результату. На відміну від цього цінність робіт, завжди полягає у створеному в процесі їх виконання матеріальному результаті. При цьому він сам і його цінність є віддільними від процесу виконання роботи. В даному випадку результатом робіт за спірним договором є конкретний матеріальний результат -- належним чином складена проектно-кошторисна документація (робочий проект), яка повинна пройти експертизу в експертній організації та яка передається за Актом приймання-передачі Замовнику Управлінню освіти, культури і туризму Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області. Якщо б трактувати діяльність виконавця як послугу (як це помилково робить прокурор), то виходило б, що замовник мав би отримати цінність у вигляді задоволення від процесу складання виконавцем проектно-кошторисної документації (а не саму документацію).

По-п'яте, прокурором належним чином не доведено факт порушення спірним договором прав і охоронюваних законом інтересів держави. Наведені в позовній заяві посилання порушення відповідачем-1 принципу максимальної ефективності та економії, що призвело до протиправного витрачання коштів бюджету є юридично неспроможними, оскільки вони носять абстрактний характер. Прокурором не надано ні розрахунків, ні доказів на їх підтвердження щодо хоча б приблизної суми збитків завданих відповідачами. Так, у справі відсутні посилання на маркетингові чи інші дослідження цінових пропозицій, що склалися на ринку відповідних робіт, висновки експертів, спеціалістів з приводу можливої альтернативної вартості цих робіт тощо. Таким чином, твердження прокурора про те, що укладення відповідного договору в порядку процедури закупівлі призвело б до меншого витрачання бюджетних коштів є припущенням. Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях.

Посилання прокурора на лист Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 25.11.2016 за вих. №3302-01/38216-06 також є юридично неспроможним, оскільки даний лист не є нормативно-правовим актом, а носить лише рекомендаційний характер. Інші доводи прокурора теж оцінюються судом критично, оскільки ґрунтуються на довільному тлумаченні норм чинного законодавства, що не відповідає їх дійсному змісту.

За таких обставин, з урахуванням приписів наведених правових норм та на підставі матеріалів справи суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є незаконними, необґрунтованими, а відтак задоволенню не підлягають.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України залишаються за прокурором.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного господарського суду через Господарський суду Харківської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 31.08.2018 р.

Суддя ОСОБА_2

/справа №922/1773/18/