ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2018 Справа № 904/6799/17
за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кварц", м. Верхньодніпровськ, Дніпропетровська область

про розірвання договору купівлі-продажу та повернення об'єкта приватизації у державну власність

Суддя Ліпинський О.В.

Секретар судового засідання Перебийніс О.О.

Представники:

від позивача Булаткіна Н.О. дов. № 28 від 03.05.2018

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області (далі Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про розірвання договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва на аукціоні, укладеного між Позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «КВАРЦ» (далі Відповідача) 17.11.1998 року. Крім того, Позивачем заявлено похідні вимоги про зобов'язання Відповідача повернути об'єкт приватизації до державної власності в особі Позивача.

Позов обґрунтовано тим, що за умовами спірного договору купівлі-продажу відповідач зобов'язався, зокрема, закінчити будівництво об'єкту зі збереженням його початкового профілю (п. 5.3. договору), здійснити монтаж інженерного та енергетичного обладнання, необхідного для забезпечення життєдіяльності заводу (п. 5.4. договору), на вимогу продавця покупець зобов'язаний надати продавцю необхідні матеріали, відомості, документи тощо про виконання умов спірного договору (п. 5.5. договору).

Посилаючись на невиконання Відповідачем наведених вище умов договору, Позивач, на підставі статей 611, 651, Цивільного кодексу України, частини 5 статті 27 Закону України "Про приватизацію державного майна", просив задовольнити його вимоги про розірвання договору купівлі-продажу та зобов'язання Відповідача повернути об'єкт приватизації державі.

Відповідач проти позову заперечував, подав заяву про застосування строків позовної давності та припинення провадження на підставі за ст. 80 ГПК України. У відзиві на позов відповідач зазначив, що всі умови та обов'язки покладені на нього умовами спірного договору та чинним законодавством виконані у повному обсязі.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.08.2017 року, залишеним без змін постановою суду апеляційної інстанції від 28.11.2017 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.03.2018 року рішення судів попередніх інстанцій скасовано, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Скасовуючи рішення судів першої і другої інстанцій, Верховний Суд вказав на необхідність під час нового розгляду справи встановлення строку виконання зобов'язання відповідача за спірним договором, обсяг таких зобов'язань, належне/неналежне їх виконання, зокрема, наявність здійснення відповідачем добудови об'єкта незавершеного будівництва з іншим функціональним призначенням та, відповідно, наявність/відсутність підстав для розірвання Договору та повернення спірного майна.

Згідно із протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 10.05.2018, справу № 904/6799/17 передано на розгляд судді Ліпинському О.В.

Ухвалою суду від 14.05.2018 року справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

Під час нового розгляду справи Позивач подав суду письмові пояснення з урахуванням постанови Верховного Суду від 27.03.2018 року, за змістом яких, щодо строків виконання зобов'язань відповідача за спірним договором зазначив, що відповідні строки можуть бути визначені актами цивільного законодавства, при цьому, в силу приписів ст. 27 Закону України «Про приватизацію державного майна», строк виконання зобов'язань, визначених у договорі купівлі-продажу, не повинен перевищувати п'яти років.

Щодо питання дотримання відповідачем зобов'язань в частині закінчення будівництва об'єкта зі збереженням початкового профілю, Позивач зазначив, що згідно листа Департаменту архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, 26.02.2016 року Департаментом зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації, яка посвідчує прийняття в експлуатацію об'єкта «Реконструкція частини приміщення енергоблоку заводу «Керміконд» під складські приміщення ТОВ «Кварц», що свідчить про закінчення будівництва зі зміною початкового профілю.

Крім того, в поданих суду поясненнях Позивач зазначив, що в 2015 році Відповідач звертався до РВФДМ України з пропозицією про внесення змін до спірного договору в частині добудови об'єкта зі зміною початкового профілю, зазначена пропозиція була розглянута та погоджена фондом, однак відповідна додаткова угода сторонами підписана не була.

Відповідач явку представника в судові засідання не забезпечив, заявив клопотання про відкладення засідань суду з підстав хвороби керівника підприємства.

Під час нового розгляду справи Відповідача заперечень та пояснень по суті спору суду не подавав.

Ухвалою суду від 14.08.2018 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 30.08.2018.

В судовому засіданні 30.08.2018 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, складання повного рішення відкладено на строк до десяти днів з дня закінчення розгляду справи в порядку ст. 233, 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні, заслухавши зміст і підстави вимог позивача, оголосивши стислий зміст заперечень відповідача щодо предмета позову, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як убачається з матеріалів справи, 17.11.1998 між Фондом державного майна України по Дніпропетровській області (продавець-позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Кварц" (покупець - відповідач) було укладено договір № 1724 купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва на аукціоні.

Відповідно до умов укладеного договору продавець зобов'язується передати у власність покупцеві об'єкт незавершеного будівництва - „Енергоблок заводу „Керміконд", який розташований на земельній ділянці площею 0,95 га та знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Верхньодніпровськ, вул. Титова, 206, а покупець зобов'язується прийняти об'єкт незавершеного будівництва і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені у цьому договорі.

Згідно з п. 1.2. договору, право власності на об'єкт незавершеного будівництва переходить до покупця з моменту нотаріального посвідчення договору.

Договір посвідчено приватним нотаріусом 17.11.1998 за реєстровим № 1724.

Розділом 5 договору на покупця покладено обов'язки, в тому числі:

Закінчити будівництво об'єкта із збереженням його початкового призначення (п. 5.3 договору);

Здійснити монтаж інженерного та енергетичного обладнання, необхідного для забезпечення життєдіяльності заводу (п. 5.4 договору);

На вимогу продавця покупець зобов'язаний надавати продавцю необхідні матеріали, відомості, документи тощо про виконання умов цього договору (п. 5.5 договору);

Пунктом 7.3. договору передбачено, що у разі невиконання покупцем умов цього договору продавець має право у встановленому порядку на розірвання договору та повернення об'єкту незавершеного будівництва у власність продавця.

23.05.2001 між сторонами була укладена додаткова угода № 1 до договору №1724 купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва на аукціоні; 24.10.2003 - додаткова угода № 2 до договору; 07.02.2006 - додаткова угода № 3 та 22.06.2006 - додаткова угода № 4 до цього договору. Додатковою угодою № 4 від 22.06.06 р. термін будівництва та вводу в експлуатацію об'єкта незавершеного будівництва „Енергоблок заводу „Керміконд" продовжено до 01.12.07 р. згідно плану - графіку.

Відповідно до розділу 11 цього договору: зміна умов договору або внесення доповнень до нього можливі тільки за згодою сторін (п.11.1. договору); усі зміни та доповнення до договору здійснюються тільки у письмовій формі з наступним посвідченням таких змін та доповнень в органах нотаріату (п.11.2. договору); у разі невиконання однією із сторін умов цього договору він може бути змінений або розірваний на вимогу іншої сторони за рішенням суду або арбітражного суду (п.11.3. договору).

У 2008 році Регіональне відділення ФДМУ по Дніпропетровській області звернулось з позовом до ТОВ "Кварц" про розірвання договору купівлі-продажу № 1724 об'єкту незавершеного будівництва від 17.11.98 та про зобов'язання ТОВ "Кварц" повернути об'єкт до державної власності.

ТОВ "Кварц" позов не визнало та подало зустрічний позов до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області про визнання недійсними додаткових угод до вищезазначеного договору купівлі - продажу об'єкту незавершеного будівництва, посилаючись на невідповідність умов додаткових угод, якими були встановлені терміни закінчення будівництва об'єкту, приписам Закону України „Про приватизацію невеликих державних підприємств ( малу приватизацію)" .

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.07.08 у справі № 32/55-08 відмовлено в задоволенні позовних вимог Регіонального відділення ФДМУ по Дніпропетровській області про розірвання договору купівлі-продажу № 1724 об'єкту незавершеного будівництва від 17.11.1998 та про зобов'язання ТОВ "Кварц" повернути об'єкт до державної власності. Зустрічний позов ТОВ "Кварц" до РВФДМ по Дніпропетровській області задоволено, визнано недійсними додаткові угоди № 1 від 23.05.01р., № 2 від 24.10.03р., № 3 від 07.02.06р. та № 4 від 22.06.06р. до договору купівлі-продажу продажу № 1724 об'єкту незавершеного будівництва від 17.11.98р., укладеного між сторонами.

Відмовляючи у задоволенні первісних позовних вимог суд виходив з того, що обов'язки ТОВ „Кварц" щодо введення об'єкту в експлуатацію в установлений додатковими угодами до договору термін припиняються у зв'язку із визнанням їх недійсними, а тому позовні вимоги Регіонального відділення ФДМУ по Дніпропетровській області про розірвання договору купівлі-продажу № 1724 об'єкту незавершеного будівництва від 17.11.1998 та про зобов'язання ТОВ „Кварц" повернути об'єкт до державної власності (обґрунтовані посиланням на невиконання обов'язків, встановлених додатковими угодами, що визнані судом недійсними) задоволенню не підлягають.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.03.09 та постановою Вищого господарського суду України від 05.08.09 рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.07.08 у справі № 32/55-08 залишено без змін.

Враховуючи остаточне судове рішення у справі № 32/55-08 - 05.08.2009, договір купівлі-продажу № 1724 від 17.11.1998 діє між сторонам у первісній редакції.

Як убачається з матеріалів справи, 02.09.2016 РВФДМУ по Дніпропетровській області була проведена перевірка виконання умов договору купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва, за результатами якої було складено акт поточної перевірки від 02.09.2016, яким встановлено невиконання покупцем взятих не себе зобов'язань, передбачених пунктами 5.3, 5.4, 5.5 договору (том 1, а.с. 20-22).

Листом від 06.09.2016 №11-05-04911 позивач направив на адресу відповідача акт поточної перевірки від 02.09.2016 (а.с.23).

В подальшому позивач звертався до відповідача з листами від 20.10.2016 та від 01.12.2016, якими просив надати документи на підтвердження виконання умов договору купівлі-продажу (том 1, а.с. 24-27)

12.12.2016 відповідач повідомив позивача про те, що не погоджується з висновками комісії, які викладені у акті поточної перевірки від 02.09.2016 (том 1, а.с.28-29).

Звертаючись до господарського суду з позовом про розірвання спірного договору та повернення майна до державної власності, Позивач посилається на невиконання Відповідачем умов пунктів 5.3, 5.4, 5.5 договору, що зафіксовано актом поточної перевірки від 02.09.2016.

Як убачається з матеріалів справи, на виконання умов спірного договору купівлі-продажу, майно було передано Відповідачу згідно з актом прийому-передачі. Умови договору щодо оплати відповідачем у повному обсязі. Вказані обставини не заперечуються сторонами, тому не підлягають доказуванню в силу ч. 1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України).

Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Частиною 5 статті 27 Закону України "Про приватизацію державного майна" в редакції яка була чинна на час звернення позивача з даним позовом до суду, на вимогу однієї із сторін договір купівлі-продажу може бути розірвано або визнано недійсним за рішенням суду в разі невиконання іншою стороною зобов'язань, передбачених договором купівлі-продажу, у визначені строки.

Згідно ч. 9 ст. 27 названого Закону, у разі розірвання в судовому порядку договору купівлі-продажу у зв'язку з невиконанням покупцем договірних зобов'язань приватизований об'єкт підлягає поверненню в державну власність.

Аналогічні положення закріплено ч. 3, 9, 10 ст. 26 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», що набрав чинності 07.03.2018 року, якими передбачено, що однією з виключних умов для розірвання договору купівлі-продажу об'єкта приватизації, є невиконання умов продажу об'єкта і зобов'язань покупця, визначених договором купівлі-продажу, у встановлені таким договором строк. Договір купівлі-продажу може бути розірвано, у тому числі за рішенням суду, в разі невиконання іншою стороною зобов'язань, передбачених договором купівлі-продажу, у визначені строки. У разі розірвання в судовому порядку договору купівлі-продажу у зв'язку з невиконанням покупцем договірних зобов'язань приватизований об'єкт підлягає поверненню в державну (комунальну) власність.

Аналіз наведених положень законодавства, свідчить про те, що підставою для розірвання договору купівлі-продажу об'єкта приватизації, може бути невиконання покупцем договірних зобов'язань, у визначені договором строки.

Проте, як вбачається зі змісту спірного договору купівлі-продажу, пункти 5.3., 5.4. зазначеного правочину, невиконання яких покупцем є підставою для звернення позивача з даним позовом до суду, не містять строків виконання, передбачених ними зобов'язань.

Згідно приписів ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як зазначав Позивач в процесі вирішення даного спору, 20.10.2016 та 01.12.2016 він звертався до Відповідача з вимогою про виконання умов спірного договору, в зв'язку з чим, в силу приписів ч. 2 ст. 530 ЦК України, такий обов'язок мав бути виконаний в у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги.

З метою виконання обов'язкових вказівок, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, суд зобов'язав Позивача надати докази направлення зазначених вище листів на адресу Відповідача. На виконання вимог суду Позивач надав суду відповідні докази, які залучено до справи 20.06.2018 (том 2, а.с. 54-64).

Крім того, на виконання вказівок суду касаційної інстанції, судом досліджено зміст наведених вище вимог та встановлено, що за вказаними листами Позивач вимагав від Відповідача надання документів для підтвердження виконання умов договору купівлі-продажу від 17.11.1998 № 1724, тобто, по суті вимагав виконання умов п. 5.5. спірного договору щодо обов'язку покупця надавати продавцю необхідні матеріали, відомості, документи тощо про виконання умов цього договору.

Жодних вимог в частині виконання обов'язку із завершення будівництва об'єкта та здійснення монтажу інженерного та енергетичного обладнання, в зазначених листав висунуто не було.

З огляду на викладені обставин, суд дійшов висновку, що Позивачем пред'явлено вимогу про розірвання спірного договору внаслідок порушення Відповідачем зобов'язань за п. 5.3, 5.4 зазначеного правочину, строк виконання яких, договором не встановлено. При цьому, виходячи зі змісту встановлених судом обставин, такий строк не настав і виходячи з приписів ч. 2 ст. 530 ЦК України.

Наявні у справі докази, зокрема, лист Департаменту архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області від 02.09.2016 (том 1, а.с. 31), свідчать про фактичне закінчення Відповідачем в лютому 2016 року будівництва об'єкта зі зміною початкового профілю та введення його в експлуатацію як складського приміщення ТОВ «Кварц», що вказує на недотримання умов п. 5.3. договору.

Водночас, як свідчать матеріали справи, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2010 у справі № Б24/268/01 Державне підприємство завод «Кермікод» було ліквідовано у процедурі банкрутства.

Обставини ліквідації заводу «Кермікод», вказують на неможливість виконання Відповідачем зобов'язань, передбачених п. 5.3, 5.4. спірного договору шляхом добудови об'єкту незавершеного будівництва (енергоблок заводу «Кермікод») зі збереженням початкового профілю та здійснення монтажу інженерного та енергетичного обладнання, необхідного для забезпечення життєдіяльності зазначеного заводу, що як наслідок, свідчить про припинення такого зобов'язання в силу приписів ст. 607 ЦК України, згідно якої зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна зі сторін не відповідає.

Таким чином, припинення в силу вимог закону обов'язків покупця, які встановлені умовами п. 5.3., 5.4 спірного договору, виключає підстави для застосування правових наслідків невиконання зобов'язання (ст. 611 ЦК України) у вигляді розірвання договору, у зв'язку із чим, заявлений Позивачем позов підлягають відхиленню, як в частині основної вимог (розірвання договору), так і в частині похідної вимоги про зобов'язання відповідача повернути майно.

Щодо невиконання Відповідачем умов п. 5.5. спірного договору купівлі-продажу, який передбачає обов'язок покупця надавати продавцю необхідні матеріали, відомості, документи про виконання умов цього договору, на переконання суду зазначене порушення не носить характеру істотних, та не можуть бути підставою для розірвання договору в судовому порядку.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 73, 74, 75, 76-79, 87, 129, 233, 236-241, 316, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 10.09.2018

Суддя О.В. Ліпинський