ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

30 серпня 2018 року                               м.Харків                              Справа № 913/401/18

Провадження №14/913/401/18

Суддя господарського суду Луганської області Лісовицький Є.А., розглянувши матеріали позовної заяви Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області, м.Сєвєродонецьк Луганської області,

до Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» в особі Луганської дирекції Публічного акціонерного товариства «Укрпошта», м.Сєвєродонецьк Луганської області,

про стягнення 218 грн. 89 коп.

Без повідомлення та виклику представників сторін

в с т а н о в и в:

Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області звернувся до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» в особі Луганської дирекції Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» з вимогою про стягнення 218 грн. 89 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем п.31.2 ст.31 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 №2346 та п.7.6 Договору про закупівлю послуги з виплати та доставки пенсій, допомоги на поховання за державні кошти між управлінням Пенсійного фонду та ПАТ «Укрпошта» в особі Луганської дирекції, а саме несвоєчасне повернення поштових переказів по управлінню в м.Сєвєродонецьку та управлінню в м.Лисичанську.

Крім того, позивач в позовній заяві просить суд звільнити його від сплати судового збору, посилаючись те, що нормами Закону України «про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” не передбачено фінансування органів Пенсійного фонду України на сплату судового збору за подання позовних заяв.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суд встановив наступне.

Відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна відповідати формі та змісту, встановленим розділом VІІІ цього Кодексу, зокрема, відповідно до п. 9 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв’язку із розглядом справи.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 164 Господарського кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів, сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судом встановлено, що заявником, в порушення вимог п. 9, ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України, в позовній заяві не міститься попереднього (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи.

В той же час, відповідно до п.1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, позивач зобов’язаний додати до позовної заяви документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до "Правил надання послуг поштового зв'язку", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв'язку.

Згідно з пунктами 59, 61 "Правил надання послуг поштового зв'язку", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Таким чином належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладення в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) надані в оригіналі.

В той же час, позивачем в порушення вищевказаних норм, до позовної заяви взагалі не було додано ані опису вкладення до листа про надсилання та/або вручення копії позовної заяви разом з доданими до неї документами відповідачу, ані будь – якого іншого документа, що підтверджує відправлення даної позовної заяви з відповідними додатками відповідачу.

Крім того, згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 статті 9 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (зі змінами від № 2147-VIII від 03.10.2017), судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України “Про судовий збір”, розмір судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно абзацу 3 статті 7 Закону України “Про Державний бюджет України на 2018 рік” від 07.12.2017 № 2246-VIII з 1 січня 2018 року встановлено відповідний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб: з 1 січня 2018 року - 1762 гривень.

З урахуванням вимог за позовною заявою та пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", розмір судового збору, за подання позовної заяви матеріального характеру складає - 1762 грн. 00 коп.

У зв'язку з цим, позивач за позовом повинен був надати суду докази сплати судового збору в розмірі 1762 грн. 00 коп., але Управлінням Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області, судовий збір, в установленому законом розміру та порядку, не сплачено.

Однак, позивач в позовній заяві просить суд звільнити його від сплати судового збору, посилаючись те, що нормами Закону України «про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” не передбачено фінансування органів Пенсійного фонду України на сплату судового збору за подання позовних заяв..

Відповідно до положень ч.ч1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. А саме, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім’ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров’ю.

Згідно п.3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати (п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.13. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України»).

Звільнення від сплати судового збору може бути здійснено судом у виключному порядку, який свідчить про неможливість сплати судового збору заявником та з врахуванням його майнового стану.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 2 ст.9 вказаного Закону визначено, що суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов’язків, передбачених процесуальним законом.

Виключність обставин для застосування положень ст.8 Закону України «Про судовий збір» щодо звільнення від сплати судового збору під час розгляду справ у всіх інстанціях, встановлюється виключно суб’єктним складом учасників судового процесу та їх майновим станом.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області, як позивач у даній справі, з урахуванням ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та предметом спору, не підпадає під категорію осіб, які можуть бути звільнені від сплати судового збору за подання відповідної позовної заяви до суду.

Разом з цим, Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області жодних доказів на підтвердження того, що майновий стан позивача за позовною заявою перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі, не надано, та викладені у позовній заяві доводи не можуть бути прийняті судом як обставини неможливості сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Крім того, суд звертає увагу, що обов’язок сплати судового збору за подання позовних заяв, не є перешкодою доступу до правосуддя, а безпідставне надання пільг з реалізації даного обов’язку одному з учасників судового процесу має наслідком порушення прав інших учасників та суперечить принципу рівності сторін у господарському процесі.

З огляду на викладене та враховуючи рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, суд дійшов висновку про необґрунтованість зазначеного клопотання, оскільки заявником не доведено, що є достатні підстави вважати, що його майновий стан є таким, що перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законом розмірі та порядку.

З урахуванням вищевикладеного, відповідно до ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області, м.Сєвєродонецьк Луганської області без руху.

Керуючись ст.ст. 162, 164, 172, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

1. Позовну заяву Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області, м.Сєвєродонецьк Луганської області, до Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» в особі Луганської дирекції Публічного акціонерного товариства «Укрпошта», м.Сєвєродонецьк Луганської області, про стягнення 218 грн. 89 коп. - залишити без руху.

2. Встановити заявнику строк на усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати 10 (десять) днів з дня вручення цієї ухвали та спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду письмової заяви, яка буде містити: докази сплати судового збору в розмірі 1 762 грн. 00 коп.; докази відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів; а також попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи.

3. Роз’яснити Управлінню Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області, м.Сєвєродонецьк Луганської області, що у випадку якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із позовною заявою, відповідно ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала підписана 30.08.2018 та оскарженню не підлягає.

Суддя Є.А.Лісовицький