ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 рокуСправа № 912/1688/18
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г., за участю секретаря судового засідання Волошиної О.С., розглянув у судовому засіданні справу №912/1688/18

за позовом: Приватного сільськогосподарського підприємства "Липнязьке", 27015, Кіровоградська область, Добровелечківський район, с. Липняжка

до відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, 25030, м.Кропивницький, вул Академіка Корольова, 26

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Добровеличківської районної державної адміністрації Кіровоградської області, 27000, Кіровоградська область, смт. Добровеличківка, вул. Незалежності, 112

про зобов'язання до укладення договорів.

Представники сторін:

від позивача - ОСОБА_1 ордер, серія КР № 88187;

від відповідача - ОСОБА_2, довіреність № 31-11-0.61-4/2-18 від 02.01.18;

від третьої особи - участі не брали;

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Приватного сільськогосподарського підприємства "Липнязьке" (далі - ПСП "Липнязьке") до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (далі - ГУ Держгеокадастру) про зобов'язання укласти з ПСП "Липнязьке" договори оренди земельних ділянок площею 5,3703 га, кадастровий номер :02:001:9016; площею 13,5811 га, кадастровий номер :02:001:9017; площею 47,4881 га, кадастровий номер :02:001:9018, площею 8,1472 га, кадастровий номер :02:001:9019, які розташовані на території Липнязької сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 49 років та орендною платою в розмірі 3 відсотків від грошової оцінки землі, з покладанням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ГУ Держгеокадастру ухиляється від укладення договорів оренди, посилаючись на вимоги ч.3 ст. 179 Господарського кодексу України, як на підставу для укладення договорів оренди землі з Добровеличківською районною державною адміністрацією (далі - Добровеличківська РДА). Така позиція відповідача є неправильною, оскільки правовідносини щодо оренди спірних земельних ділянок чітко врегульовані Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі".

Ухвалою від 10.07.2018 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №912/1688/18 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 08.08.2018 о 12:00 год, встановив відповідачу та позивачу строк для подання відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив, а також залучив до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Добровеличківську РДА.

31.07.2018 ГУ Держгеокадастру подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить в задоволенні позовних вимог відмовити з тих підстав, що розпорядження голови РДА № 648-р було підставою для укладення договору оренди землі між позивачем та Добровеличківською РДА і саме з райдержадміністрацією позивачем погоджувались істотні умови договору оренди землі, а тому ГУ Держгеокадастру обґрунтовано відмовило позивачу у задоволенні заяви останнього щодо передачі в оренду земельних ділянок з кадастровими номерами :02:001:9016, :02:001:9017, :02:001:9018, :02:001:9019. Крім того, посилаючись на постанову Вищого адміністративного суду України від 21.10.2010 №П-278/10, відповідач зазначає, що суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Згідно відповіді позивача на відзив від 08.08.2018, ПСП "Липнязьке" вказує на те, що наведені у відзиві заперечення відповідача не потребують додаткових пояснень та аргументів від позивача, оскільки спростовуються змістом позовної заяви; відзив не містить заперечення щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову. Позивач також стверджує, що обраний спосіб захисту порушеного права у даному випадку не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача, оскільки порушенням дискреційних повноважень ГУ Держгеокадастру було б прийняття судом рішення, віднесеного до компетенції відповідача, тоді як зобов'язання відповідача вчинити дії таким порушенням не є. До того ж, позивач вказує на те, що відповідачем порушено встановлений судом процесуальний строк для надання відзиву, не зазначено причин пропуску строку, а також не надано до суду доказів направлення відзиву на адресу залученої у справі третьої особи.

Протокольною ухвалою від 08.08.2018 на підставі статті 183 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву в підготовчому засіданні до 21.08.2018 до 12:00 год.

Згідно ухвали від 21.08.2018, закрито підготовче провадження у справі № 912/1688/18 та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 06.09.2018 о 14:15.

У судовому засіданні 06.09.2018 представники позивача і відповідача підтримали свої правові позиції щодо предмету спору, викладені у заявах по суті справи. При цьому, відповідачем також зазначено, що даний спір має розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

При цьому, господарським судом не прийнято до уваги доводи позивача, викладені у відповіді на відзив щодо недотримання відповідачем встановленого судом строку для подання відзиву. Так, ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 10.07.2018 встановлений відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Згідно поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, ухвала суду від 10.07.2018 отримана ГУ Держгеокадастру 13.07.2018. Таким чином, останнім днем строку подання відповідачем відзиву є 30.07.2018. Разом з тим, як вбачається з інформації, яка міститься на сайті Укрпошти про відстеження поштових відправлень, поштове відправлення з ідентифікатором 160, вкладенням до якого є відзив відповідача на позов, ГУ Держгеокадастру направлено на адресу суду 30.07.2018, тобто в силу вимог ч. 7 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України, у встановлений судом строк.

Представник третьої особи у справі участі в судовому засіданні не брав, хоча Добровеличківська РДА належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення третій особі ухвали суду від 21.08.2018.

Зазначене, відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, не є перешкодою для розгляду справи по суті.

Розглянувши наявні у справі матеріали, оцінивши подані сторонами докази, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно п.п. 12, 13 розпорядження голови Добровеличківської РДА від 13.04.2006 № 195-р "Про надання згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду", ПСП "Липнязьке" надано дозвіл

- на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 56,7 га саду (контури №№ 275, 583, 597) земель запасу Липнязької сільської ради на умовах оренди для ведення садівництва строком на сорок дев'ять років з встановленням орендної плати 2,0% від грошової оцінки землі з урахування коефіцієнта індексації;

- на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 7,6 га саду (контур № 44) та 14,4 га земель під меліоративне будівництво земель запасу на території Липнязької сільської ради на умовах оренди для ведення садівництва строком на сорок дев'ять років зі встановленням орендної плати 2,0% від грошової оцінки землі з урахуванням коефіцієнта індексації (а.с. 19-21).

Як вбачається зі змісту п.п. 14, 15 розпорядження Добровеличківської РДА від 13.04.2006 № 195-р, заявникам, зокрема, ПСП "Липнязьке", зазначено про необхідність забезпечення розробки і погодження у встановленому порядку проекту відведення земельних ділянок та подання його після проходження державної землевпорядної експертизи до РДА для подальшого вирішення згідно чинного законодавства; попереджено про заборону приступати до використання земельних ділянок до встановлення їх меж в натурі (на місцевості).

Розпорядженням голови Добровеличківської РДА від 21.03.2007 № 168-р внесено зміни до розпорядження від 13.04.2006 № 195-р "Про надання згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду", а саме: у пункті 12 слова "для ведення садівництва" замінено словами "для ведення товарного сільськогосподарського виробництва"; у пункту 13 слова "земель під меліоративне будівництво" замінено словами "земель, що перебувають в стадії меліоративного будівництва" (а.с. 22).

Відповідно до розпорядження Добровеличківської РДА від 28.10.2008 № 684-р, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок ПСП "Липнязьке" на умовах оренди терміном на 49 років загальною площею 74,5867 га, в тому числі 55,6353 га садів та 18,9514 га земель, які перебувають у стадії меліоративного будівництва та відновлення родючості, за рахунок земель сільськогосподарського призначення (запас) на території Липнязької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; затверджено акт визначення збитків власників землі та користувачів, пов'язаних з вилученням земельних ділянок за рахунок земель сільськогосподарського призначення (запас) на території Липнязької сільської ради ПСП "Липнязьке" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 74,5867 га, в тому числі 55,6353 га садів та 18,9514 га земель, які перебувають у стадії меліоративного будівництва та відновлення родючості; надано в оренду ПСП "Липнязьке" земельні ділянки загальною площею 74,5867 га, в тому числі 55,6353 га садів та 18,9514 га земель, які перебувають у стадії меліоративного будівництва та відновлення родючості, ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на сорок дев'ять років на території Липнязької сільської ради; встановлено орендну плату за користування орендованою земельною ділянкою на рівні 3,0% від грошової оцінки землі з урахуванням коефіцієнта індексації; землекористувачеві, якому надано земельну ділянку цим розпорядженням, використовувати її за цільовим призначенням після отримання правовстановлюючого документа з урахуванням обмежень та сервітутів, наведених в проекті землеустрою земельної ділянки; зобов'язано ПСП "Липнязьке" до 01.01.2009 провести державну реєстрацію договору оренди землі, в іншому випадку РДА залишає за собою право щодо визнання даного розпорядження таким, що втратило чинність (а.с. 24).

За поданням Добровеличківської РДА рішенням Добровеличківської районної ради від 04.11.2016 № 172 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельних ділянок площею 5,3703 га, площею 8,1472 га, площею 47,4881 га та площею 13,5811 га станом на 01.01.2016 на території Липнязької сільської ради, що передаються в оренду ПСП "Липнязьке" (а.с. 26-74).

Листом від 22.06.2016 за № 01-31/270/2 Добровеличківська РДА повідомила позивача, що розпорядження від 28.10.2008 № 684-р "Про надання земельних ділянок в оренду та затвердження акта визначення збитків власників землі та землекористувачів, пов'язаних з її вилученням" станом на 23.06.2016 у відповідності до вимог ст. 42 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" не оскаржувалось, не зупиняло своєї дії та не скасовувалось (а.с. 25).

У відповідності до змін, внесених до земельного законодавства України, та з утворенням територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 5, повноваження по розпорядженню землями сільськогосподарського призначення державної форми власності здійснюють відповідні територіальні органи Держгеокадастру.

Наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03.03.2015 № 20 затверджено Положення про Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, до повноважень якого віднесено, зокрема, розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Кіровоградської області.

За доводами позивача, у відповідності до наведених змін у земельному законодавстві, ПСП "Липнязьке" звернулось до відповідача із заявою щодо передачі в оренду земельних ділянок площею 5,3703 га, кадастровий номер :02:001:9016; площею 13,5811 га, кадастровий номер :02:001:9017; площею 47,4881 га, кадастровий номер :02:001:9018, площею 8,1472 га, кадастровий номер :02:001:9019, які розташовані на території Липнязької сільської рада строком на 49 років та орендною платою в розмірі 3% від грошової оцінки землі.

Листом від 24.04.2017 № П-5728/0-4905/0/6-17 ГУ Держгеокадастру відмовило позивачу у задоволенні заяви, зазначивши, що згідно вимог чинного законодавства, стороною (орендодавцем) договору оренди землі із земель державної або комунальної власності може бути орган, який прийняв рішення про надання в оренду відповідної земельної ділянки. Таким чином, саме розпорядження голови Добровеличківської РДА № 648-р було підставою для укладення договору оренди землі між Добровеличківською РДА та ПСП "Липнязьке". Також ГУ Держгеокадастру, з посиланням на ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України, зазначило, що укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування (а.с. 75).

Як зазначає позивач, 14.06.2017 ПСП "Липнязьке" звернулось в Добровеличківську РДА аналогічним за змістом клопотанням про передачу в оренду земельних ділянок, однак, лише 19.04.2018 позивачем отримано лист № 01-33/163/1 (а.с. 76-77), згідно якого райдержадміністрація повідомила, що передача вказаних земельних ділянок здійснюється ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, а Добровеличківська РДА не вправі надавати чи передавати в оренду зазначені у зверненні позивача земельні ділянки.

При цьому, суд зауважує, що як звернення позивача до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, так і звернення ПСП "Липнязьке" до Добровеличківської РДА із заявами про передачу в оренду земельних ділянок позивачем до суду не подані, в матеріалах справи відсутні.

Посилаючись на ст. 1 Розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України, позивач зазначає, що рішення про надання в користування земельних ділянок, а також про вилучення (викуп) земель, прийняті відповідним органами, але не виконані на момент введення у дію цього Кодексу, підлягають виконання відповідно до вимог цього Кодексу.

У разі прийняття відповідними органами рішення про погодження місця розташування об'єкта або про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки до 1 січня 2008 року передача в оренду таких земельних ділянок із земель державної та комунальної власності здійснюється без проведення земельних торгів (аукціонів).

У ст. 20 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України установлено, що у разі, якщо до 1 січня 2013 року була розроблена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання або передачу земельної ділянки у власність або надання в користування, у тому числі на умовах оренди, формування земельної ділянки як об'єкта цивільних права, крім випадків, визначених ст. 79-1 цього Кодексу, здійснюється за такою технічною документацією.

Враховуючи наведене, позивач стверджує, що в силу вимог чинного законодавства у сфері земельних відносин, позивач має право вимагати саме у відповідача оформлення договорів оренди земельних ділянок, а посилання ГУ Держгеокадастру у листі від 24.04.2017 на вимоги ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України, як на підставу для укладення договорів оренди землі з Добровеличківською РДА є неправильним, оскільки правовідносини щодо оренди земельних ділянок чітко врегульовані Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі".

Вирішуючи даний спір по суті, господарський суд виходив з наступного.

Виходячи з положень ст.ст. 13, 14 Конституції України, ст.ст. 177, 181, 324, глави 30 Цивільного кодексу України, ст. 148 Господарського кодексу України, земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава та територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах з метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок.

З вимог чинного законодавства України у сфері земельних відносин вбачається, що органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної власності (наданні земельних ділянок громадянам та юридичним особам у власність або в користування, відчуженні земельних ділянок державної або комунальної власності, укладенні, зміні, розірванні договорів купівлі-продажу, ренти, оренди земельної ділянки та інших договорів щодо земельних ділянок, встановленні сервітуту, суперфіцію, емфітевзису, в тому числі прийнятті державними органами та органами місцевого самоврядування відповідних рішень) діють як органи, через які держава або територіальна громада реалізують повноваження власника земельних ділянок. Реалізуючи відповідні повноваження, державні органи або органи місцевого самоврядування вступають з юридичними та фізичними особами у цивільні та господарські правовідносини. Отже, у таких відносинах держава або територіальні громади є рівними учасниками земельних відносин з іншими юридичними та фізичними особами, у тому числі з суб'єктами підприємницької діяльності.

Таким чином, справи у спорах за участю державних органів та органів місцевого самоврядування, що виникають з правовідносин, у яких державні органи та органи місцевого самоврядування реалізують повноваження власника землі, а також в інших спорах, які виникають із земельних відносин приватноправового характеру, за відповідності складу сторін спору відносяться до юрисдикції господарських судів.

Спір у даній справі виник у зв'язку з реалізацією позивачем свого права на оренду землі, а тому є спором про майнове право особи, не стосується дискреційних повноважень ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, тобто не є публічно-правовим. Господарський суд наголошує, що предметом спору у даній справі є не зобов'язання відповідача прийняти рішення, яке відповідно до законодавства віднесено до його компетенції, а захист порушеного, на думку позивача, майнового права шляхом укладення договору оренди вже на підставі прийнятого рішення.

На підставі викладеного, доводи відповідача про те, що даний спір має розглядатись в порядку адміністративного судочинства не заслуговують на увагу.

Частиною 1 ст. 2 Закону України "Про оренду землі" (далі- Закон) передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону, орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Відповідно до витягів з Державного земельного кадастру на земельну ділянку, земельні ділянки площею 5,3703 га, кадастровий номер :02:001:9016; площею 13,5811 га, кадастровий номер :02:001:9017; площею 47,4881 га, кадастровий номер :02:001:9018 та площею 8,1472 га, кадастровий номер :02:001:9019 є державною власністю, знаходяться на території Липнязької сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, належать до земель сільськогосподарського призначення, категорія земель - ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 81-89).

Як визначалось ч. 3 ст. 122 Земельного кодексу України, в редакції, чинній на момент прийняття Добровеличківською РДА розпорядження № 684-р, районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання; б) ведення водного господарства, крім випадків, передбачених частиною сьомою цієї статті; в) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації (ч. 1 ст. 124, ч. 2 ст. 125 Земельного кодексу України в редакції, чинній на момент прийняття розпорядження).

На підставі викладеного слід дійти висновку, що розпорядження від 28.10.2008 № 684-р "Про надання земельних ділянок в оренду, затвердження акта визначення збитків власників землі та землекористувачів, пов'язаних з її вилученням", яким позивачу вирішено передати в оренду земельні ділянки площею 5,3703 га, площею 13,5811 га, площею 47,4881 га та площею 8,1472 га, було прийнято районною державною адміністрацією у відповідності до вимог законодавства та в межах визначеної законом компетенції і після прийняття райдержадміністрацією рішення про надання земельних ділянок в оренду позивачу, у останнього виникло право на одержання земельних ділянок на праві оренди і право вимагати оформлення документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою (укладення договору оренди та його державної реєстрації).

Разом з тим, на виконання розпорядження від 28.10.2008 № 684-р договори оренди зазначених вище земельних ділянок між Добровеличківською РДА як орендодавцем та ПСП "Липнязьке" як орендарем укладені не були, а позивачем не виконано визначений у пункті 6 розпорядження обов'язок до 01.01.2009 провести державну реєстрацію договору (договорів) оренди земельних ділянок.

Зазначені обставини позивачем не заперечуються, матеріали справи не містять доказів на підтвердження існування обставин, які б перешкоджали реалізації позивачем наданого йому права на оренду земельних ділянок шляхом укладення договорів оренди з Добровеличківською РДА.

Враховуючи наведене вище, господарський суд вважає, що не укладення позивачем договорів оренди земельних ділянок на підставі розпорядження Добровеличківської РДА від 28.10.2008 № 684-р у строк до 01.01.2009 є обставиною, яка зумовлена не об'єктивними причинами, а суб'єктивною поведінкою ПСП "Липнязьке" щодо реалізації свого права. На підставі викладеного, позивач має нести ризики такої своєї поведінки, що цілком залежала від його волі.

Разом з тим, у відповідності до вимог чинного на момент вирішення спору земельного законодавства, орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування (ч. 4 ст. 4 Закону України "Про оренду землі").

Частиною 2 ст. 16 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Згідно ч. 2 ст. 122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених ч. 8 цієї статті, у власність або користування для всіх потреб.

В силу вимог ст.ст. 124, 125 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Положенням ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області передбачено, що Головне управління, відповідно до покладених на нього завдань, розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Кіровоградської області.

Отже, орендодавцями земельних ділянок державної форми власності сільськогосподарського призначення наразі є органи Держгеокадастру.

Проаналізувавши вимоги земельного законодавства у сфері земельних відносин, слід дійти висновку, що суб'єкт господарювання має право на визнання за ним права на оренду земельної ділянки лише за умов дотримання вимог ст.ст. 124, 125 Земельного кодексу України і ст. 16 Закону України "Про оренду землі".

Відповідно до п. 2.16. постанови пленуму ВГСУ від 17.05.2011 № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин", необхідною умовою укладення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у державній або в комунальній власності, є наявність рішення відповідного органу про надання земельної ділянки. Водночас зобов'язання цього органу в судовому порядку укласти такий договір за відсутності зазначеного рішення є неможливим (крім випадку, передбаченого ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України), оскільки це порушувало б його передбачену Конституцією України виключну компетенцію. Якщо на час звернення до суду з відповідним позовом не подано доказів прийняття відповідним органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування рішення про передачу в оренду спірної земельної ділянки, вимоги позивача про зобов'язання такого органу укласти договір оренди задоволенню не підлягають.

Як наведено в ч. 8 Положення про ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру.

Таким чином, наказ Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області є юридичною формою рішення вказаного органу, яке породжує певні правові наслідки, спрямовує регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Разом з тим, позивачем не надано до суду доказів прийняття ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області рішення про надання ПСП "Липнязьке" в оренду земельних ділянок площею 5,3703 га, кадастровий номер :02:001:9016; площею 13,5811 га, кадастровий номер :02:001:9017; площею 47,4881 га, кадастровий номер :02:001:9018, площею 8,1472 га, кадастровий номер :02:001:9019. Господарським судом встановлено, що відсутність такого рішення не заперечується ні позивачем, ні відповідачем у справі.

Судом не встановлено також факту погодження між позивачем та відповідачем істотних умов договору оренди земельних ділянок.

За викладених обставин, у позивача відсутнє право вимагати укладення договору оренди земельних ділянок з ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Зазначене є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог ПСП "Липнязьке".

При цьому, господарський суд вважає безпідставними посилання позивача на Перехідні положення Земельного кодексу України, оскільки ані надання згоди на розробку проекту землеустрою, ані затвердження проекту землеустрою не визначені законом як підстава набуття права на земельну ділянку і не є правовстановлюючим документом, спрямованим на набуття, зміну або припинення прав та обов'язків сторін.

Разом з тим, господарський суд вважає слушною позицію відповідача щодо відсутності підстав для посилання ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області на норму ст. 179 Господарського кодексу України, оскільки ні Земельний кодекс України, ні Закон "Про оренду землі" не передбачає обовязок власника земельної ділянки (органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування ) прийняти рішення про укладення договору оренди землі.

Так, прийняття рішення про надання в оренду земельної ділянки із земель державної та комунальної власності є не обовязком органів державної влади чи місцевого самоврядування, а їхнім правом, тобто - це прояв вільного волевиявлення власника щодо реалізації свого права на розпорядження своїм майном, яке гарантується законом та випливає з принципу диспозитивності при укладенні господарських договорів.

Винятками є лише випадки, коли власник вже прийняв відповідне рішення про надання земельної ділянки в оренду, але ухиляється від укладення договору.

Господарський суд зауважує, що чинне законодавство не передбачає підстав для відмови уповноваженого органу від укладення договору оренди земельної ділянки за наявності чинного рішення цього ж органу про надання земельної ділянки в оренду.

Однак, як зазначалось вище, при вирішенні спору у даній справі господарським судом встановлено, що рішення про передачу в оренду позивачу земельних ділянок ГУ Держгеокадастру не приймалось, на підставі чого слід дійти висновку, що вимога позивача про зобов'язання відповідача укласти договори оренди земельних ділянок без наявності відповідного рішення ГУ Держгеокадастру є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Варто зазначити також, що у відповідності до ч. 9 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України, у спорі, що виник при укладанні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір - умови, на яких сторони зобов'язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору.

Частиною 2 ст. 187 Господарського кодексу України передбачено, що день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що звертаючись до суду з вимогою про зобов'язання укласти договір (спонукання до укладення договору), у прохальній частині позовної заяви має бути викладений зміст договору, вимогу про зобов'язання до укладення якого пред'явлено позивачем.

Однак, ПСП "Липнязьке" зазначеної вимоги не дотримано, що також виключає задоволення позовних вимог позивача.

З урахуванням зазначеного вище, господарський суд відмовляє в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 11.09.2018.

Суддя В.Г. Кабакова

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про веб-адресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.