ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2018 справа № 905/2300/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів: при секретарі судового засідання:ОСОБА_1 (доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4
за участю представників:
від позивача:не зявився
від відповідача:не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м.Київ
на рішення господарського суду Донецької області
від03.04.2018р. (повний текст підписано 04.04.2018р.)
у справі№905/2300/17 (суддя Паляниця Ю.О.)
за позовомПублічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м.Київ
до Публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз, м.Краматорськ Донецької області
простягнення 1887444,81грн.
В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м.Київ, позивач, звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз, м.Краматорськ Донецької області про стягнення 1887444,81грн., які складаються з основного боргу в сумі 1008130,58грн., 3% річних у розмірі 135795,34грн. та інфляційних у сумі 743518,89грн. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору на купівлю-продаж природного газу №13-385-РО від 24.01.2013р. в частині проведення своєчасної та в повному обсязі оплати газу.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем заявлено клопотання про відстрочення виконання рішення суду на один рік та зменшення розміру штрафних санкцій до 1000,00грн., а також клопотання про зменшення суми нарахованих позивачем інфляційних до 1000,00грн. та суми нарахованих 3% річних до 1000,00грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 03.04.2018р. (повний текст підписано 04.04.2018р.) у справі №905/2300/17 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України задоволені частково, стягнуто з Публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз основний борг - 1008130,58грн., 3% річних 107157,37грн., інфляційні 453900,34грн. В іншій частині позову відмовлено. Відстрочено виконання рішення від 03.04.2018р. господарського суду Донецької області по справі №905/2300/17 на 1 місяць з наступного дня після набрання судовим рішенням законної сили.

В основу рішення покладено висновок про неналежне виконання відповідачем грошового зобовязання за договором №13-385-РО від 24.01.2013р., що в свою чергу є підставою для стягнення боргу та нарахованих на суму простроченого зобовязання інфляційних та 3% річних. Часткове задоволення позовних вимог мотивоване тим, що невиконання грошового зобовязання за наявності судового рішення про задоволення вимог кредитора з відстроченням не призводить до наслідків порушення грошового зобовязання, передбачених ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), за період такого відстрочення.

Не погодившись із зазначеним рішенням, Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні 28637,97грн. 3% річних та 289618,55грн. інфляційних і прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Підставами для скасування рішення апелянт зазначає неповне зясування обставин, що мають значення для справи, а також порушення судом норм матеріального права, зокрема ст.ст.549-552, 599, 625 ЦК України. Так, за твердженнями скаржника, наявність відстрочки виконання рішення не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання у строки, визначені у договорі, та не позбавляє кредитора права на отримання компенсації згідно з вимогами ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки під час відстрочки інфляційні процеси тривають і грошове зобовязання залишається повністю або частково невиконаним та негативний вплив такої ситуації на позивача потребує відповідної компенсації згідно з вимогами ч.2 ст.625 ЦК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями сформовано наступний склад колегії: ОСОБА_1 (головуючий, суддя-доповідач), судді Попков Д.О., Радіонова О.О.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 04.06.2018р. відкрито апеляційне провадження у справі №905/2300/17 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України на рішення господарського суду Донецької області від 03.04.2018р. (повний текст підписано 04.04.2018р.), зобовязано відповідача до 25.06.2018р. включно надати до суду відзив на апеляційну скаргу з доказами його надсилання скаржнику.

На поштову адресу суду від Публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз надійшов відзив на апеляційну скаргу, у резолютивній частині якого відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення господарського суду Донецької області - без змін.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 06.07.2018р. призначено розгляд справи на 24.07.2018р.

У зв'язку з перебуванням у відпустках суддів зі складу колегії - ОСОБА_5 та ОСОБА_2, з метою дотримання передбаченого законом строку розгляду апеляційної скарги, на підставі розпорядження в.о.керівника апарату суду, за протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.07.2018р. сформовано наступний склад колегії: ОСОБА_1 (головуючий, суддя-доповідач), судді Чернота Л.Ф., Стойка О.В.

У судовому засіданні 24.07.2018р. під час розгляду справи №905/2300/17 оголошено перерву до 28.08.2018р., про що свідчить відповідна ухвала Донецького апеляційного господарського суду.

У звязку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії ОСОБА_6, з метою дотримання передбаченого законом строку розгляду апеляційної скарги, на підставі розпорядження керівника апарату суду, за наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2018р. сформовано наступний склад колегії: ОСОБА_1 (головуючий, суддя-доповідач), судді Радіонова О.О., Стойка О.В.

З метою повного та всебічного дослідження обставин справи в їх сукупності, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду у судовому засіданні 28.08.2018р. дійшла висновку про необхідність оголошення перерви до 04.09.2018р., про що винесена відповідна ухвала.

У судове засідання 04.09.2018р. представники сторін не зявилися, про причини неявки суд не повідомили. Втім, враховуючи належне повідомлення сторін про час та місце судового засідання, беручи до уваги, що їх явка не була визнана судом обовязковою, з огляду на те, що позиція позивача була висловлена в попередніх судових засіданнях та викладена безпосередньо в апеляційній скарзі, а позиція відповідача - у відзиві на неї, приймаючи до уваги достатність наявних матеріалів справи, судова колегія визнала за можливе розглянути справу за відсутністю представників сторін за наявними матеріалами у справі.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) дискреційні повноваження суду апеляційної інстанції щодо обсягів перегляду справ обмежуються доводами та вимогами апеляційної скарги (ч.1). Виключення з цього правила можливе лише у разі, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч.4).

Відповідно до ст.ст.222, 223 ГПК України та п.17.7 Перехідних положень ГПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалося, складено протокол судового засідання.

У судовому засіданні 04.09.2018р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, відзив на неї, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах перегляду справи, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та не оспорюється сторонами, 24.01.2013р. між Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (далі - продавець) та Публічним акціонерним товариством По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз (далі - покупець) укладено договір на купівлю-продаж природного газу №13-385-РО (далі договір), за умовами п.1.1 якого (у редакції додаткової угоди №9 від 22.12.2014р.) продавець зобовязується передати у власність покупцю у 2013-2015 роках природний газ (далі газ), а покупець зобовязується прийняти та оплатити газ на умовах договору.

Згідно з п.11.1 договору (у редакції додаткової угоди №12 від 27.03.2015р.) останній набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.01.2013р., і діє в частині реалізації газу до 31.12.2015р., а в частині проведення розрахунків за газ до їх повного здійснення.

На виконання умов договору №13-385-РО від 24.01.2013р., Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України передало у власність Публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз природний газ, про що свідчать наявні в матеріалах справи акти приймання-передачі природного газу, а саме: б/н від 31.03.2015р. у березні 2015р. на суму 384042,12грн.; б/н від 30.04.2015р. у квітні 2015р. на суму 149411,52грн.; б/н від 31.05.2015р. у травні 2015р. на суму 21602,69грн.; б/н від 30.06.2015р. у червні 2015р. на суму 13202,64грн.; б/н від 31.07.2015р. у липні 2015р. на суму 11151,36грн.; б/н від 30.08.2015р. у серпні 2015р. на суму 11416,68грн.; б/н від 30.09.2015р. у вересні 2015р. на суму 14529,24грн.; б/н від 31.10.2015р. у жовтні 2015р. на суму 119156,40грн.; б/н від 30.11.2015р. у листопаді 2015р. (у період з 01.11.2015р. по 03.11.2015р.) на суму 27079,28грн.; б/н від 30.11.2015р. у листопаді 2015р. (у період з 04.11.2015р. по 30.11.2015р.) на суму 108005,10грн.; б/н від 31.12.2015р. у грудні 2015р. на суму 148533,55грн.

З огляду на невиконання відповідачем встановленого договором обовязку по оплаті отриманого газу за зазначеними актами приймання-передачі природного газу у повному обсязі та у передбачений договором строк, Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України заявлено позовні вимоги, зокрема, про стягнення основного боргу в розмірі 1008130,58грн. Крім того, з огляду на порушення відповідачем строків оплати вартості спожитого протягом березня-грудня 2015р. природного газу, позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача 3% річних за загальний період з 21.04.2015р. по 05.09.2017р. та інфляційні за загальний період з травня 2015р. по липень 2017р.

Крім того, як вбачається з наявних у матеріалах справи актів приймання-передачі природного газу, у січні лютому 2015р. Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України було поставлено Публічному акціонерному товариству По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз на підставі договору №13-385-РО від 24.01.2013р. природний газ на загальну суму 1121034,96грн. Рішенням господарського суду Донецької області від 13.10.2015р. (повний текст підписано 19.10.2015р.) у справі №905/1227/15, яке набрало законної сили, стягнуто з Публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України 1206670,42грн., у тому числі 1121034,96грн. заборгованості за поставлений природний газ, 8789,89грн. 3% річних та 76845,57грн. інфляційних, а також судовий збір у розмірі 24133,41грн.; надано відстрочку виконання рішення суду строком на 6 місяців з моменту набрання даним судовим актом законної сили.

Як вбачається зі змісту рішення, суд дослідив обставини укладання договору №13-385-РО від 24.01.2013р., здійснення позивачем постачання природного газу за період з січня 2013р. по лютий 2015р., а також невиконання відповідачем платіжних зобовязань у вказаний період, що стало підставою для нарахування, у тому числі, 3% річних за період з 20.02.2013р. по 08.04.2015р., інфляційних за загальний період з березня 2013р. по березень 2015р. Встановлені судом при розгляді справи №905/1227/15 обставини в силу приписів ст.75 ГПК України є такими, що не підлягають повторному доказуванню.

Наявні в матеріалах справи документи, а саме, реєстр прийнятих платежів на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України від Публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз через Акціонерне товариство Ощадбанк за період з 01.01.2009р. по 31.12.2015р., довідка Операції по підприємству Публічне акціонерне товариство Донецькоблгаз з 01.01.2013р. по 30.11.2017р. та банківські виписки, свідчать про те, що у період з 06.10.2015р. по 05.09.2017р. відповідач перерахував на користь позивача в рахунок погашення заборгованості за поставками січня-лютого 2015р. грошові кошти у загальному розмірі 352947,07грн.

Оскільки відповідач після винесення рішення у справі №905/1227/15 за спожитий у січні-лютому 2015р. природний газ за договором №13-385-РО від 24.01.2013р. у повному обсязі та у встановлені строки не розрахувався, позивач в межах справи №905/2300/17 нарахував та заявив до стягнення проценти річних, а саме, 36619,16грн. за період з 09.04.2015р. по 05.09.2017р. (поставка січня 2015р. на суму 617245,02грн.) та 36438,52грн. за період з 09.04.2015р. по 05.09.2017р. (поставка лютого 2015р. на суму 503789,94грн.), а також інфляційні - 274068,09грн. за період з квітня 2015р. по липень 2017р. (поставка січня 2015р. на суму 617245,02грн.); 225680,88грн. за період з квітня 2015р. по липень 2017р. (поставка лютого 2015р. на суму 503789,94грн.).

Таким чином, предметом розгляду справи є стягнення з Публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз по договору на купівлю-продаж природного газу №13-385-РО від 24.01.2013р. заборгованості за спожитий протягом березня-грудня 2015р. природний газ та нарахованих на суму зазначеного простроченого зобовязання 3% річних та інфляційних, а також 3% річних та інфляційних, нарахованих на суму простроченого зобовязання з оплати вартості спожитого у січні-лютому 2015р. природного газу.

Донецький апеляційний господарський суд, дослідивши правову природу спірних правовідносин з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, надаючи оцінку всім обставинам справи, оцінивши надані сторонами на підтвердження їх вимог докази, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги з огляду на наступне.

Беручи до уваги правову природу укладеного договору №13-385-РО від 24.01.2013р., кореспондуючі права та обов'язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з купівлі-продажу.

Сутність заявлених позовних вимог полягає у спонуканні відповідача до сплати грошових коштів, передбачених умовами договору №13-385-РО від 24.01.2013р., за отриманий у власність природний газ за поставками березня-грудня 2015р., а також нарахованих відповідно до ст.625 ЦК України 3% річних та інфляційних на суму несвоєчасно виконаних грошових зобовязань за поставками січня-лютого 2015р. та березня-грудня 2015р.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та ст.526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч.7 ст.193 ГК України та ст.525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 ЦК України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст.202 ГК України та ст.598 ЦК України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та не оспорено сторонами, з огляду на умови пункту 6.1 договору, яким сторони погодили, що остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 20-го числа наступного за місяцем поставки газу на підставі акту приймання-передачі, враховуючи приписи ч.5 ст.254 ЦК України, зобовязання з оплати газу, мали бути виконані наступним чином: за поставкою березня 2015р. 20.04.2015р. включно; за поставкою квітня 2015р. 19.05.2015р. включно; за поставкою травня 2015р. 19.06.2015р. включно; за поставкою червня 2015р. 20.07.2015р. включно; за поставкою липня 2015р. 19.08.2015р. включно; за поставкою серпня 2015р. 21.09.2015р. включно; за поставкою вересня 2015р. 19.10.2015р. включно; за поставкою жовтня 2015р. 19.11.2015р. включно; за поставкою листопада 2015р. 21.12.2015р. включно; за поставкою грудня 2015р. 19.01.2016р. включно.

Оскільки наявність заборгованості за спожитий у березні грудні 2015р. природний газ у розмірі 1008130,58грн. підтверджена матеріалами справи, відповідачем не надано доказів сплати стягуваної заборгованості чи припинення відповідних зобовязань іншим передбаченим законом способом, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо наявності підстав для стягнення з відповідача заборгованості у заявленому позивачем розмірі.

Своєю чергою, за змістом ст.625 ЦК України наслідком прострочення виконання грошового зобов'язання є право кредитора вимагати сплати заборгованості, з нарахованими впродовж періоду прострочення на неї 3% річних та інфляційних.

При цьому, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання.

Як зазначалося раніше, з огляду на порушення відповідачем строків оплати вартості спожитого протягом березня-грудня 2015р. природного газу, позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних за загальний період з 21.04.2015р. по 05.09.2017р. та інфляційні за загальний період з травня 2015р. по липень 2017р.

Крім того, за порушення строків оплати вартості спожитого у січні-лютому 2015р. природного газу позивач нарахував та заявив до стягнення проценти річних, а саме: 36619,16грн. за період з 09.04.2015р. по 05.09.2017р. (поставка січня 2015р.); 36438,52грн. за період з 09.04.2015р. по 05.09.2017р. (поставка лютого 2015р.), а також інфляційні - 274068,09грн. за період з квітня 2015р. по липень 2017р. (поставка січня 2015р.); 225680,88грн. за період з квітня 2015р. по липень 2017р. (поставка лютого 2015р.).

У той же час, рішенням господарського суду Донецької області від 13.10.2015р. (повний текст підписано 19.10.2015р.) по справі №905/1227/15, виконання вказаного рішення на суму 1206670,42грн. було відстрочено на шість місяців з моменту набрання даним судовим актом законної сили.

На переконання господарського суду Донецької області, невиконання грошового зобов'язання за наявності судового рішення про задоволення вимог кредитора з відстроченням не призводить до наслідків порушення грошового зобов'язання, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, за період такого відстрочення. У звязку з цим, місцевий господарський суд дійшов висновку, що за наявності обставин відстрочення виконання рішення від 13.10.2015р. (повний текст підписано 19.10.2015р.) у справі №905/1227/15 до 30.04.2016р. включно, підстави для нарахування в межах справи №905/2300/17 3% річних та інфляційних за зобовязаннями січня-лютого 2015р. у період з 31.10.2015р. по 30.04.2016р. відсутні. У звязку з викладеним, здійснивши перевірку розрахунку позивача в частині нарахування 3% річних за зобовязаннями березня-грудня 2015р., а також нарахованих за межами періоду з 31.10.2015р. по 30.04.2016р. за поставками січня-лютого 2015р., суд дійшов висновку, що сума 3% річних становить 107157,37грн. Здійснивши перевірку розрахунку позивача в частині нарахування інфляційних за зобовязаннями березня-грудня 2015р., а також нарахованих за межами періоду з 31.10.2015р. по 30.04.2016р. за поставками січня-лютого 2015р., суд дійшов висновку, що інфляційна складова боргу дорівнює 453900,34грн.

Проте, з такими висновками судова колегія Донецького апеляційного господарського суду не погоджується з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобовязання, яка полягає у тому, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.598, ст.ст.599, 600, 604 609 ЦК України, саме по собі судове рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК.

Згідно з положеннями п.1 ч.2 ст.11 ЦК підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з ч.5 цієї статті у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати з рішення суду.

Так, ГПК України передбачає дві стадії, на яких суд може вирішувати питання про відстрочку виконання рішення, а саме: при винесенні рішення по суті справи, що відображається в мотивувальній та резолютивній частинах рішення, а також у наказі господарського суду; та під час виконання рішення суду (виконавчого провадження) шляхом винесення окремого процесуального документа (ухвали) про відстрочку виконання рішення. Відстрочка виконання рішення суду означає перенесення його виконання на інший час.

Разом з тим, при вирішенні питання про розстрочку або відстрочку виконання рішення суд не змінює (не припиняє) договірні правовідносини сторін щодо строків виконання зобов'язання, і відстрочка стосується лише зміни строків примусового виконання рішення, що визначені в Законі України Про виконавче провадження.

Отже, наявність розстрочки або відстрочки виконання рішення не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання у строки, визначені у договорі, та не позбавляє кредитора права на отримання компенсації згідно з вимогами ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки під час відстрочки інфляційні процеси тривають, і грошове зобов'язання залишається повністю або частково невиконаним та негативний вплив такої ситуації на позивача потребує відповідної компенсації згідно з вимогами ч.2 ст.625 ЦК України.

Крім того, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду звертає увагу на те, що у справі №905/3137/14-908/5775/14, на яку безпосередньо посилається суд першої інстанції, предметом спору є виключно стягнення 3% річних, а не інфляційних. Таким чином, висновки Верховного Суду України, викладені у названій постанові, не стосуються нарахування інфляційних.

Отже, оскільки матеріали справи свідчать про порушення відповідачем грошових зобовязань перед позивачем, передбачених умовами договору №13-385-РО від 24.01.2013р., з оплати отриманого у власність природного газу, останній цілком управнений був вимагати сплати заявлених до стягнення нарахувань (3% річних та інфляційних) на суму прострочених виконанням грошових зобовязань. При цьому з огляду на викладені вище висновки суду апеляційної інстанції є безпідставним виключення господарським судом Донецької області із розрахунку 3% річних та інфляційних, нарахованих за поставками січня-лютого 2015р., періоду з 31.10.2015р. по 30.04.2016р. До того ж, судова колегія звертає увагу, що зазначивши у рішенні про здійснення розрахунку за межами періоду з 31.10.2015р. по 30.04.2016р. за поставками січня-лютого 2015р., суд фактично здійснив розрахунок за межами періоду з 31.10.2015р. по 30.04.2017р.

Таким чином, здійснивши перевірку розрахунку позивача в частині нарахування інфляційних та 3% річних за зобовязаннями січня-лютого 2015р. та березня-грудня 2015р., судова колегія дійшла висновку, що він є арифметично вірним та таким, що відповідає нормам чинного законодавства, у звязку з чим стягненню з відповідача підлягають інфляційні та 3% річних у заявленому позивачем розмірі.

Часткове задоволення господарським судом Донецької області клопотання відповідача про надання відстрочки виконання рішення суду у справі Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України не оспорюється, а судова колегія на підставі аналізу обставин справи, враховуючи приписи ч.1 ст.239, ст.331 ГПК України дійшла висновку про наявність обставин, які перешкоджають виконанню судового рішення, та про правильність їх кваліфікації в такій якості при винесенні рішення господарським судом Донецької області, у звязку з чим Донецький апеляційний господарський суд погоджується з висновками місцевого господарського суду про наявність підстав для відстрочення виконання рішення суду на один місяць.

До того ж місцевим господарським судом правомірно не прийнято до уваги клопотання відповідача про зменшення розміру інфляційних до 1000,00грн. та 3% річних до 1000,00грн. з огляду на те, що вказані суми не є штрафними санкціями і можливість їх зменшення чинним законодавством України не передбачена.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального права України, з огляду на приписи п.4 ч.1 ст.277 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування рішення господарського суду Донецької області від 03.04.2018р. (повний текст підписано 04.04.2018р.) у справі №905/2300/17 в частині відмови у стягненні 3% річних у сумі 28637,97грн. та інфляційних у сумі 289618,55грн. з прийняттям у цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог. Розподіл судових витрат за подання позовної заяви та за подання апеляційної скарги здійснюється з урахуванням приписів ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275, 277, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м.Київ на рішення господарського суду Донецької області від 03.04.2018р. (повний текст підписано 04.04.2018р.) у справі №905/2300/17 задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької області від 03.04.2018р. (повний текст підписано 04.04.2018р.) у справі №905/2300/17 в частині відмови у стягненні 3% річних у сумі 28637,97грн. та інфляційних у сумі 289618,55грн. скасувати.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз (84313, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Південна, буд.1, ) на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, буд.6, ) основний борг - 1008130,58грн., 3% річних 135795,34грн., інфляційні 743518,89грн., а також судовий збір у сумі 28311,67грн.

В іншій частині рішення господарського суду Донецької області від 03.04.2018р. (повний текст підписано 04.04.2018р.) у справі №905/2300/17 залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз (84313, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Південна, буд.1, ) на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, буд.6, ) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 7160,77грн.

Доручити господарському суду Донецької області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

У судовому засіданні 04.09.2018р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 05.09.2018р.

Головуючий І.В. Зубченко

Судді О.О. Радіонова

ОСОБА_3

Надруковано 5 примірників: 1 позивачу; 1 відповідачу; 1 до справи; 1 ДАГС; 1 ГСДО