ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

"10" вересня 2018 р. Cправа № 902/558/18

Господарський суд Вінницької області у складі судді Банаська О.О., розглянувши матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1, Вінниця,

та ОСОБА_2, смт Томашпіль, Томашпільський район, Вінницька область

до: ОСОБА_3 Фермерське господарство "Нива", с. Ракова, Томашпільський район, Вінницька область

до: ОСОБА_4 Фермерське господарство "Садівник-А", с. Ракова, Томашпільський район, Вінницька область

до: Марченка Ярослава Володимировича начальника Томашпільського відділення поліції Вінницької області, смт Томашпіль, Томашпільський район, Вінницька область

до: Кравченка Євгена Григоровича керівника Могилів-Подільської місцевої прокуратури старшого радника юстиції, м. Могилів-Подільський, Могилів-Подільський район, Вінницька область

до: Мартинюка Олега Федоровича першого заступника начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області, м. Вінниця

до: ОСОБА_8, смт Крижопіль, Крижопільський район, Вінницька область

до: Крижопільського елеватора, смт Крижопіль, Крижопільський район, Вінницька область

до: Уповноваженої особи згідно наказу ГУ ДФС у Вінницькій області ОСОБА_9, м.Вінниця

до: Вінницької обласної державної адміністрації Департаменту агропромислового розвитку екології та природних ресурсів, м. Вінниця

до: Національного антикорупційного бюро України Управління по роботі з громадськістю, м. Київ

про стягнення 120 000 грн 00 коп.

В С Т А Н О В И В :

05.09.2018 р. до Господарського суду Вінницької області надійшов позов громадянина ОСОБА_1, в якому співпозивачем визначено ОСОБА_2 заявлений до ОСОБА_3 Фермерське господарство "Нива", до ОСОБА_4 Фермерське господарство "Садівник-А", до Марченка Ярослава Володимировича начальника Томашпільського відділення поліції Вінницької області, до Кравченка Євгена Григоровича керівника Могилів-Подільської місцевої прокуратури старшого радника юстиції, до Мартинюка Олега Федоровича першого заступника начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області, до ОСОБА_8, до Крижопільського елеватора, до Уповноваженої особи згідно наказу ГУ ДФС у Вінницькій області ОСОБА_9, до Вінницької обласної державної адміністрації Департаменту агропромислового розвитку екології та природних ресурсів та до Національного антикорупційного бюро України Управління по роботі з громадськістю про стягнення з ФГ "Садівник-А" ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 120 000 грн 00 коп.

Дослідивши матеріали позовної заяви б/н від 05.09.2018 р. суд дійшов до висновку про відмову в її прийнятті з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

При цьому, зі змісту рішення Конституційного Суду України від 25.12.1997 р. № 9-зп слідує, що не є порушенням права на судовий захист відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених не у відповідності до чинного законодавства.

Згідно зі ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Статтею 125 Конституції України встановлено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Згідно із ч. 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Положення ч.1 ст. 20 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Згідно зі ст. 55 Господарського кодексу України суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб'єктами господарювання є господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку (ч.2 ст. 55 ГК України).

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 55 ГК України, суб'єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Статус фізичної особи - підприємця, виходячи із змісту ст. 42 ГК України, це юридичний статус, який засвідчує право особи на заняття підприємницькою діяльністю, а саме: самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно із ч. 1 ст. 128 ГК України, громадянин визнається суб'єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Таким чином подання позовної заяви за правилами Господарського процесуального кодексу України має бути здійснено з урахуванням предметної та суб'єктної юрисдикції справ відповідно до статті 20 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Згідно із ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Виходячи з викладених норм, спір є таким, що відноситься до юрисдикції господарського суду, якщо склад його учасників відповідає нормам ст.ст. 4, 45 ГПК України, а спірне правовідношення носить господарський характер.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, зокрема її вступної частини та тексу заяви, в останній позивачем визначено: Фізичну особу - громадянина ОСОБА_1 та співпозивачем - гр. ОСОБА_2.

Разом з тим позивачем доказів того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2, якого останнім визначено співпозивачем, являються суб'єктами підприємницької діяльності не надано.

При цьому, згідно витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно ОСОБА_1 станом на 06.09.2018 р. здійснених за критерієм пошуку "Прізвище, ім'я, по батькові" (витяг № , запис 4) та "реєстраційний номер облікової картки платника податків" (витяг № ) 25.03.2015 р. до Реєстру внесено запис № 036581 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за власним рішенням.

В свою чергу, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 06.09.2018 р. здійсненого за критерієм пошуку "реєстраційний номер облікової картки платника податків" (витяг № ) стосовно ОСОБА_2 відсутній запис про його державну реєстрацію як підприємця.

Поряд з цим, згідно витягу здійсненого за критерієм пошуку "Прізвище, ім'я, по батькові" (витяг № ) стосовно ОСОБА_2 значиться реєстрація осіб за даним критерієм пошуку у м. Львів та вказано адресу їх проживання у м. Львів та смт Лопатин, Радехівського району Львівської області, тоді як адресою співпозивача ОСОБА_2 у позові зазначено смт Томашпіль, Томашпільского району, Вінницької області.

Таким чином, позивачем у даному позові, як і співпозивачем є фізичні особи-громадяни без наявності у останніх статусу фізичної особи - підприємця на момент виникнення спірних правовідносин.

Суд відзначає, що спір у даній справі враховуючи зміст заявлених позивачем вимог та наведених ним обґрунтувань не корпоративним.

Так, виходячи з аналізу змісту позовної заяви та доданих до неї документів предметом заявленого позову є стягнення 120 000 грн 00 коп. вартості зібраного урожаю кукурудзи.

В якості підстави позову ОСОБА_1 зазначає, що останній згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.08.2015 р. являється власником 1/2 частини земельної ділянки площею 4,7625 га кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою Вінницька область, Томашпільський район, с/рада Рожнятівська.

Як вказує позивач, 22.11.2017 р. комбайном "Клаас", власником якого є ОСОБА_4 ФГ "Садівник-А" (відповідач 2) або ОСОБА_3 ФГ "Нива" (відповідач 1) не укладаючи із позивачем та співпозивачем договору про надання послуг на вказаній ділянці зібрано 40 тонн кукурудзи.

За твердженням позивача, зібраний комбайнером ОСОБА_10 урожай кукурудзи було завантажено на автомобілі "Камаз" під керуванням водія ОСОБА_11 (20 тонн кукурудзи) та водія ОСОБА_12 (20 тонн кукурудзи).

В подальшому, як зазначає позивач, зазначений врожай кукурудзи в розмірі 40 тонн перевезено до Крижопільського елеватора та реалізовано. Свідком зазначеної обставини є ОСОБА_13, с. Рожнятівка, Томашпільського району.

Після наведених обставин, позивач неодноразово звертався до державних установ та правоохоронних органів з проханням надати документи щодо здійсненого перевезення та реалізації кукурудзи, за наслідком отриманих відповідей з яких останнім заявлено даний позов до суду.

Таким чином сукупність наведених вище фактів переконливо свідчить про участь позивачів у спірних правовідносинах саме як фізичних осіб - громадян, позаяк на момент виникнення спірних правовідносин (22.11.2017 р.) до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено запис № 036581 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за власним рішенням, в той час як ОСОБА_2 взагалі не був зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності в зв'язку з чим за наявним суб'єктним складом та предметом і підставою позовних вимог даний спір не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.175 ГПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, зокрема, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

З огляду на вказане, наявні підстави для відмови у відкритті провадження у справі.

Про відмову у відкритті провадження у справі, не пізніше п'яти днів з дня надходження заяви, постановлюється ухвала. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановляння в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу (ч. 3 ст. 175 ГПК України).

Відповідно до ч.4 ст.175 ГПК України до ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді.

Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи (ч.6 ст.175 ГПК України).

Враховуючи наведене вище суд дійшов висновку, що вказаний спір віднесений до юрисдикції загальних судів.

Дійшовши висновку про відмову у прийнятті позовної заяви суд приймає до уваги те, що відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

Пункт 1 статті 6 § 1 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань.

Стаття 6 Конвенції встановлює процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі при розгляді цивільного позову в національному суді, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 р. у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 р. у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 р. у справі "Наталія Михайленко проти України").

Відмова господарського суду в прийнятті даної позовної заяви не суперечить ч.3 ст. 124 Конституції України, оскільки це не позбавляє позивача права на захист своїх прав і охоронюваних законом інтересів у спосіб і в порядку встановленому Конституцією України та законами України, зокрема подання відповідної позовної заяви до суду іншої юрисдикції в порядку цивільного судочинства з врахуванням суб'єктного складу сторін та змісту заявлених вимог.

Принагідно суд зауважує, що звертаючись до суду загальної юрисдикції за захистом своїх прав позивачу слід чітко сформулювати суб'єктний склад виходячи із предмету та підстав заявленого позову враховуючи, що належним відповідачем являється особа, яка має відповідати за позовом.

Також суд доводить до відома позивача, що відповідно до ст.59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За приписами ч.ч.1, 3 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Нормативним актом, який відповідно до Конституції України визначає зміст права на безоплатну правову допомогу, порядок реалізації цього права, підстави та порядок надання безоплатної правової допомоги, державні гарантії щодо надання безоплатної правової допомоги є Закон України "Про безоплатну правову допомогу", яким з поміж іншого передбачено надання безоплатної вторинної правової допомоги визначеним категоріям осіб (ст.ст.13, 14 Закону).

Відповідно до ст.15 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" суб'єктами надання безоплатної вторинної правової допомоги в Україні є центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги та адвокати, включені до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу.

Суд вказує, що Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Вінницькій області знаходиться за адресою: вул.Пирогова, 82, м.Вінниця, 21036 (контактний телефон: 0432 68-33-77, НОМЕР_2), а Вінницький місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги знаходиться за адресою: вул.Порика, 29, м.Вінниця, 21021 (контактний телефон - (0432) 56-01-80) до яких вправі звернутися позивачі для з'ясування можливості отримання безоплатної вторинної правової допомоги.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.175, ст.ст.232, 233, 234, 235, 240, 242, 243, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ :

1. Відмовити у відкритті провадження у справі № 902/558/18 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подано позов до ОСОБА_3 Фермерське господарство "Нива", до ОСОБА_4 Фермерське господарство "Садівник-А", до Марченка Ярослава Володимировича начальника Томашпільського відділення поліції Вінницької області, до Кравченка Євгена Григоровича керівника Могилів-Подільської місцевої прокуратури старшого радника юстиції, до Мартинюка Олега Федоровича першого заступника начальника головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області, до директора ОСОБА_8, до Крижопільського елеватора, до Уповноваженої особи згідно наказу ГУ ДФС у Вінницькій області ОСОБА_9, до Вінницької обласної державної адміністрації Департаменту агропромислового розвитку екології та природних ресурсів та до Національного антикорупційного бюро України Управління по роботі з громадськістю про стягнення 120 000 грн 00 коп.

2. Позовну заяву б/н від 05.09.2018 р. (вх. № 596/18 від 05.09.2018 р.) на 7-ми аркушах разом з матеріалами на 22-ох аркушах повернути позивачу.

3. Копію позовної заяви б/н від 05.09.2018 р. (вх. № 596/18 від 05.09.2018 р.) долучити до примірника ухвали, яка залишається в справі.

4. Згідно з приписами ст.235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

5. За приписами п.7 ч.1 ст.255 ГПК України ухвала про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржена окремо від рішення суду першої інстанції до Рівненського апеляційного господарського суду.

6. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Примірник ухвали надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення (позивачу з матеріалами позовної заяви б/н від 05.09.2018 р.).

Дата складання повного тексту ухвали 10.09.2018 р.

Суддя О.О. Банасько

віддрук. 13 прим.:

1 - до справи.

2 - позивачу 1 - АДРЕСА_1, 21022.

3 - позивачу 2 - АДРЕСА_2, 24200.

4 - відповідачу 1 - АДРЕСА_4

5 - відповідачу 2 - АДРЕСА_5

6 - відповідачу 3 - вул. Леніна, 41, смт Томашпіль, Томашпільський район, Вінницької області, 24200.

7 - відповідачу 4 - вул. Покровська, 5, м. Могилів-Подільський, Могилів-Подільський район, Вінницька область, 24000.

8 - відповідачу 5 - вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100.

9 - відповідачу 6 - АДРЕСА_6

10 - відповідачу 7- вул. Олександра Савченка, 6, смт Крижопіль, Крижопільський район, Вінницька область, 24600.

11 - відповідачу 8 АДРЕСА_7

12 - відповідачу 9 - вул. Соборна, 15-а, м. Вінниця, 21000.

13 - відповідачу 10 - вул. Василя Сурикова, 3, м. Київ, 03035.