ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2018р. справа № 905/1263/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого: суддівРадіонової О.О. Зубченко І.В., Стойка О.В.
секретаря Трубникової Ю.О.

від позивача:не з»явився
від відповідача:не з»явився

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Анастасової Ганни Вікторівни, м. Краматорськ, Донецька область

на рішення господарського судуДонецької області
від13.07.2017 року (повний текст складено та підписано 13.07.2017 року у м. Харкові)
у справі№ 905/1263/17 (суддя Левшина Г.В.)
за позовомПублічного акціонерного товариства «Укрпошта» м. Київ в особі Донецької дирекції ПАТ «Укрпошта», м. Слов'янськ, Донецька область
до відповідачаФізичної особи-підприємця Анастасової Ганни Вікторівни, м.Краматорськ, Донецька область
простягнення пені у розмірі 52 828,70 грн.

ВСТАНОВИВ:

06.06.2017р. позивач, Публічне акціонерне товариство «Укрпошта» м. Київ в особі Донецької дирекції ПАТ «Укрпошта», м. Слов'янськ, Донецька область звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Фізичної особи-підприємця Анастасової Ганни Вікторівни, м.Краматорськ, Донецька область про стягнення пені у розмірі 52 828,70 грн. (а.с. 3-5).

Рішенням господарського суду Донецької області від 13.07.2017р. у даній справі позов задоволений повністю (а.с.29-30).

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Анастасової Ганни Вікторівни, м.Краматорськ, Донецька область на користь Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» м. Київ в особі Донецької дирекції ПАТ «Укрпошта», м. Слов'янськ, Донецька область пеню в розмірі 52 828, 70 грн. та судовий збір в сумі 1 600 грн.

В обґрунтування прийнятого рішення місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що доказів своєчасного постачання позивачу товару на суму 478 710,94 грн. за договором №12/413 від 17.11.2016р. відповідачем до матеріалів справ не надано, а відтак вимога щодо стягнення пеня за несвоєчасну поставку товару є обґрунтованою та документально підтвердженою.

За висновком суду розмір пені є арифметично вірним та відповідає законодавству та фактичним обставинам.

Відповідач, Фізична особа-підприємець Анастасова Ганна Вікторівна, м.Краматорськ, Донецька область звернувся з апеляційною скаргою на зазначене судове рішення, в якій, посилаючись на невірно застосовані норми матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення господарського суду Донецької області від 13.07.2017р. по справі № 905/1263/17 та прийняти нове рішення, яким у задоволені позову відмовити у повному обсязі ( а.с. 72-73).

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач послався на те, що рішення суду прийнято з посиланням на підписаний обома сторонами договір про закупівлю товарів №12/413 від 17.11.2016р., але даний факт не відповідає дійсності, оскільки жодних договорів з відповідачем не було підписано.

Апелянт зауважує, що здійснює підприємницьку діяльність з постачання лісоматеріалів та дров, між ним та представниками позивача були усні домовленості про постачання дров за усним замовленням, позивачу постачався товар та надавалися рахунок на оплату та накладна без посилання на договір, на підставі яких позивач здійснював виплату. Співробітництво припинилось через відсутність надходження заявок від позивача.

Скаржник повідомляє про те, що 05.05.2018р. в поштові скрині за місцем реєстрації ФОП Анастасової Г.В. отримано претензії від позивача та з доданими до них технічними зображеннями договорів №12/413 від 17.11.2016р. та №12/414 від 17.11.2016р. та додаткову угоду до даного договору №12/413 17.11.2016р.

Апелянт посилається на те, що копії вказаних договорів були направлені до Донецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України на почеркознавче дослідження для встановлення факту підписання даних документів сторонньою особою.

07.06.2018 року відповідно висновку експерта встановлено, що надані позивачем договори та специфікації та додаткові угоди не були підписані відповідачем, тобто ці документи не є правовою підставою виникнення щодо відповідача майнових зобов'язань.

Враховуючи наведене, апелянт просить суд апеляційної інстанції визнати недійсним договір №12/413 17.11.2016р. з посиланням на ст. ст. 203, 215 ЦК України.

Також необґрунтованість рішення господарського суду Донецької області по справі №905/1263/17 та недодержання при його ухваленні судом матеріального права, підтверджується посиланням в рішенні на положення договору щодо постачання товару після надсилання покупцем заявок, проте рішення не містить інформації про надання позивачем в якості доказів по справі цих заявок на постачання.

До апеляційної скарги скаржником додано висновок експертного дослідження, в якому містяться висновки експерта щодо спірного договору №12/413 від 17.11.2016р. (а.с. 80-93).

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 05.07.2018р. по справі №905/1263/18 визнано причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною, відновлено пропущений процесуальний строк для подачі апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Анастасової Ганни Вікторівни, м. Краматорськ, Донецька область на рішення господарського суду Донецької області від 13.07.2018р. по справі №905/1263/17 та зобов»язано позивача до 20.07.2018р. включно надати суду відзив на апеляційну скаргу з доказами надсилання його копії та доданих до нього документів іншій стороні у справі.

24.07.2018р. через канцелярію суду від Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» в особі філії Донецька дирекція ПАТ «Укрпошта» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення господарського суду Донецької області від 13.07.2017р. у справі № 905/1264/17 залишити без змін (а.с.128-139).

В зазначеному відзиві позивач вказує наступне.

З метою недопущення зриву підготовки до опалювального сезону позивачем було проведено переговорну процедуру з ФОП Анастасовою Г.В. на закупівлю паливних брикетів, за результатами проведення якої 04.11.2016р. було розміщено повідомлення про намір укласти договір про закупівлю та протокол засідання тендерного комітету Донецької дирекції УДППЗ «Укрпошта» щодо закупівлі деревини необробленої (паливні брикети) №25, який було підписано з ФОП Анастасовою Г.В. В період уточнення з будь-якими запитаннями до позивача ніхто не звернувся, рішення замовника оскаржено не було.

Позивач вважає, що практичної потреби для надання заявок не було, бо термін дії договору був менше півтора місяця і відповідно до договору у скаржника було зобов»язання поставити товар у кількості, яка зазначена у додатку №1 до договору № 12/413 (специфікація).

Позивач зазначив, що скаржник своїми діями, а саме невиконанням умов договору, зірвав опалювальний сезон на 102 об»єктах, що знаходяться у користуванні Донецької дирекції УДППЗ «Укрпошта», через що товариство понесло додаткові витрати з оплати енергоносіїв.

Ухвалою Донецького апеляційної господарського суду від 30.07.2018р. у даній справі апеляційну скаргу ФОП Анастасовою Г.В. на рішення господарського суду Донецької області від 13.07.2017р. у справі № 905/1263/17 призначено до розгляду на 28.08.2018р. о 09 год. 45 хв.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв»язку з перебуванням у відпустці члена колегії судді Чернота Л.Ф., визначений наступний склад суду: головуючий суддя Радіонова О.О. судді Зубченко І.В., Стойка О.В.

27.08.2018р. через канцелярію суду від відповідача надійшла відповідь на відзив, яка судом розглянута, прийнята до уваги та залучена до матеріалів справи (а.с.144-146).

27.08.2018р. від відповідача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності з посиланням на поважну причину, яке судом розглянуто та залучено до матеріалів справи.

Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, своїм правом на участь у суді апеляційної інстанції не скористався.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що явка сторін у судове засідання не визнавалася обов'язковою, суд апеляційної інстанції вважав за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Відповідно до вимог ст. ст. 222, 223 ГПК України судом під час розгляду даної справи не було здійснено повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, складено протокол судового засідання.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Укрпошта» (ідентифікаційний код 21560045), є юридичною особою, що підтверджено Статутом та Випискою з ЄДРПОУ (а.с. 15-17).

Донецька дирекція ПАТ «Укрпошта» (ідентифікаційний код 22020055) є відокремленим підрозділом юридичної особи, що підтверджено Витягом з ЄДР (а.с. 18).

Відповідач, Фізична особа-підприємець Анастасова Ганна Вікторівна є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується Витягом з ЄДР (а.с. 24-26).

З матеріалів справи вбачається, що 17.11.2016р. між Фізичною особою-підприємцем Анастасовою Ганною Вікторівною (постачальник) та Донецької дирекцією ПАТ «Укрпошта» (покупець) був укладений договір про закупівлю товарів №12/413, за умовами якого відповідач (постачальник) прийняв на себе зобов'язання поставляти відходи безпечні, інші, придатні для вторинного використовування, зібрані (тверде паливо) (паливні брикети), зазначені у специфікації (товар), а замовник (позивач) - прийняти та оплатити такий товар (п.1.1) (а.с. 9-11).

Відповідно до п.1.2 кількість та асортимент товару, що поставляється за даним договором, вибирається замовником, виходячи із фактичної потреби та в межах ціни договору, зазначеної в п.3.1.

Відповідно до п. 1.3 кількість та асортимент товару, наведений у специфікації договору не зобов'язує замовника замовити товар в обсязі визначеному специфікацією, обсяги закупівлі продукції можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків.

Згідно з п.3.1 та специфікації ціна договору становить 478 710,94 грн. без ПДВ. Ціна за один м3 становить 2506,34 грн. При цьому, постачанню відповідачем позивачу підлягали паливні брикети у кількості 191 од.

Розділом 4 сторони погодили порядок здійснення оплати.

Відповідно до п. 4.1 оплата здійснюється покупцем з моменту надання кожної окремої партії товару, на підставі належно оформлених первинних документів (відповідної накладної та податкової накладної).

Оплата здійснюється на підставі виставлених постачальником рахунків, та відповідної податкової накладної зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (п. 4.3).

За умовами п.5.1 договору термін надання послуг - до 31.12.2016р.

Місцем поставки товару є території Донецької області згідно специфікації (п.5.2).

Як вбачається зі змісту специфікації до договору №12/413 від 17.11.2016р., сторони дійшли згоди щодо наступних місць поставки та кількості товару:

- ЦПЗ №2 Донецька обл., Бахмутський район, м.Сіверськ, вул. Поштова, 5- 30 т;

- ЦПЗ №7 м. Краматорськ, пр. Земляний, 2 Гараж ЦПЗ№7-30т;

- ЦПЗ №8 м. Покровськ, вул. Соціалістична, 5а-30т;

- ЦПЗ №11 м. Слов'янськ, вул. Привокзальна, 3-10т;

- Навчальний відділ м. Святогірськ, вул. Островського,44.-91т (всього 191т).

Відповідно до п.5.3 постачання товару здійснюється силами та засобами постачальника протягом 10 робочих днів з моменту направлення покупцем заявки. На кожну партію товару, що постачається в період дії договору, на ім'я одержувача виписується податкова накладна та товарна накладна із вказівкою в ній найменування, кількості, ціни і вартості продукції, що постачається.

Пунктом 5.5 передбачено, що днем поставки товару вважається дата підписання накладної на приймання товару.

Відповідно до п. 7.2 договору, за порушення умов договору постачальник виплачує покупцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно наданого товару за кожен день прострочення.

Договір про закупівлю набирає чинності з дня укладення та діє до 31.12.2016р., але до повного виконання сторонами своїх зобов»язань (п.10.1 договору).

У п.14.1 визначено, що невід»ємною частиною цього договору є специфікація - додаток до договору №1, в якій сторонами погоджено найменування товару, кількість та місце поставки та ціну.

Загальна сума відповідно до вказаної специфікації складає 478 710,94 грн.

Договір про закупівлю товарів №12/413 від 17.11.2016р. та Специфікація до нього (Додаток № 1) підписані сторонами у встановленому порядку.

В матеріалах справи міститься претензія №09-69 від 09.02.2017 року позивача, в якій міститься вимога до ФОП Анастасової А.В. про сплату пені в розмірі 14 689,21 грн. за договором закупівлю товарів №12/413 від 17.11.2016р. з доказами отримання відповідачем 17.02.2017р. (а.с.12-13).

Відповідач відповіді на претензію не надав.

За змістом позовної заяви, відповідач не поставив позивачу товар - паливні брикеті у кількості 191 од. на загальну суму 478 710,94 грн. у визначений договором термін, тому останнім було нараховано пеню на підставі п. 7.2 договору в розмірі 52828,70 грн. за період з січня по травень 2017р., що стало підставою для звернення із зазначеним позовом до суду.

Суд першої інстанції, розглядаючи спір, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог щодо стягнення пені за непоставку товару за договором про закупівлю товарів № 12/413 від 17.11.2016р., проте суд апеляційної інстанції вважає даний висновок таким, що не відповідає фактичним обставинам справи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно із ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Основними видами господарських зобов'язань є майново-господарські зобов'язання та організаційно-господарські зобов'язання.

Статтею 174 Господарського кодексу України передбачено, що господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За своєю правовою природою договір про закупівлю товарів № 12/413 від 17.11.2016р. є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм статті 712 Цивільного кодексу України та статей 264-271 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих Господарським кодексом України, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч. 6 ст. 265 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 ст. 712 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За змістом положень статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Аналогічні положення містяться у статтях 525, 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст.611 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст.611 ЦК України).

Відповідно до п.5.3 договору про закупівлю товарів № 12/413 від 17.11.2016р. постачання товару здійснюється силами та засобами постачальника протягом 10 робочих днів з моменту направлення покупцем заявки.

Отже, умовами договору чітко визначені умови поставки товару - 10 робочих днів з моменту направлення покупцем заявки. Доказів звернення із заявкою на виконання умов п.5.3 позивачем не надано.

Отже, у таких правовідносинах відбувається зустрічне виконання зобов»язання, відповідно до якого виконання обов»язку однією зі сторін обумовлено виконанням другою стороною свого обов»язку ( ч. 1 ст. 538 ЦК України).

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що практичної потреби для надання заявок не було, бо термін дії договору був менше півтора місяця і відповідно до договору у відповідача було зобов»язання поставити товар у кількості, яка зазначена у додатку №1 до договору № 12/413 (специфікація).

Відповідальність постачальника у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно наданого товару за кожен день прострочення настає внаслідок порушення умов договору (п.7.2 договору).

Враховуючи те, що з боку покупця зобов»язання з направлення заявки постачальнику виконано не було, то відповідальність постачальника, передбачена п.7.2 договору, не виникає, а відтак позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені є недоведеними та необґрунтованими.

Висновок суду першої інстанції про те, що розрахунок пені, заявлений позивачем є арифметично вірний та такий, що відповідає законодавству, суд апеляційної інстанції вважає помилковим з наступного.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч.1 ст. 530 ЦК України).

З розрахунку пені вбачається, що позивач вказує період її нарахування з січня 2017р. по травень 2017р., тобто моментом порушення строку виконання зобов»язання з поставки товару вважає закінчення строку дії договору, що суперечить вимогам ст. 530 ЦК України та умовам договору (п.5.3).

Згідно ч. 1 ст. 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконання, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у сукупності (ч. 2 ст. 86 ГПК України).

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта з посиланням на висновок експертного дослідження від 18.05.2018р. № 2/6-1, оскільки з його змісту вбачається, що на експертизу було надано технічне зображення договору про закупівлю товарів № 12/413 від 17.11.2016р., а не його оригінал.

Право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом (ч. 1ст. 4 ГПК України).

Отже, відповідач не позбавлений права в подальшому звернутися до суду із позовом до визнання договору № 12/413 від 17.11.2016р. недійсним з підстав, визначених законом.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції оскаржуване рішення прийнято з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, що є підставою для його скасування з прийняттям нового рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

Витраті зі сплати судового збору розподіляються відповідно до вимог ст.129 ГПК України.

Керуючись статями 129, 269, 270, 275, 277, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Анастасової Ганни Вікторівни, м.Краматорськ, Донецька область на рішення господарського суду Донецької області від 13.07.2017 року у справі №905/1263/17 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Донецької області від 13.07.2017 року у справі №905/1263/17 - скасувати.

Прийняти нове рішення.

У задоволені позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» м. Київ в особі Донецької дирекції ПАТ «Укрпошта», м. Слов'янськ, Донецька область до Фізичної особи-підприємця Анастасової Ганни Вікторівни, м.Краматорськ, Донецька область про стягнення пені у розмірі 52 828,70 грн. відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» м. Київ (01001, м.Київ, вул. Хрещатик,22, ) в особі Донецької дирекції ПАТ «Укрпошта», м.Слов'янськ, Донецька область (84122, Донецька область, м.Слов»янськ, вул.Свободи,1, ) на користь Фізичної особи-підприємця Анастасової Ганни Вікторівни, м.Краматорськ, Донецька область (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2400 грн.

Господарському суду Донецької області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів через Донецький апеляційний господарський суд з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 28.08.2018р.

Головуючий О.О.Радіонова

Судді І.В. Зубченко

О.В. Стойка