ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

06.09.2018р. Справа № 905/769/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Чернової О.В, розглянувши заяву ОСОБА_1, м. Київ від 22.08.2018р. про забезпечення позову у справі за

позовом: ОСОБА_1, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватсон - Телеком", м.Маріуполь Донецької області

про стягнення вартості частки в статутному капіталі в розмірі 3180060,00 грн. у зв'язку з виходом зі складу засновників, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, м. Київ звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватсон - Телеком", м. Маріуполь Донецької області, про стягнення вартості частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватсон - Телеком" в розмірі 3180060,00грн. у зв'язку з виходом позивача зі складу засновників.

З дотриманням приписів ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України (в редакції від 03.08.2017р.), відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/769/17 визначено суддю Кротінову О.В.

Ухвалою судді господарського суду Донецької області від 07.04.2017р. за вказаним позовом порушено провадження у справі №905/769/17.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 31.05.2018р. визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження на стадії підготовчого провадження, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 15.06.2018р. та зупинено провадження у справі у зв`язку з призначенням судової комплексної експертизи по справі № 905/769/17 та Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

У зв`язку з надходженням апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця Іванченко Ірини Валеріївни, м.Київ, на ухвалу господарського суду Донецької області від 15.06.2017р. у справі 905/769/17 матеріали справи витребувано у Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України та 12.06.2018р. направлено на адресу Донецького апеляційного господарського суду.

28.08.2018р. через канцелярію суду від позивача надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на нерухоме майно 67/100 нежилого приміщення площею 1 694,8 кв. м. № 1, 2, 3 (групи приміщень №3), з №1 по №27 (групи приміщень №12), з №1 по №25 (групи приміщень №3 а), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна №00).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2018р., у зв'язку з закінченням повноважень судді Кротінової О.В., призначено головуючого суддю Чернову О.В.

Листом господарського суду Донецької області від 29.08.2018р. відкладено вирішення питання щодо розгляду заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно від 22.08.2018р. до повернення матеріалів справи на адресу господарського суду Донецької області.

04.09.2018 року матеріалів справи № 905/769/17 надійшли до господарського суду Донецької області.

В обґрунтування своїх вимог щодо забезпечення позову Позивач посилається на проведення відповідачем дій, спрямованих на унеможливлення отримання ним частки від нерухомого майна у розмірі 30% при виділенні майна та можливість відчуження нерухомого майна після скасування ухвалою Дніпропетровського районного суду міста Києва в межах справи №755/20611/15-ц арешту на нерухоме майно 67/100 нежилого приміщення площею 1 694,8 кв. м. № 1, 2, 3 (групи приміщень №3), з №1 по №27 (групи приміщень №12), з №1 по №25 (групи приміщень №3 а), розташованого за адресою: АДРЕСА_1), що свідчить про можливе істотно ускладнення чи не уможливлення поновлення порушених прав Позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання про забезпечення позову не підлягає задоволенню, з огляду наступне.

Положеннями статті 136 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову застосовується господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Відповідно до частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

За приписами ч.1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 ГПК України).

Проте, в супереч вищевикладеного, до заяви про забезпечення позову позивачем не надано жодного доказу на підтвердження обставин, на які він посилається в обґрунтування поданої заяви.

Зокрема, до заяви про забезпечення позову не додано жодних доказів, які б підтверджували наміри відповідача здійснити продаж майна.

Крім того, слід зазначити, що за приписами ч.6 ст. 154 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції, яка діяла на момент закриття провадження у справі №755/20611/15-ц) якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набранням судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Як передбачено ч.1, ч.9 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції, яка діяла на момент скасування заходів забезпечення позову у справі №755/20611/15-ц) суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

З аналізу вищенаведених норм Цивільного процесуального кодексу України в різних редакціях вбачається, що у разі закриття провадження у справі обов'язком суду є скасуванням заходів забезпечення позову, як за своєю ініціативою, так і за відповідним клопотанням учасника справи.

Тобто, арешт з нерухомого майна - 67/100 нежитлові приміщення, площею 1694, 8 кв.м. № 1, 2, 3 (групи приміщень № 3), з № 1 по № 27 (групи приміщень № 12), з № 1 по № 25 (групи приміщень № 3-а) розташованих за адресою: АДРЕСА_1 знятий у зв'язку з закриттям провадження у справі №755/20611/15-ц.

Тому, скасування заходів забезпечення позову не може ототожнюватись з діями, направленими на продаж майна.

Отже, враховуючи вищевикладене, виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави забезпечення позову та заходи забезпечення позову, зокрема з вимог статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої позивачем заяви про забезпечення позову з огляду на відсутність доказів та обґрунтованих мотивів, які б могли свідчити, що невжиття заходів до забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Керуючись ст.ст. 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1, м. Київ від 22.08.2018р. про забезпечення позову у справі шляхом накладання арешту на нерухоме майно 67/100 нежилого приміщення площею 1 694,8 кв. м. № 1, 2, 3 (групи приміщень №3), з №1 по №27 (групи приміщень №12), з №1 по №25 (групи приміщень №3 а), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна №00) - відмовити.

Ухвала складена та підписана 06.09.2018 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в Донецький апеляційний господарський суд в порядку, передбаченому розділом IV ГПК України.

Суддя О.В. Чернова