ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

30 серпня 2018 року м. ОдесаСправа № 916/4692/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.,

судді Разюк Г.П., Діброви Г.І.

секретар судового засідання: Полінецька В.С.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Фельдман О.А. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльності НОМЕР_1 від 31.11.2010; довіреність № б/н від 07.05.2018)

від третьої особи: Новікова Т.О. (довіреність № б/н від 20.08.2018)

при розгляді апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "ЧОРНОМОРСЬКА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ"

на рішення Господарського суду Одеської області від 29 листопада 2017 року, повний текст якого складено та підписано 04 грудня 2017 року

у справі №916/4692/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "СБЕРБАНК"

до Публічного акціонерного товариства "ЧОРНОМОРСЬКА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Приватного акціонерного товариства "Футбольний клуб "ЧОРНОМОРЕЦЬ"

про стягнення

в с т а н о в и л а:

В провадженні Одеського апеляційного господарського суду знаходиться справа № 916/4692/15 за апеляційною Публічного акціонерного товариства "ЧОРНОМОРСЬКА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ" на рішення Господарського суду Одеської області від 29 листопада 2017 року за позовом Публічного акціонерного товариства "СБЕРБАНК" до Публічного акціонерного товариства "ЧОРНОМОРСЬКА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Приватного акціонерного товариства "Футбольний клуб "ЧОРНОМОРЕЦЬ" про стягнення.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 06.08.2018 апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "ЧОРНОМОРСЬКА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ" на рішення Господарського суду Одеської області від 29 листопада 2017 року, у справі № 916/4692/15 прийнята до провадження у зміненому складі колегії суддів - Колоколов С.І. (головуючий), судді Діброва Г.І., Ярош А.І

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.08.2018 року визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Колоколов С.І. судді Діброва Г.І., Разюк Г.П.

Ухвалою від 21.08.2018 року справу № 916/4692/15 прийнято до провадження у зміненому складі суду: головуючий суддя - Колоколов С.І. судді Діброва Г.І., Разюк Г.П.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 21.08.2018 року у справі №916/4692/15 апеляційне провадження зупинено до вирішення питання про відвід судді Колоколова С.І.

Ухвала мотивована необґрунтованістю заявленого відводу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.08.2018 року для розгляду заявленого відводу судді Колоколова С.І. призначено суддю Величко Т.А.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 23.08.2018 року у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "СБЕРБАНК" про відвід судді Колоколова С.І. - відмовлено.

Відповідно до статті 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Так, по даній справі, представник позивача Публічного акціонерного товариства "СБЕРБАНК" вважає, що дії головуючого судді Колоколова С.І. свідчать про відсутність наміру колегії суддів здійснити розгляд вказаної справи у повному обсязі у передбачені законом строки, неупереджено та з урахуванням всіх її обставин, що на думку банку свідчить про надання переваги одній стороні перед іншою, порушуючи засади рівності та принцип рівності прав сторін, що вказує на упередженість головуючого судді.

В судовому засіданні 30.08.2018 року головуючим суддею Колоколовим С.І. заявлено заяву про самовідвід.

Як зазначив Європейський суд у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв. За суб'єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У своєму рішенні по справі "Фельдман проти України" Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі "Фельдман проти України", заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п. 97).

Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у справі "Газета "Україна-центр" проти України" (рішення від 15 липня 2010 року), навіть зовнішні прояви відсутності безсторонності без їх об'єктивного обґрунтування можуть бути важливими або, іншими словами, "правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45, Reports of Judgments and Decisions, 1998-VIII).

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією № 2006/23 Схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливо винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Основним завданням суду, як органу державної влади, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Вимогами Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що судді повинні своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства (пункт 1 частини 5 статті 55 цього закону).

Правила етичної поведінки судді затверджені ХІ черговим з'їздом суддів України 22 лютого 2013 року в Кодексі суддівської етики кореспондуються з зазначеними вимогами закону. Зокрема, згідно зі статтею 1 Кодексу суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду. Стаття 8 передбачає, що суддя повинен здійснювати судочинство в межах та порядку, визначених процесуальним законом, і виявляти при цьому тактовність, ввічливість, витримку й повагу до учасників судового процесу та інших осіб.

Таким чином, обговоривши доводи заяви головуючого судді, з метою недопущення виникнення у учасників судового процесу будь-яких сумнівів щодо об'єктивності та неупередженості суддів, для забезпечення достатніх гарантій на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, з метою недопущення порушень вимог Закону України "Про судоустрій і статус суддів", присяги судді, на підставі частини 1 статті 35 ГПК України вказана заява про самовідвід є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Розглянувши в нарадчій кімнаті заяву про самовідвід судді Колоколова С.І. враховуючи позиції Європейського Суду з прав людини, Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і розділ ІІ Кодексу Суддівської Етики, який затверджено ХІ з'їздом суддів України 22.02.2013, з метою виключення сумнівів про упередженість судді Колоколова С.І. при перегляді справи №916/4692/15, забезпечення довіри до судової влади України, колегія суддів дійшла висновку, що заява про самовідвід підлягає задоволенню, а матеріали справи №916/4692/15 передачі на повторний автоматизований розподіл для визначення складу суду відповідно до ст.32 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 35, 38, 39, 234 Господарського

процесуального кодексу України

Одеський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву головуючого судді Колоколова С.І. про самовідвід у справі №916/4692/15 - задовольнити.

2. Справу № 916/4692/15 передати для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суддів відповідно до ст.32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.І. Діброва

Суддя Г.П. Разюк