ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2018м. ДніпроСправа № 904/1272/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Воронько В.Д.,

за участю секретаря судового засідання Батир Б.В.,

розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця"

до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 9146,94 грн

у присутності представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: ОСОБА_1, довіреність № 14-468юр від 02.11.2017, адвокат.

СУТЬ СПРАВИ:

28.03.2018 Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" (далі - відповідач), у якій виклало вимогу про стягнення плати за користування вагонами у сумі 9146,94 грн, нарахованої ним з посиланням на неналежне виконання умов договору №ПР/ДН-2-07/138/1808/НЮп, укладеного між сторонами 02.01.2008.

У прохальній частині позовної заяви позивач виклав клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 29.03.2018 суд відкрив провадження у справі, прийнявши позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України).

24.04.2018 відповідач подав до суду відзив, у якому зазначив про часткове визнання позовних вимог у сумі 2116,15 грн плати за користування вагонами №№62230081, 63626378, але в частині стягнення 7030,79 грн плати за користування вагонами №№65375685, 63627079, 64237647 вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні.

Крім того, відповідач заперечив проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, подавши до суду 24.04.2018 клопотання про розгляд справи у порядку загального позовного провадження. В обґрунтування цього клопотання відповідач посилається на той факт, що визначальним у цій справі є не ціна позовних вимог, а відсутність законних підстав для стягнення коштів, та подання для навантаження непридатних для перевезення вагонів, які мають регулюватися положеннями СМГС та іншими міжнародними нормативно-правовими актами. Отже, ця справа, на думку відповідача, є складною та потребує дослідження значного переліку доказів, деякі з яких мають бути витребувані від позивача.

В результаті чого відповідач заявив клопотання про витребування доказів від філії "Головний інформаційно-обчислювальний центр" позивача.

10.05.2018 позивач подав заперечення на відзив, у яких не погодився з доводами відповідача, вважає їх непідтвердженими документально та такими, що не ґрунтуються на нормативно-правових актах і не відповідають дійсності.

На підставі ст. 216 ГПК України у судових засіданнях були оголошені перерви: з 24.04.2018 до 10.05.2018 та з 10.05.2018 до 17.05.2018.

Досліджуючи подані сторонами докази, зокрема клопотання відповідача, суд здійснив перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду цієї справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 06.06.2018, що підтверджується ухвалою від 17.05.2018.

У підготовчому засіданні 06.06.2018 розгляд справи було відкладено на 02.07.2018, про що сторін було повідомлено під розписку у засіданні.

На підставі ч. 5 ст. 183 ГПК України у підготовчому засіданні оголошено перерву з 02.07.2018 до 12.07.2018, що підтверджується бланком запису про оголошення перерви.

У зв'язку з тим, що 12.07.2018 суддя Воронько В.Д. перебував у відрядженні, розгляд справи у підготовчому засіданні ухвалою суду від 04.07.2018 перенесено на 16.07.2018.

16.07.2018 відповідач подав до суду заперечення, в якому зазначив, що у будь-якому випадку наявність/відсутність складеного повідомлення ВУ-23м не спростовує факту того, що вагони було подано з простроченим деповським ремонтом, що в свою чергу виключає їх подальшу експлуатацію з мотивів зазначених у відзиві на позовну заяву. У підтвердження наведених доводів відповідач додав до заперечення копію листа ДП «Железная дорога Молдовы» №НЗ-4/1435 від 11.07.2018 з інформацією про заплановані дати проведення деповського ремонту за вагонами №№65375685, 63627079, 64237647.

В засіданні суду 16.07.2018 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 24.07.2018.

24.07.2018 в підготовчому засідання оголошено перерву до 07.08.2018.

Позивач 07.08.2018 подав клопотання долучити до справи лист структурного підрозділу ПАТ "Укрзалізниця" "Експлуатаційне вагонне депо Батуринська" від 26.07.2018, надісланий на запит позивача щодо технічного стану спірних вагонів. Клопотання обґрунтоване тим, що питання про подання вказаного документа виникло лише під час розгляду справи після отримання відповіді від залізниці Молдови.

Розглянувши клопотання позивача, суд дійшов висновку про доцільність його задоволення, тому з метою повного та всебічного дослідження всіх обставин справи долучив до матеріалів справи подані позивачем документи.

На підставі ч. 1 ст. 185 ГПК України суд ухвалою від 07.08.2018 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 20.08.2018.

В судовому засіданні 20.08.2018 оголошено перерву до 28.08.2018.

В засіданні 28.08.2018 позивач не забезпечив явку свого представника, про дату, час та місце проведення судового засідання позивач повідомлений належним чином у попередньому судовому засіданні під розписку.

Представник відповідача усно заявив про часткове визнання позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

02 січня 2008 року між Державним підприємством "Придніпровська залізниця" (правонаступником якого є позивач; далі - залізниця) та Відкритим акціонерним товариством "АрселорМіттал Кривий Ріг" (правонаступником якого є відповідач; далі - вантажовласник) був укладений договір №ПР/ДН-2-07/138/1808/НЮп про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги (далі - договір №ПР/ДН-2-07/138/1808/НЮп), предметом якого є надання залізницею вантажовласнику послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів, та проведення розрахунків за ці послуги (п. 1.1 договору №ПР/ДН-2-07/138/1808/НЮп).

Відповідно до п. 2.1 договору №ПР/ДН-2-07/138/1808/НЮп вантажовласник зобов'язується пред'являти залізниці у визначені терміни місячні плани перевезень в електронному вигляді, при цьому оригінали заявок, оформлені на бланках ГУ-12 (ГУ-12К) та заявки на подачу вагонів (контейнерів) надавати згідно Правил перевезень вантажів. Здійснювати навантаження (вивантаження) вантажів, що відправляються ним або прибувають на його адресу.

У свою чергу, залізниця зобов'язується приймати до перевезення та видавати вантажі вантажовласника, подавати під навантаження вагони (контейнери), згідно із затвердженими планами і заявками та надавати вантажовласнику додаткові послуги, пов'язані з перевезенням вантажів, в тому числі за вільними тарифами, перелік яких зазначається в додатку до цього договору (п. 2.2 договору №ПР/ДН-2-07/138/1808/НЮп).

Згідно з п. 2.3 договору №ПР/ДН-2-07/138/1808/НЮп залізниця зобов'язується вести облік нарахованих і сплачених грошових коштів та надавати вантажовласнику відповідні розрахункові документи через станцію Кривий Ріг або Технічний центр з обробки перевізних документів. Для проведення розрахунків і обліку сплачених грошових коштів залізниці відкриває для вантажовласника особовий рахунок з присвоєнням коду платника №7848688 і коду вантажовідправника (вантажоодержувача) №3437.

У відповідності до п. 2.4 договору №ПР/ДН-2-07/138/1808/НЮп вантажовласник зобов'язується здійснювати безготівкову попередню оплату залізниці за перевезення вантажів та надані додаткові послуги, згідно діючих тарифів, з урахуванням корегуючих коефіцієнтів, оголошених Укрзалізницею, за послуги за вільними тарифами, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок залізниці або готівкою на станції. Одержані кошти залізниця зараховує на особовий рахунок вантажовласника. У разі наявності заборгованості, пені, першочергово погашається заборгованість і пеня.

Пунктом 3.1 договору №ПР/ДН-2-07/138/1808/НЮп передбачено, що розмір попередньої оплати та періодичність її внесення визначається вантажовласником, виходячи з очікуваного обсягу перевезень додаткових послуг на підставі діючих тарифів, з урахуванням корегуючи коефіцієнтів, оголошених Укрзалізницею, та послуг за вільними тарифами. Сторони погоджують суму попереднього перерахування грошових коштів на особовий рахунок вантажовласника за дві доби до надання транспортних послуг. Розмір плати за додаткові послуги, для яких відсутні тарифні ставки, визначається за домовленістю сторін і зазначається в додатку до цього договору.

У пункті 3.2 договору №ПР/ДН-2-07/138/1808/НЮп сторони узгодили, що у міру виконання перевезень та надання послуг залізниця списує відповідні суми грошових коштів (провізну плату, додаткові збори, плату за користування вагонами і контейнерами, штрафи), крім спірних, з особового рахунку вантажовласника, на підставі оформлених установленим порядком перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами (контейнерами) та т.ін.

За умовами п. 6.1 договору №ПР/ДН-2-07/138/1808/НЮп усі спірні питання з виконання умов цього договору вантажовласник вирішує шляхом переговорів, а у разі недосягнення домовленості - у претензійно-позовному порядку.

Пунктом 8.4 договору №ПР/ДН-2-07/138/1808/НЮп визначено, що цей договір укладено строком на один рік і вступає в дію з моменту підписання його. Якщо жодна із сторін не звернеться письмово за один місяць до закінчення дії договору з пропозицією до іншої сторони про припинення його дії, то цей договір продовжує діяти до надходження такої пропозиції зі здійсненням всіх розрахунків за виконані залізничні перевезення та надані додаткові послуги. Кожна сторона вправі розірвати цей договір до закінчення терміну його дії з попереднім повідомлення іншої сторони не менш ніж за десять діб.

Доказів припинення дії договору №ПР/ДН-2-07/138/1808/НЮп матеріали справи не містять.

29.06.2011 сторонами договору №ПР/ДН-2-07/138/1808/НЮп укладено додаткову угоду №16, в якій узгоджено внести зміни до договору, зокрема, викласти п. 3.2 договору у наступній редакції: "У міру виконання перевезень та надання послуг залізниця відображає відповідні суми грошових коштів (провізну плату, плату за користування вагонами (контейнерами), подавання, збирання вагонів, маневрову роботу, зберігання вантажів, інших додаткових послуг, а також штрафів), крім спірних, в особовому рахунку вантажовласника для оплати на підставі відповідних первинних документів, які можуть бути оформлені в електронному вигляді (з застосуванням електронно-цифрового підпису (далі - ЕЦП)).".

В подальшому, у зв'язку з тим, що рішенням Загальних зборів акціонерів ВАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" від 21.04.2011 найменування підприємства було змінено на Публічне акціонерне товариство ВАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", сторонами 05.05.2011 було підписано додаткову угоду №14 до договору №ПР/ДН-2-07/138/1808/НЮп, відповідно до якої з 26.04.2011 стороною цього договору - вантажовласником є Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг".

Крім того, у 2014 році ДП "Придніпровська залізниця було реорганізоване шляхом злиття з підприємствами залізничного транспорту і на базі цих підприємств було утворено Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", яке стало правонаступником цих підприємств. Тому 20.01.2016 сторонами було підписано додаткову угоду №35/32 до договору №ПР/ДН-2-07/138/1808/НЮп із протоколом розбіжностей, згідно з якою надалі стороною цього договору - залізницею було визначено Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця". Дана додаткова угода за згодою сторін набрала чинності 01.12.2015.

Взаємовідносини залізниці з ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" щодо подачі та забирання вагонів регулюються укладеним між сторонами 16.11.2012 року договором №ПР/М-12-1334/НЮдч про експлуатацію залізничної під'їзної колії Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", яка примикає до станцій Кривий Ріг Головний, Кривий Ріг, Батуринська, Новоблочна Придніпровської залізниці (далі - договір №ПР/М-12-1334/НЮдч).

Пунктом 1 договору №ПР/М-12-1334/НЮдч передбачено, що згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору експлуатується під'їзна колія, яка належить власнику колії, що примикає:

- до станції Кривий Ріг-Головний - у парній горловині через стрілку №54; межею під'їзної колії є вхідний сигнал "Чс" станції Кривий Ріг-Головний;

- до станції Кривий Ріг - в непарній горловині через стрілку №49; межею під'їзної колії є ізостик, який розташований на відстані 38м від вістряка стрілки №49 3 напрямку стрілки №51;

- до станції Батуринська - у парній горловині через стрілку №4; межею під'їзної колії є граничний стовпчик стрілочного переводу №4 станції Батуринська;

- до станції Новоблочна - стрілкою №11 до колії №3 станції; межами є зі сторони станції Новобункерна власника - вхідний сигнал "Нн", що знаходиться на 11км ПК-6 перегону Новобункерна-Новоблочна; зі сторони станції Східно-Прийомовідправна власника - вхідний сигнал "Нв", що знаходиться на 10км перегону Східно-Прийомовідправна-Новоблочна.

Під'їзна колія обслуговується локомотивами власника колії.

Відповідно до п. 5 договору №ПР/М-12-1334/НЮдч подача вагонів з аглорудою і порожніх на піввагонів будь-якої форми власності виконуються поза інтервалом.

Згідно з п. 6 договору №ПР/М-12-1334/НЮдч вагони для під'їзної колії подаються локомотивом залізниці, зокрема, порожні вагони для поповнення недоданої кількості вагонів для плану навантаження - окремими составами зі станції Кривий Ріг Головний на одну із колій ст. Східно-Прийомовідправна власника колії. Здавання і прийом вагонів у технічному і комерційному відношенні здійснюється на приймально-здавальних коліях станції Східно-Прийомовідправна, Промислова, Новобункерна власника колії. Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії.

Про готовність вагонів до забирання прийомоздавальник власника колії в письмовому вигляді повідомляє прийомоздавальник залізниці врученням відомостей на здачу вагонів з під'їзної колії (п. 8 договору №ПР/М-12-1334/НЮдч).

Середній час перебування вагонів на під'їзній колії 68 годин. Час перебування вагонів на під'їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці (п. 13 договору №ПР/М-12-1334/НЮдч).

Пунктом 16 договору №ПР/М-12-1334/НЮдч передбачено, що власник колії сплачує залізниці плату:

- за подачу, забирання вагонів - згідно з Тарифним керівництвом №1 (Збірник тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги);

- за користування вагонами - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами за ставками наведеними в Тарифному керівництві №1 (Збірник тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги);

- інші збори і плати за додаткові роботи та послуги, що виконує залізниця для власника колії - згідно з діючими нормативно-правовими актами.

За умовами пп. 18.3 п. 18 договору №ПР/М-12-1334/НЮдч на вагони (навантажені, порожні), які потребують ремонту на ПТО підприємства з причин їх незадовільного стану (випадання деталей, не закриття люків,дверей та інш.), складається акт форми ВУ-23. Загальний час знаходження їх на підприємстві зменшується на 23,0 години.

У пункті 21 договору №ПР/М-12-1334/НЮдч сторони визначили, що цей договір укладається терміном на 5 років з 17.11.2012 до 16.11.2017 включно.

Додатковою угодою №6/7 від 15.12.2015, у зв'язку з проведенням реєстрації ПАТ "Укрзалізниця", було внесено зміни до преамбули та розділу "Місцезнаходження сторін та банківські реквізити" договору №ПР/М-12-1334/НЮдч у частині заміни сторони в зобов'язанні - Державного підприємства "Придніпровська залізниця" на Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця".

Як вбачається з матеріалів справи, у вересні 2017 року на станцію Кривий Ріг-Головний Придніпровської залізниці на адресу відповідача прибували порожні вагони власності ЧФМ, а саме:

- 26.09.2017 прибули вагони №№62230081, 63626378, 65375685;

- 28.09.2017 прибули вагони №№63627079, 64237647.

Записи в книзі пред'явлення вагонів вантажного парку до технічного обслуговування ф. ВУ-14 свідчать про те, що в технічному відношенні вищезазначені вагони були справні (а.с. 33-40). Повідомлення ф. ВУ-23, як визначено умовами пп. 18.3 п. 18 договору №ПР/М-12-1334/НЮдч, на вищевказані вагони не виписувались.

Після здійсненого позивачем повідомлення про прибуття вантажу, зазначені вагони були забрані відповідачем на свою під'їзну колію під навантаження, при цьому пам'ятки про подавання вагонів на під'їзну колію відповідача та у подальшому і про забирання вагонів ф. ГУ-45 №№2953, 2928, 2999, 2936, 3225, 3156, 3190, 3165 були підписані відповідальним працівником Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" без зауважень щодо стану вагонів.

На підставі пам'яток про подавання/забирання вагонів ф. ГУ-45 станцією призначення Кривий Ріг-Головний нарахована плата за користування спірними вагонами по відомостях плати ф.ГУ-46 №№28099771, 01109776, 05109781, 29099772 на суму 9146,94 грн (з ПДВ).

Відомості плати за користування вагонами працівниками відповідача було підписано із запереченням про те, що вагони №№65375685, 63627079, 64237647 були подані з простроченим деповським ремонтом, тому Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" відмовляє в оплаті нарахованих сум за користування цими вагонами.

Позивач вважає, що відмова ПАТ "АМКР" від сплати нарахованої йому плати за користування вагонами є безпідставною. Крім того, зазначене вище заперечення відповідача, позбавляє залізницю права автоматичного списання належних їй коштів з рахунку Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом про захист своїх порушених прав та інтересів.

Відповідач із позовом частково не погоджується та зазначає, що за результатами перевірки поданих під навантаження вагонів №№65375685, 64237647, 63627079, які належать ЧФМ (Залізниці Республіки Молдова), було встановлено, що вони з простроченим деповським ремонтом.

У підтвердження цієї інформації відповідач посилається на роздруківку з офіційного сайту ПАТ "Укрзалізниця" щодо технічних характеристик вагонів та обмеження навантаження за існуючими заборонами, а також на копію листа ДП "Железная дорога Молдовы" №НЗ-4/1435 від 11.07.2018 про заплановані дати проведення деповського ремонту за вагонами №№65375685, 63627079, 64237647, наданого у відповідь на адвокатський запит адвоката ОСОБА_2 Тому, посилаючись на п. 2.5.6 "Правил эксплуатации, пономерного учета и расчетов за пользование грузовыми вагонами собственности других государств", затверджених на нараді уповноважених представників залізничних адміністрацій 24.05.1996 у відповідності до Рішення п'ятнадцятого засідання Ради по залізничному транспорту від 05.04.1996, відповідач стверджує, що вагони №№65375685, 64237647, 63627079 не могли бути подані під навантаження з мотивів порушення 30 днів до запланованої дати деповського ремонту. При цьому, відповідач наголошує на тому, що наявність/відсутність складеного повідомлення ВУ-23м не спростовує факту подачі залізницею вагонів із простроченим деповським ремонтом, що, в свою чергу, унеможливлює їх подальшу експлуатацію.

Тож, на думку відповідача, подання залізницею вагонів із простроченим деповським ремонтом виключає підстави для сплати коштів за користування ними та не може мати для вантажовласника негативних наслідків у вигляді стягнення штрафів, пов'язаних із поданням непридатних для перевезень вагонів. У зв'язку з чим відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 7030,79 грн плати за користування вагонами №№65375685, 64237647, 63627079.

Дослідивши обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову з наступних підстав.

Згідно зі статтею 71 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під'їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Пунктом 16 договору №ПР/М-12-1334/НЮдч передбачено, що власник колії сплачує залізниці плату за користування вагонами - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами за ставками наведеними в Тарифному керівництві №1 (Збірник тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги).

Відповідно до ст. 119 Статуту залізниць України за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Вантажовласники, порти відшкодовують залізницям плату за користування вагонами інших держав від часу прийому цих вагонів від залізниці до повернення їх після виконання вантажних операцій у порядку, визначеному Укрзалізницею відповідно до міжнародних договорів України з цих питань.

У разі відмови від раніше замовлених спеціальних вагонів, з вантажовідправника стягується плата за пробіг цих вагонів від станції, з якої вони були відправлені, до станції навантаження, але не більш як за 300 кілометрів. Зазначена плата не стягується, якщо ці вагони були використані на станції навантаження іншим вантажовідправником протягом доби з моменту їх прибуття.

Порядок розрахунків та перелік операцій з вагонами (контейнерами), за час виконання яких не стягується плата, встановлюється Правилами.

Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за №165/3458, встановлено порядок і умови обліку і нарахування плати за користування вагонами, а саме:

-п. 3: "Облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за відомістю плати ф. ГУ-46, яка складається на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів ф. ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку ф. ГУ-23а, актів загальної форми ГУ-23";

-п. 4: "Відомості плати за користування вагонами складаються на вагони, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів у пунктах навантаження та вивантаження та на під'їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами";

-п. 6: "Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника";

-п. 12: "Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.".

Відповідно до всіх перелічених вище нормативних вимог станцією Кривий Ріг-Головний Придніпровської залізниці було оформлено всі необхідні документи, зокрема:

1. пам'ятки про подавання вагонів ф. ГУ-45:

- №2928, згідно з якою вагони №№62230081, 63626378 було подано відповідачу 26.09.2017 о 03:25 год;

- №2936, згідно з якою вагон №65375685 було подано відповідачу 26.09.2017 о 21:30 год;

- №2953, згідно з якою вагони №№64237647, 63627079 було подано відповідачу 28.09.2017 о 10:40 год;

- №2999, згідно з якою вагон №65375685 повторно було подано відповідачу 02.10.2017 о 18:00 год;

2. пам'ятки про забирання вагонів ф. ГУ-45:

- №3156, згідно з якою вагони №№62230081, 63626378 було забрано відповідачем 27.09.2017 о 16:10 год;

- №3165, згідно з якою вагон №65375685 було забрано відповідачем 28.09.2017 о 16:50 год;

- №3190, згідно з якою вагони №№64237647, 63627079 було забрано відповідачем 01.10.2017 о 16:45 год;

- №2999, згідно з якою вагон №65375685 повторно було забрано відповідачем 04.10.2017 о 15:55 год;

На підставі вказаних документів залізницею за користування відповідачем спірними вагонами нараховано плату в сумі 9146,94 грн, що відображено у відомостях плати за користування вагонами ф. ГУ-46: №28099771 від 27.09.2017, №29099772 від 28.09.2017, №01109776 від 01.10.2017 та №05109781 від 04.10.2017.

Перевіркою правильності здійсненого позивачем розрахунку порушень не встановлено.

Відповідач у відзиві на позов повідомив про визнання позовних вимог у частині нарахування плати за користування вагонами №№62230081, 63626378 у сумі 2116,15 грн, у зв'язку з чим вказані обставини в силу приписів ч. 1 ст. 75 ГПК України не підлягають доказуванню, оскільки у суду відсутні сумніви щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

В частині позовних вимог про стягнення нарахованої позивачем плати за користування вагонами №№65375685, 64237647, 63627079 в сумі 7030,79 грн відповідач заперечив, посилаючись на непридатність поданих із простроченим деповським ремонтом вагонів для завантаження, що виключало можливість їх використання за цільовим призначенням. Заперечення аналогічного змісту відповідачем викладені у складених позивачем відомості плати за користування вагонами.

Підпунктом 18.3 пункту 18 договору №ПР/М-12-1334/НЮдч передбачено, що на вагони (навантажені, порожні), які потребують ремонту на ПТО підприємства з причин їх незадовільного стану (випадання деталей, не закриття люків, дверей та інш.), складається акт форми ВУ-23. Загальний час знаходження їх на підприємстві зменшується на 23,0 години.

Згідно з підпунктом 2.1.1 пункту 2 Інструкції для обліку наявності та ремонту несправних вагонів від 28.02.1995, затвердженої заступником Генерального директора Укрзалізниці, яка регламентує порядок обліку наявності несправних вагонів вантажного та пасажирського парку, пересилання їх на ремонт, випуск з ремонту, простоювання в несправному стані, відчеплення вагонів за технічним станом від поїздів та составів вагонів, несправним вважається вагон вантажного або пасажирською парку, непридатний за технічним станом для експлуатації, що не забезпечує безпеку руху, цілісність вантажів, нормальні умови перевезення пасажирів і не відповідає іншим вимогам Правил технічної експлуатації. Ці вагони мають бути забраковані і оформлені повідомленням на ремонт форми ВУ-23.

Відповідно до пп. 2.1.11 п. 2 цієї ж Інструкції повідомлення на ремонт форми ВУ-23 не видається на вагони, які ремонтуються безвідчеплювальним ремонтом у парках прибуття та відправлення і при підготовці вагонів до перевезень у межах норм часу, встановлених технологічним процесом роботи.

Позивач наполягає на тому, що повідомлення ф.ВУ-23м на спірні вагони не виписувалося, оскільки в технічному відношенні вагони були справні, що підтверджується записами в книзі пред'явлення вагонів вантажного парку до технічного обслуговування ф.ВУ-14, витяги з яких містяться у матеріалах справи (а.с. 33-40). Крім того, факт справності спірних вагонів у технічному відношенні не заперечується і відповідачем у відзиві на позовну заяву та наданих письмових запереченнях.

Оскільки після подачі локомотивом залізниці вагонів здійснюються передавальні операції, під час яких представниками залізниці та вантажовласника проводять огляд вагонів на предмет їх справності у технічному та комерційному відношенні, то відсутність у матеріалах справи доказів виявлення та фіксації несправності вказаних вагонів свідчить про те, що вагони були придатні під вантажні операції.

Крім того, у разі подачі (повторної подачі) позивачем несправних вагонів відповідач мав можливість та повинен був відмовитися від прийняття їх до використання, та вимагати від залізниці виправлення виявлених недоліків, зробити відповідні записи у книзі ф.ВУ-15.

Відповідачем не надано належних доказів на підтвердження заперечень вказаних ним у відомостях плати за користування вагонами.

З наявної у матеріалах справи інформаційної довідки планового проведення ремонту вагонів №№65375685, 64237647, 63627079 (довідка №2653 "Справка о выполненных ремонтах вагона" - а.с. 96-103) вбачається, що вказані вагони були подані відповідачу під завантаження без порушення 30-добового строку до проведення деповського ремонту.

Отже, позивач належним чином виконав свої зобов'язання по подачі відповідачу справних, придатних для перевезення вагонів, що, у свою чергу, зумовлює виникнення у відповідачу зустрічного зобов'язання з оплати позивачу плати за користування вказаними вагонами.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідач не спростував доводів позивача, а також не довів наявності обставин, що могли б бути підставою для часткової відмови у позові з огляду на положення статті 121 Статуту залізниць України та пункту 16 Правил користування вагонами і контейнерами, згідно з якими вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами:

- якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під'їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи;

- у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником;

- у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред'явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Час такої затримки зазначається у графі "Примітки" Пам'ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами).

Згідно зі статтею 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

На підставі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Позивачем надані належні та допустимі докази у підтвердження виконання зобов'язань щодо подання відповідачу справних та придатних під завантаження вагонів, що відповідає приписам ст. 31 Статуту залізниць України. Документи обліку часу користування відповідачем вагонами, перелік яких наведено у позові, складені відповідно до встановлених законодавством вимог, що свідчить про правомірність нарахування позивачем плати за користування відповідачем цими вагонами.

Відповідачем у передбаченому законом порядку не доведено неможливості використання спірних вагонів за їх цільовим призначенням, факту звернення до позивача із заявою про відмову від використання вагонів, які на його думку були непридатними для перевезення, або наявності підстав для звільнення від плати за користування вагонами Крім того, плата за користування вагонами не є мірою відповідальності і не тягне для відповідача будь-яких негативних наслідків у вигляді штрафів.

Посилання відповідача на норми "Правил эксплуатации, пономерного учета и расчетов за пользование грузовыми вагонами собственности других государств", затверджених на нараді уповноважених представників залізничних адміністрацій 24.05.1996 у відповідності з Рішенням п'ятнадцятого засідання Ради по залізничному транспорту від 05.04.1996 (зі змінами та доповненнями, прийнятими на нараді уповноважених представників залізничних адміністрацій 16.10.1996 та на сімнадцятому засіданні Ради по залізничному транспорту 25.01.1997) не може бути прийняте судом до уваги, оскільки вказані Правила регулюють правовідносини між залізничними адміністраціями держав-учасниць Угоди про спільне використання вантажних вагонів у міждержавному сполученні, а саме - визначають технічні умови на вантажні вагони, порядок обліку вагонного парку, порядок розрахунків за користування вантажними вагонами інвентарного парку залізничних адміністрацій, проте не регулюють правовідносин безпосередньо між залізницями цих держав з вантажовідправниками, вантажоодержувачами та вантажовласниками, які користуються послугами перевезення залізничним транспортом.

Порядок експлуатації власних вантажних вагонів на залізничному транспорті загального користування регламентують Правила експлуатації власних вантажних вагонів, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України від 29.01.2015 №17 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 14.02.2015 за №168/26613, які є обов'язковими при перевезеннях вантажів вагонами, що перебувають у власності перевізників, операторів, підприємств, установ, організацій, фізичних осіб-підприємців, які орендують їх в інших власників або якими вони володіють на підставі договору управління майном, договору про спільну діяльність тощо.

Пунктом 4.10 Правил експлуатації власних вантажних вагонів передбачено, що, зокрема "Правила эксплуатации, пономерного учета и расчетов за пользование грузовыми вагонами собственности других государств" застосовуться лише у випадках, не врегульованих пунктами 4.1 - 4.9 розділу IV"Умови експлуатації власних вантажних вагонів" цих Правил. В свою чергу пунктом 4.1 розділу IV Правил експлуатації власних вантажних вагонів визначено, що випуск власних вантажних вагонів на колії загального користування допускається після відповідного огляду їх технічного стану працівниками вагонного господарства, результати якого працівник вагонного господарства записує в книзі пред'явлення вагонів вантажного парку до технічного обслуговування (форма ВУ-14), копії яких із даними огляду спірних вагонів містяться у матеріалах справи.

За встановлених вище обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у сумі 1762,00 грн покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "АреселорМіттал Кривий Ріг" (50095, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі (Орджонікідзе), 1; ідентифікаційний код 24432974) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" (49600, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108; ідентифікаційний код 40081237) плату за користування вагонами у сумі 9146,94 грн та витрати по сплаті судового збору у сумі 1762,00 грн, видати позивачу наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано - 28.08.2018.

Суддя В.Д. Воронько