ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2018м. ДніпроСправа № 910/7127/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Воронько В.Д.,

за участю секретаря судового засідання Батир Б.В.,

розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Лиман Донецької області

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград Дніпропетровської області

про стягнення 14135,00 грн

у присутності представників:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 2474 від 12.06.2018, юрисконсульт 1 категорії;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № ББУ/ПУ104/ВП/18 від 18.06.2018, представник

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 05.06.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - позивач) до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (далі - відповідач) з вимогою про стягнення з відповідача 14135,00 грн штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у залізничній накладній №46642450.

У позовній заяві позивач заявив клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

13.07.2018 на підставі ухвали Господарського суду міста Києва від 11.06.2018 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла за підсудністю вищевказана позовна заява разом з додатками до неї.

Ухвалою від 18.07.2018 суд відкрив провадження у справі, прийнявши позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України).

17.07.2018 позивач подав заяву, якою зазначив про помилку в ідентифікаційному коді відповідача, вказаному ним у позовній заяві.

Позивач 07.08.2018 подав до суду додаткові пояснення до позову, яким просив задовольнити позовні вимоги повністю, посилаючись на вину відповідача щодо невірного зазначення маси вантажу у перевізному документі.

В свою чергу відповідач позовні вимоги не визнав, надавши до суду 07.08.2018 відзив на позовну заяву, у якому послався на відсутність своєї вини у зазначенні маси вантажу у залізничній накладній.

На підставі ст. 216 ГПК України у судовому засіданні 07.08.2018 було оголошено перерву 28.08.2018.

Позивач, не погодившись із доводами відповідача, 22.08.2018 подав до суду відповідь на відзив, у якій зауважив на тому, що комерційний акт №482004/83 від 09.03.2018 підписаний з боку залізниці уповноваженими особами та, враховуючи відсутність з боку відповідача у матеріалах справи доказів, які б свідчили про намагання відповідача оскаржити відомості, викладені у комерційному акті, складений залізницею комерційний акт є належним та допустимим доказом. Крім того, позивач зазначив, що, оскільки вагон №65716730 прибув по груповій накладній, даний вагон був відчеплений на зважування та виключений з накладної; на даний вагон була оформлена досильна накладна, а по основній накладній №46642450 на станцію призначення були відправлені інші 8 вагонів, які прямували груповою відправкою. За твердженням позивача, вагон №65716730 відправлений по новій накладній №486555088 на адресу начальника станції Родинська з відміткою в графі 49 згідно з Правилами перевезення вантажів (ч. 1) р. 4 п. 4.3 про складання комерційного акту з зазначенням причин, № та дати для видачі вантажоодержувачу. Тому позивач просить суд врахувати наведені ним доводи та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

До початку судового засідання, призначеного на 28.08.2018, від позивача надійшли додаткові пояснення щодо обставин оформлення акта загальної форми 291 в/ст від 09.03.2018 станції Покровськ і складеного згідно з цим актом комерційного акта №482004/83 від 09.03.2018, а також щодо нормативного обгрунтування порядку складання вказаних актів. До пояснень позивачем додано копію паспорту 146 №351.02.00.001 ПС технічної документації ТОВ "Інноваційна фірма "ГРАМ".

Відповідач 28.08.2018 подав до суду заперечення проти відповіді ПАТ "Укрзалізниця" на відзив на позовну заяву, в якому, посилаючись на відсутність належних та допустимих доказів, за якими можливо у визначеному правовому полі встановити факт неправильного зазначення відправником маси вантажу у перевізному документі, просить суд у задоволенні позову відмовити з огляду на його необгрунтованість та безпідставність.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

07.03.2018 зі станції відправлення Богуславський Придніпровської залізниці відповідачем Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля" на станцію призначення Родинська Донецької залізниці було здійснено відправлення вугілля камяного марки Г-газовий за накладною № 46642450 у вагонах №№: 65716730, 66571357, 66554734, 60397007, 66790320, 67655407, 64608620, 67371252 та 66064155; вантажоодержувач ПАТ ДТЕК Октябрська ЦЗФ.

Відповідно до накладної № 46642450 визначена відправником загальна маса вантажу у дев'яти вагонах становить 617150 кг, у тому числі у вагонах: № 65716730 - 68700 кг, № 66571357 - 68350 кг, № 66554734 - 68400 кг, № 60397007 - 69300 кг, № 66790320 - 68250 кг, № 67655407 - 68800 кг, № 64608620 - 68500 кг, № 67371252 - 68350 кг, № 66064155 - 68500 кг.

09.03.2018 на проміжній станції Покровськ Донецької залізниці було здійснено перевірку маси вантажу у вищевказаних вагонах, за результатами якої на підставі актів загальної форми № 44784 від 07.03.2018 та № 291 в/ст від 09.03.2018 у вагоні № 65716730 було виявлено невідповідність маси вантажу, зазначеної у залізничній накладній № 46642450, з фактичною масою завантаженого вантажу, а саме: по документу вага нетто 68700 кг, фактично вага нетто 70000 кг, що більше документа на 1300 кг понад вантажопідйомність вагону на 1000 кг, про що складено комерційний акт № 482004/83 від 09.03.2018.

За наслідками виявлення надлишку вантажу у вагоні № 65716730 на проміжній станції Покровськ Донецької залізниці було здійснено дозування вугілля, після чого вантаж у кількості 1000 кг перевантажено у вагон № 64456049, що підтверджується актом загальної форми № 302 в/ст від 12.03.2018 та досильною накладною № 48655088 із зазначенням у ній відомостей про складання комерційного акту № 482004/83 від 09.03.2018, та направлено на адресу вантажоотримувача.

Враховуючи те, що відповідачем було невірно зазначено масу вантажу у перевізному документі, позивач нарахував штраф у сумі 14135,00 грн, що і стало підставою для звернувся останнього до суду за захистом свого порушеного права з цим позовом.

Відповідач позов не визнав.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 908, ст. 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначається транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Статтею 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, з подальшими змінами, визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем (ст. 23 Статуту залізниць України).

Оформлення накладної має здійснюватися у відповідності до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 863/5084.

Згідно з п. 1.1. Правил оформлення перевізних документів, на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. У разі пред'явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною (додаток 4 до Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 № 542, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 10.09.2001 за №798/5989). У відповідності до цих Правил накладна може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП)). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем (п. 1.2 ч. 1 Правил оформлення перевізних документів).

Пунктом 1.3 Правил оформлення перевізних документів встановлено, що усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов'язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни.

У відповідності до ст. 37 Статуту залізниць України під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса; маса вантажів визначається відправником.

Згідно з пунктами 2.1, 6.6, 6.7 та додатком № 3 Правил оформлення перевізних документів, графи накладної "Маса вантажу, визначена відправником" та "Спосіб визначення маси" заповнюються відправником.

Пунктом 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 і зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №861/5082, передбачено, що вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Разом з тим, п. 4.6. Правил оформлення перевізних документів встановлено, що у разі перевантаження вантажу під час перевезення в інший вагон (контейнер) у накладній номер вагона (контейнера) та інші відомості про нього змінюються (так щоб їх можна було прочитати) і проставляються нові відомості про вагон (контейнер), у який перевантажено вантаж. Ці зміни засвідчуються підписом працівника, який керував перевантаженням, із зазначенням найменування станції, на якій перевантажено вантаж.

За таких обставин, залізницею правомірно було затримано вантаж на станції Покровськ Донецької залізниці, проведено перевірку маси вантажу, про що і складено комерційний акт № 482004/83, який, до речі, відповідачем не був оскаржений та надлишок маси вантажу у кількості 1000 кг перевантажено в інший вагон. Тож, зі своєї сторони залізниця виконала зобов'язання у повному обсязі.

Пунктом 5.5. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 № 138, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.06.2011 за № 765/19503), передбачено, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача, з відправника стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення обставин, зокрема, невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу.

Факт наявності актів загальної форми підтверджено матеріалами справи.

Обставини, зазначені в актах загальної форми, свідчать про те, що при заповненні комплекту перевізних документів, відповідачем невірно зазначено масу вантажу.

Статтею 118 Статуту залізниць України встановлено, що штраф стягується у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Позивач на підставі статей 118, 122 Статуту залізниць України вбачає підстави для стягнення з відповідача штрафу за невірно зазначену у перевізних документах масу вантажу у п'ятикратному розмірі провізної плати за всю відстань перевезення, розмір якого у загальній сумі становить 14135 грн ((2827,00 х 5), де 2827,00 грн - перевізна плата за вищевказаною накладною).

На момент розгляду справи доказів добровільної сплати зазначеного штрафу позивачу відповідачем не надано.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими і підтвердженими матеріалами справи.

Згідно ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

У відповідності до приписів ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

На підставі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з підстав, про які йдеться вище у цьому рішенні.

Заперечення відповідача не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують доводів позивача, наведених в обгрунтування позовних вимог. Залізничною накладною № 48728752 (відправка №482004) та її електронною копією, роздруківка якої міститься у матеріалах справи (а.с. 53), підтверджується факт одержання вантажоотримувачем - ПАТ ДТЕК Октябрська ЦЗФ 14.03.2018 року надлишку вантажу - вугілля кам'яного марки Г-газовий масою 1000 кг, який залізницею було перевантажено з відправленого відповідачем вагону №65716730 у вагон № 64456049 внаслідок перевищення вантажопідйомності вагону при завантаженні вантажу. Отже, безпосередньо факт дозування залізницею надлишку вантажу, завантаженого у вагон № 65716730 понад його вантажопідйомність, та факт одержання цього вантажу вантажоотримувачем за досилочною накладною № 48728752 свідчать про невідповідність маси вантажу у вагоні №65716730, зазначеної відповідачем як відправником, у залізничній накладній № 46642450, що є підставою для стягнення з відправника вантажу штрафу у розмірі, визначеному ст. 118 Статуту залізниць України.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача у сумі 1762,00 грн як на сторону, з вини якої виник спір.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, 76; ідентифікаційний код 00178353) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (м. Київ, вул. Тверська, 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" (м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 108; ідентифікаційний код 40081237) штраф у сумі 14135,00 грн та витрати по сплаті судового збору у сумі 1762,00 грн, видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 30.08.2018.

Суддя ОСОБА_3