ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"20" серпня 2018 р. Справа № 911/1351/17

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Техкомлект» про розстрочення виконання рішення суду у справі

за позовом публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Техкомлект»

про стягнення 4 622 206,36 грн.

за участю представників:

стягувача: ОСОБА_1 предст. за дов. від 06.06.2018 № 2-735д;

боржника: ОСОБА_2 предст. за дов. від 19.01.2015;

встановив:

10.04.2018 до господарського суду Київської області надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю «Техкомлект» за вих. № 029 від 06.04.2018, в якій останнє просить розстрочити виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2017, затвердивши наступний графік сплати боржником на розрахунковий рахунок стягувача штрафних санкцій та витрат зі сплати судового збору:

- до 31.07.2018 (включно) 200 000,00 грн.;

- до 31.08.2018 (включно) 200 000,00 грн.;

- до 28.09.2018 (включно) 200 000,00 грн.;

- до 31.10.2018 (включно) 200 000,00 грн.;

- до 30.11.2018 (включно) 200 000,00 грн.;

- до 28.12.2018 (включно) 311 151,09 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

У звязку з тим, що на момент надходження вказаної заяви матеріали справи №911/1351/17 перебували в суді вищої інстанції, ухвалою господарського суду Київської області від 11.04.2018 відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Техкомлект» № 029 від 06.04.2018 про розстрочку виконання рішення суду до повернення матеріалів справи з суду вищої інстанції.

13.08.2018 з Верховного Суду на адресу господарського суду Київської області повернулися матеріали справи № 911/1351/17.

Ухвалою господарського суду Київської області від 13.08.2018 прийнято до розгляду заяву ТОВ «Техкомплект» про розстрочення виконання рішення суду, судове засідання призначено на 20.08.2018.

В судовому засіданні представник боржника заяву про розстрочення виконання рішення суду підтримав, представник стягувача проти заяви заперечив.

Розглянувши заяву ТОВ «Техкомплект» про розстрочення виконання рішення та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду Київської області від 17.07.2017 позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» задоволено частково та вирішено стягнути з ТОВ «Техкомплект» на користь ПАТ «Укргазвидобування» 2 893 646,38 грн. пені та 43 404,70 грн. судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2017, залишеною без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22.03.2018, рішення господарського суду Київської області від 17.07.2017 змінено та викладено його резолютивну частину в новій редакції, зокрема, вирішено позов задовольнити частково та стягнути з ТОВ «Техкомпелкт» на користь ПАТ «Укргазвидобування» пеню в сумі 723 411,59 грн., штраф у сумі 432 139,99 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 69 333,10 грн. Крім того, стягнуто з ТОВ «Техкомплект» на користь ПАТ «Укргазвидобування» витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 76 266,41 грн.

20.08.2018, на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2017, господарським судом Київської області видано накази.

Як зазначив боржник, ТОВ «Техкомплект» висловлює згоду на повне та добровільне виконання постанови Київського апеляційного господарського суду, проте останнє не має можливості сплатити присуджені до стягнення штрафні санкції і витрати по сплаті судового збору одним платежем, з огляду на майновий стан та річні доходи товариства.

Крім того, боржник також зауважив, що прострочення виконання зобовязань за договором поставки в частині їх своєчасного виконання, яке стало підставою для звернення ПАТ «Укргазвидобування» до суду, зі слів боржника, не було повязане з винними діями боржника, а навпаки зумовлене незалежними від його волі та дій обєктивними обставинами, серед яких, зокрема: зміни в законодавстві, що зумовили зміни в сертифікації товару та перепрофілювання процесу виробництва, антитерористична операція в країні, що потребує першочергового забезпечення технікою іноземного виробництва тощо.

За змістом ч.ч. 3, 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує, зокрема: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України).

Разом з тим, запроваджений процесуальними нормами права механізм розстрочки виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду виконання ухваленого судом рішення.

Питання щодо надання розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Згідно зі ст. ст. 13, 74 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. ст. 73, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи положення вказаних вище норм процесуального законодавства, при зверненні до суду з заявою про розстрочення виконання судового рішення заявником повинні бути доведені конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Як вбачається з поданої заяви, заявником не надано суду жодних доказів на підтвердження обставин, що унеможливлюють або ускладнюють виконання рішення. Наведені заявником доводи щодо тяжкого майнового стану, змін законодавства чи проведення антитерористичної операції не можуть бути виключними обставинами, які були б підставою для розстрочення виконання судового рішення.

Суд зауважує, що за приписами ст.ст. 42, 44 Господарського кодексу України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, а принципами підприємницької діяльності є комерційний розрахунок та власний комерційний ризик.

Отже, підприємство організовує свою господарську діяльність на власний ризик, що, як наслідок, покладає на останнє тягар несприятливих наслідків такої діяльності. За висновками суду боржником не доведено ані винятковості, ані особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду, не доведено також можливість у підприємства виконати судове рішення у відповідності до запропонованого ним графіку.

Посилання заявника на обставини проведення антитерористичної операції не приймаються господарським судом до уваги, оскільки складна економічна ситуація в країні носить загальний характер, в рівній мірі впливає на фінансове становище обох сторін.

Відповідно до ст. 1291 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з мотивувальною частиною рішення Конституційного Суду України від 30.06.2009 № 16-рп/2009 виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Виходячи з того, що згідно зі ст. 1 Конституції України Україна є правовою державою, обов'язковість виконання судових рішень є обов'язковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

Частиною 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, оскільки заявник не довів належними та допустимими доказами наявність виключних обставин, які можуть бути підставою для розстрочення виконання судового рішення, суд не вбачає підстав для розстрочення виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2017.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви.

Згідно з ч. 7 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Керуючись ст. ст. 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Техкомплект» у задоволенні заяви про розстрочення виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2017.

Дана ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Щоткін