ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20 серпня 2018 р. Справа № 903/262/18

Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Лівандовського Т.Г.,

представників:

відповідача - ОСОБА_1,

третьої особи на стороні позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі відокремленого підрозділу "Центральна електроенергетична система"

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтотрейд Ресурс"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державна аудиторська служба України

про стягнення 63 139грн. 68коп.

встановив: 19.04.2018р. позивач ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі ВП "Центральна електроенергетична система" звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача - ТОВ "Нафтотрейд Ресурс" 63 139грн. 68коп. матеріальної шкоди (збитків). Також просить стягнути з відповідача судові витрати по справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за результатами ревізії Державної аудиторської служби України встановлено порушення за договором від 26.04.2017р. №90-1/0950-17 на постачання товару "09130000-9 Нафта і дистилятори. Дизильне пальне". Відповідно до ч. 2 ст. 224 ГК України та ч. 2 ст. 22 ЦК України, внаслідок придбання товару за ціною, зазначеною у додатковій угоді від 16.05.2017 № 1 до договору № 90-1/0950-17, яка є вищою ніж визначена договором та тендерною пропозицією переможця ТОВ Нафтотрейд Ресурс, ВП Центральна електроенергетична система ДП Національна енергетична компанія Укренерго завдано матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 63 139,68 грн з ПДВ.

Ухвалою суду від 23.04.2018р. відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

10.05.2018р. відповідач надіслав на адресу суду відзив (вх. №01-55/4783/18), в якому зазначив, що не погоджується із обґрунтуваннями та вимогами відповідача, що викладені у позові, з огляду на те, що додаткова угода №1 від 16,05.2017 року, якою збільшено ціну дизельного палива з 19,88 гривень, в тому числі ПДВ за 1 літру, до 21, 84 гривень, в тому числі ПДВ за 1 літру, укладено у повній відповідності до вимог ст. 36 ОСОБА_3 України Про публічні закупівлі, оскільки на дату укладення вищевказаної додаткової угоди від 16.05.2017 року мало місце коливання (збільшення) ціни дизельного палива на ринку, що підтверджено довідкою ДП Держзовнішінформ від 11.05.2017 року за вих. № 116/580; вказане збільшення ціни не перевищувало 10 відсотків ціни дизельного палива, що була встановлена згідно умов Договору поставки від 26.04.2017 року; укладення додаткової угоди № 1 від 16.05.2017 року не призвело до збільшення загальної суми, на яку сторони узгодили поставити Дизельне паливо по Договору поставки № 90-1/0950-17 від 26.04.2017 року, що підтверджується випискою по бухгалтерському рахунку. Також, зазначив, що додаткова угода № 1 від 16.05.2017 року укладена відповідно до положень ст. 36 ЗУ Про публічні закупівлі, умов договору поставки від 26.04.2017 року. З огляду на це, в діях відповідача відсутній склад правопорушення для стягнення заявлених позивачем збитків.

В письмових поясненнях (вх. №01-55/4790/18 від 10.05.2018р.) позивач зазначив, що, позиваючись до ТОВ Нафтотрейд Ресурс, ДП Національна компанія Укренерго виконує вимогу ДАС України від 09.01.2018 №05-14/13 щодо вжиття заходів для усунення порушень. Відповідно до п.31 Вимоги визначено, що на порушення вимог ч.4 п.2 ст. 36 ОСОБА_3 України Про публічні закупівлі Відокремленим підрозділом Центральна електроенергетична система через безпідставне збільшення ціни придбаних паливно-мастильних матеріалів, за відсутності відповідного коливання цін на ринку, зайво сплачено ТОВ Нафтотрейд Ресурс суму в розмірі 63 139,68 грн. (згідно Акту ревізії), чим завдано матеріальної шкоди на зазначену суму. Позивачем надіслано претензію №08/5885 від 09.02.2018 до відповідача про повернення грошових коштів в сумі 63 139,68грн., яку відповідач не задовільнив. Також, зазначив, що у разі відмови у задоволенні позову, позивач буде змушений звернутися з позовом до ДАС України про відшкодування судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом даної справи, оскільки з позовом до ТОВ Нафтотрейд Ресурс ДП НЕК Укренерго звернулося з метою усунення порушень зазначених у Акті №05-21/7 від 28.11.2017 та на виконання вимоги ДАС України №05-14/13 від 09.01.2018р.

21.05.2018р. позивач надіслав на адресу суду відповідь на відзив (вх. №01-55/5098/18), в якій зазначив, що відповідно до листа - роз'яснення Мінекономрозвитку від 27.10.2016 № 3302-06/34307-06, у залежності від коливання ціни товару на ринку сторони протягом дії договору про закупівлю можуть вносити зміни декілька разів в частині ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків кожного разу з урахуванням попередніх змін, внесених до нього, сукупність яких може перевищувати 10 відсотків від ціни за одиницю товару, визначеної сторонами на момент укладання договору про закупівлю та за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі, і виконати свої зобов'язання відповідно до такого договору з урахуванням зазначених змін. Водночас внесення таких змін до договору про закупівлю повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим. При цьому, обґрунтування та документального підтвердження щодо зміни ціни за 1 л. товару до ревізії відповідачем не було надано.

11.06.2018р. третьою особою - Державною аудиторською службою України надіслано на адресу суду пояснення щодо позову (вх. №01-55/5858/18), в якому зазначено, що Держаудитслужба відповідно до пункту 2.7 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Державної аудиторської служби України на III квартал 2017 року провела ревізію фінансово-господарської діяльності ДП Національна енергетична компанія Укренерго за період з 01.08.2015 по 31.07.2017, за результатами якої складено акт планової виїзної ревізії від 28.11.2017 № 05-21/7 та лист (вимога) щодо усунення порушень законодавства від 09.01.2018 №05-14/13.

Під час проведення ревізії було встановлено, що за результатами процедури закупівлі між ДП Національна енергетична компанія Укренерго, в особі заступника директора - головного інженера відокремленого підрозділу Центральна електроенергетична система ОСОБА_4, та переможцем - ТОВ Нафтотрейд Ресурс, в особі представника за довіреністю ОСОБА_5, укладено договір від 26.04.2017 № 90-1/0950-17, предметом якого є постачання товару за кодом ДК 021:2015 - 09130000-9 - Нафта і дистилятори (дизельне паливо ДП-З-Євро 5).

За Специфікацією (додаток 1 до договору № 90-1/0950-17) поставляється паливо дизельне ДП-З-Євро 5 у кількості 98 620,0 літр за ціною за 1 літр 16,57 грн без ПДВ. Загальна вартість - 1 960 960,00 грн з ПДВ (19,884 грн за 1 літр).

Додатковою угодою від 16.05.2017 № 1 до договору № 90-1/0950-17, укладеною між ДП Національна енергетична компанія Укренерго, в особі в.о. директора Центральна електроенергетична система ОСОБА_6, та ТОВ Нафтотрейд Ресурс, в особі представника за довіреністю ОСОБА_5, збільшено ціну за одиницю, а саме: ціна за 1л ДП-З-Євро 5 становить 21,84 грн з ПДВ.

Як підстава для укладання додаткової угоди була зазначена довідка ДП Держзовнішінформ від 11.05.2017 № 116/580 про розрахунковий верхній рівень цін на дизельне паливо (Євро) у роздрібній торгівлі станом на 10.05.2017.

Відповідачем не обґрунтовано та документально не підтверджено змін ціни за 1л. товару до ревізії. Довідка ДП Держзовнішінформ від 11.05.2017 № 116/580 не містить інформації та підтвердження щодо коливання ціни на ринку. Крім того, у цій довідці зазначено, що вона має інформаційний характер і не враховує умов контрактів.

Також зазначив, що ціна на товар, безпідставно визначена у додатковій угоді від 16.05.2017 № 1 до договору № 90-1/0950-17, є вищою на 63 139,68 грн, ніж визначена договором та тендерною пропозицією Переможця ТОВ Нафтотрейд Ресурс, чим останнім порушено норми частини четвертої статті 36 ОСОБА_3 України Про публічні закупівлі. Просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 14.06.2018р. продовжено строк підготовчого провадження до 20.07.2018р.

02.07.2018р. на адресу суду від третьої особи - Державної аудиторської служби України надійшли пояснення щодо відзиву (вх.№01-55/6674/18). Третя особа зазначає, що у діях відповідача наявний склад цивільного правопорушення. Відповідачем безпідставно завищено вартість товару у додатковій угоді №1 від 16.05.2017р. до договору від 26.04.2017р. №90-1/0950-17.

Ухвалою суду від 05.07.2018р. постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 01.08.2018р. повідомлено учасників справи, що розгляд справи по суті буде продовжено 20.08.2018р.

Представник позивача в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та дату судового розгляду справи по суті, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. На адресу суду надіслав клопотання (вх.№01-55/8765/18 від 16.08.2018р.), в якому просить відкласти розгляд справи в звязку з неможливістю прибути в судове засідання, а в разі незадоволення клопотання - розглянути справу без участі представника та задовольнити позов в повному обсязі.

Клопотання позивача про відкладення розгляду справи відхилено судом як безпідставне з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

Частинами 1 та 3 ст.202 ГПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

При цьому,згідно ч.2 ст.202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку.

Враховуючи те, що строк розгляду справи закінчився, повторну неявку представника позивача в судове засідання розгляду справи по суті, та те, що явка учасників справи в судове засідання судом обовязковою не визнавалася, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні представники відповідача проти позову заперечив. Зазначив, що договір поставки виконаний належним чином, механізм збільшення ціни законом не передбачено, а сторони договору погодили зміну ціни у додатковій угоді. Вказав, що відповідач не приймав участь у перевірці. Небажання позивача відстоювати свої інтереси при проведенні перевірки, ніяким чином не призводить до автоматичної відповідальності відповідача.

Представник третьої особи в судовому засіданні зазначив, що акт ревізії встановлює факт порушення відповідачем ОСОБА_3 України "Про публічні закупівлі", а, отже, відповідач зобовязаний відшкодувати позивачу завдані збитки.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення представників відповідача та третьої особи, господарський суд встановив наступне.

26.04.2017р. між ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго» (Покупець) та ТОВ «Нафтотрейд Ресурс» (Постачальник) укладено договір поставки № 90-1/0950-17.

Згідно п.1.1. договору Постачальник зобовязується за замовленнями Покупця та у встановлений Договором строк, поставляти та передавати через мережу автозаправних станцій (АЗС) у власність Покупця товар, зазначений у Специфікації (паливо дизельне ДП-3-Євро5), а Покупець зобовязується прийняти та оплатити товар на умовах даного договору.

Згідно з Специфікацією (додаток № 1 до договору) кількість товару (паливо дизельне ДП-З-Євро 5) - 98620 літрів з ціною 19,88 грн. за 1 літр.

Ціна договору становить: сума без ПДВ - 1634133,40 грн., ПДВ 20% - 326826,68 грн., всього з ПДВ - 1960960,08 грн. (п.3.1 договору).

Відповідно до п.3.4 договору, у разі зміни умов Договору відповідно до умов ст.36 ОСОБА_3 України "Про публічні закупівлі", такі зміни вносяться шляхом укладення Сторонами додаткової угоди.

Зміна ціни кожної окремої партії товару повинна підтверджуватися довідкою про рівень цін на момент поставки даного товару, виданою Державною службою статистики, Торгово-промисловою палатою України або ДП "Держзовнішінформ" (п.4.5 договору).

Пунктом 4.1 договору встановлено, що оплата вартості товару проводиться в повному розмірі по факту поставки, за кожну окрему партію товару протягом 25 банківських днів з дати підписання обома Сторонами відповідного акту про приймання-передачу товару, вказаного в рахунку-фактурі та видатковій накладній.

Відповідно до п.5.1 договору строк поставки товару: протягом 3 (трьох) календарних днів після отримання Постачальником заявки від Покупця за кожну окрему партію товару. Постачальник зобовязаний виконати заявку Покупця у повному обємі.

Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до 30.04.2018, а в частині розрахунків - до повного виконання (п. 11.1 договору).

16.05.2017р. між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору поставки № 90-1/0950-17 від 26.04.2017р., згідно п.1 якої Сторони дійшли згоди змінити ціну за 1 літр палива дизельного. Ціна за 1літр ДП-3-Євро5 склала 21,84 грн.

Додаткова угода підписана представниками сторін та засвідчена печатками підприємств.

Зміна ціни палива дизельного підтверджується довідкою ДП "Держзовнішінформ" від 11.05.2017р. №116/580. Згідно даної довідки станом на 10 травня 2017 року розрахунковий рівень цін на нафтопродукти у роздрібній торгівлі на ринку України (без врахування АР Крим), з урахуванням ПДВ, на умовах відтермінування платежу 15 календарних днів складав: дизельне паливо (Євро) - 22,92 - 24, 73 грн./л.

На виконання умов договору відповідачем був переданий, а позивачем отриманий обумовлений товар. За отриманий товар позивач перерахував на користь відповідача (постачальника) грошові кошти, що підтверджується копіями платіжних доручень з призначенням платежу: оплата згідно договору № 90-1/0950-17 від 26.04.17р. за паливо дизельне.

За період з 01.08.2015 по 31.07.2017 Державною аудиторською службою була проведена ревізія фінансово-господарської діяльності ДП "НЕК "Укренерго", в тому числі і ВП "Центральна ЕС".

За результатами ревізії ДАС України встановлено порушення за договором поставки №90-1/0950-17 від 26.04.2017, про що зазначено в Акті ревізії від 28.11.2017р. № 05- 21/7. Зокрема, встановлено, що відповідно до ч. 2 ст. 224 ГК України та ч. 2 ст. 22 ЦК України, внаслідок придбання товару за ціною, зазначеною у додатковій угоді від 16.05.2017 № 1 до договору № 90-1/0950-17, яка є вищою ніж визначена договором та тендерною пропозицією переможця ТОВ «Нафтотрейд Ресурс», ВП «Центральна електроенергетична система» ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго» завдано матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 63139,68 грн з ПДВ.

Позивач вказує, що внесення змін до договору поставки повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим. При цьому, обґрунтування та документальне підтвердження щодо зміни ціни за 1 л товару до ревізії не надано, а довідка ДП "Держзовнішінформ" від 11.05.2017 № 116/580 не містить інформації та документального підтвердження щодо коливання ціни на ринку.

09.01.2018 ДАС України надіслано листа-вимогу № 05-14/13 щодо усунення порушень законодавства. Відповідно до п. 31 Вимоги визначено, що на порушення вимог ч. 4 п. 2 ст. 36 ОСОБА_3 України "Про публічні закупівлі" Центральною ЕС через безпідставне збільшення ціни придбаних паливно-мастильних матеріалів, за відсутності відповідного коливання цін на ринку, зайво сплачено ТОВ "Техойл ТК" і ТОВ "Нафтотрейд Ресурс" суму в розмірі 143197,92 грн, чим завдано матеріальної шкоди (збитків) на зазначену суму.

09.02.2018р. позивач звернувся до відповідача з претензією №08/5885 з вимогою про повернення грошових коштів в сумі 63139,68грн. Претензія була залишена відповідачем без задоволення.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 36 ОСОБА_3 України «Про публічні закупівлі», істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов'язань сторонами у повному обсязі, крім випадку зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, зазначеної в договорі.

Згідно п. 26 ч. 1 ст. 1 ОСОБА_3 України "Про публічні закупівлі", строк дії тендерної пропозиції - установлений замовником у тендерній документації строк, після закінчення якого тендерна пропозиція втрачає чинність. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ОСОБА_3, тендерні пропозиції залишаються дійсними протягом зазначеного в тендерній документації строку. До закінчення цього строку замовник має право вимагати від учасників продовження строку дії тендерних пропозицій.

Згідно тендерної документації та пропозиції переможця строк дії пропозиції 90 днів з дня розкриття. Дата розкриття - 14.04.2017 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. ч. 1 - 3 ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

При цьому ст. ст. 598, 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно ч. 1 до ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 3 ст. 180 Господарського кодексу України при укладенні господарського договору сторони зобов'язанні у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Зі змісту статті 632 Цивільного кодексу України вбачається, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, тобто є вільною, за виключенням випадків визначених законом, у яких ціни (тарифи, ставки тощо) встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Частинами 2, 3 ст. 632 Цивільного кодексу України регламентовано, що зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Як встановлено судом та підтверджується сторонами, відповідачем було повністю виконано свої зобов'язання за договором поставки. Про належне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором свідчить також відсутність з боку позивача претензій та повідомлень про порушення відповідачем умов договору. Позивач зазначений товар прийняв та оплатив за узгодженими сторонами цінами без жодних зауважень, що підтверджується копіями платіжних доручень про оплату.

Таким чином, в рамках договору, укладеного між сторонами, відповідачем були виконані зобовязання щодо поставки товару, які були прийняті позивачем беззаперечно.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

За змістом ст. ст. 224, 225 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч. 3 ст. 216 ГК України потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це в договорі, тобто обов'язок відшкодування збитків прямо випливає з положень закону, тому не потребує додаткового узгодження між сторонами договірних відносин саме право на відшкодування збитків.

Згідно зі ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Оскільки кошти, які позивач просить стягнути з відповідача, отримано останнім як оплату за товар за договором поставки №90-1/0950-17 від 26.04.2017р., вказані кошти не можуть вважатися збитками. При цьому позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що мала місце протиправна поведінка відповідача, яка спричинила шкідливий результат для позивача.

Висновок Державної аудиторської служби України, встановлений в Акті ревізії №05-21/7від 28.11.2017р., щодо завищення відповідачем ціни товару в додатковій угоді №1 від 16.05.2017р. до договору поставки , не є належним і допустимим доказом, який підтверджує порушення відповідачем договірних зобов'язань і завдання позивачеві збитків, оскільки договір поставки було виконано належним чином, відповідно до його умов, які були погоджені сторонами, в тому числі і вартість товару, а виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати.

Зазначене узгоджується також з позицією Верховного Суду України, наведеній в постановах № 3-69гс12 від 22.01.2013, №910/12793/17 від 13.02.2018р., відповідно до якої, виявлені внутрішньою ревізією порушення не можуть впливати на умови спірних договірних відносин і не можуть їх змінювати.

При цьому сам по собі акт документальної ревізії фінансово-господарської діяльності, яким встановлено завищення відповідачем за договором поставки не може бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки згідно зі ст. 15 ОСОБА_3 України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

У той же час, виявлення вказаних порушень може бути підставою для притягнення до відповідальності посадових осіб у встановленому чинним законодавством України порядку.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Вищого господарського суду України від 02.10.2013р. №922/1609/13, від 11.05.2017р. №922/3093/16.

Згідно із частинами 2, 3 ст. 13, частиною 1 ст. 74 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на зазначене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 63139,68грн. збитків у розмірі 63139,68грн. є безпідставними та не підлягають до задоволення.

Враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 202, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

в и р і ш и в :

В позові відмовити.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 29.08.2018р.

Суддя О. Г. Слободян