УХВАЛА

03 вересня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/19164/17

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Жукова С.В.

розглянувши матеріали касаційної скарги Корпорації "Співдружність КОМП" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Мегері А.С.

на рішення Господарського суду міста Києва від 06.03.2018

та на постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.06.2018

у справі за позовом Корпорації "Співдружність КОМП"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Опус Плюс"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт"

про визнання недійсним договору, -

ВСТАНОВИВ:

Корпорація "Співдружність КОМП" звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Опус Плюс" про визнання недійсним укладеного Товариством і приватним підприємством "Імпульс-В" договору купівлі-продажу від 07.10.2010, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного територіального округу Глуховцевою М.В. та зареєстрованого в реєстрі за №495.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.03.2018 у справі №910/19164/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.06.2018, у задоволені позову відмовлено.

03.08.2018 Корпорація "Співдружність КОМП" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Мегері А.С. звернулась до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 06.03.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.06.2018 у справі №910/19164/17, в якій просить суд відстрочити сплату судового збору, поновити строк на касаційне оскарження та скасувати оскаржені судові рішення, прийняти нове рішення, яким позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 22.08.2018 на розгляд Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Жукова С.В. - головуючого, Погребняка В.Я., Катеринчук Л.Й., - передано вказану касаційну скаргу.

Дослідивши матеріали касаційної скарги, суддя-доповідач дійшов висновку про залишення її без руху, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 288 ГПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Враховуючи, що повний текст оскаржуваної постанови Київського апеляційного господарського суду від 21.06.2018 у справі №910/19164/17 складено 26.06.2018, то строк на касаційне оскарження закінчився 16.07.2018 включно, відтак звернення із касаційною скаргою 03.08.2018 відбулось із пропуском такого строку.

Разом з тим, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження мотивоване тим, що на поштову адресу скаржника оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції надійшла 10.07.2018, що підтверджується даними з сайту УкрПошти, однак у зв'язку з перебуванням ліквідатора Корпорації "Співдружність КОМП" арбітражного керуючого Мегері А.С. у щорічній основній відпустці, повний текст постанови Київського апеляційного господарського суду від 21.06.2018 у справі №910/19164/17 було передано йому лише 23.07.2018, а тому строк на касаційне оскарження є пропущеним з поважних причин та підлягає поновленню.

Згідно з частиною 3 статті 292 ГПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та оцінивши зазначені скаржником причини на предмет їх поважності, суд дійшов висновку, що такі причини є неповажними, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 288 ГПК України визначено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Оскільки повний текст оскарженої постанови суду апеляційної інстанції скаржником отримано 10.07.2018 (що підтверджується згідно відомостей з офіційного веб-сайту ПАТ "Укрпошта" щодо відстеження руху поштового повідомлення за штриховим ідентифікатором №780 та не заперечується скаржником), то згідно вимог частини 2 статті 288 ГПК України скаржник мав право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження у разі звернення з касаційною скаргою до 30.07.2018 включно.

Згідно частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статей 74, 76 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Разом з тим, суд касаційної інстанції зазначає, що за відсутності в матеріалах поданої касаційної скарги належних та допустимих доказів на підтвердження доводів скаржника щодо перебування ліквідатора Корпорації "Співдружність КОМП" арбітражного керуючого Мегері А.С. у щорічній основній відпустці, а тому отримання повного тексту оскарженої постанови саме 23.07.2018, суд позбавлений можливості визнати зазначені причини пропуску процесуального строку поважними.

Згідно ч.1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже можливість поновлення пропущеного строку судом касаційної інстанції не є необмеженою, а вирішення цього питання пов'язується із наявністю поважних причин пропуску строку.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов'язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З огляду на викладене, доводи скаржника, зазначені у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження, за відсутності належних доказів, суд вважає необґрунтованими, а тому зазначені причини пропуску строку на касаційне оскарження визнає неповажними.

Враховуючи викладене, відповідно до положень частини 3 статті 292 ГПК України, вказані обставини є підставою для залишення касаційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Крім того, відповідно п. 2 ч. 4 ст. 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно ст. 8 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на дату звернення із касаційною скаргою), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на підставі ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Суд касаційної інстанції зазначає, що в даному випадку предметом касаційного оскарження є постанова суду апеляційної інстанції, якою залишено без змін рішення суду першої інстанції, прийняте за результатом розгляду позову щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу (тобто вимога немайнового характеру).

Згідно ч.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (редакція закону, яка була чинна станом на дату звернення із позовною заявою) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно пп. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на дату звернення із позовною заявою), ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру.

Як вбачається з матеріалів справи, Корпорація "Співдружність КОМП" звернулась до суду першої інстанції із позовною заявою 01.11.2017.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" з 1 січня установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 600, 00 грн.

Враховуючи викладене, розмір судового збору за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 06.03.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.06.2018 у справі №910/19164/17 становить 3 200, 00 грн (1 600, 00 х 200%).

Таким чином, скаржнику необхідно усунути недоліки касаційної скарги, а саме подати суду документ про сплату (зарахування) судового збору в установленому законом порядку та у розмірі 3 200, 00 грн.

При цьому суд звертає увагу скаржника, що листом Державної казначейської служби України від 18.06.2018 №05-12/1731-6167 визначено реквізити для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом: отримувач коштів - УК у Печерському районі, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, банк отримувача - Казначейство України, код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача - 6007, код класифікації доходів бюджету - 22030102.

Згідно ч. 2 ст. 292 ГПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 290 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладене, касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, тому, підлягає залишенню без руху на підставі ч.2 ст. 292 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 43, 73, 74, 76, 174, 234, 235, 288, 290, 292 ГПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, ст.ст. 4, 8 Закону України "Про судовий збір", Суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Корпорації "Співдружність КОМП" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Мегері А.С. у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги.

2. Касаційну скаргу Корпорації "Співдружність КОМП" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Мегері А.С. на рішення Господарського суду міста Києва від 06.03.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.06.2018 у справі №910/19164/17 залишити без руху.

3. Надати скаржнику строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, який становить 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

4. Корпорації "Співдружність КОМП" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Мегері А.С. усунути недоліки, встановлені в даній ухвалі у такий спосіб:

- надати суду оригінал документа про сплату судового збору у розмірі 3 200, 00 грн за подання касаційної скарги;

- навести інші підстави для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

5. Роз'яснити скаржнику, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Суддя-доповідач С.В. Жуков