РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2018Справа № 910/19767/17
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного підприємства "СІНТА-СЕРВІС"
до проКомунального підприємства "КИЇВПАСТРАНС" в особі відокремленого підрозділу КП "Київпастранс" Дирекція по будівництву та утриманню Об'єктів транспорту та допоміжної інфраструктури стягнення 598 196 грн. 96 коп.
Представники:

від Позивача: Шаповалов В.М. (представник за Довіреністю);

від Відповідача: Сидорова І.М. (представник за Довіреністю);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Приватне підприємство "СІНТА-СЕРВІС" (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "КИЇВПАСТРАНС" в особі відокремленого підрозділу КП "Київпастранс" Дирекція по будівництву та утриманню Об'єктів транспорту та допоміжної інфраструктури (надалі також - «Відповідач») про стягнення 598 196 грн. 96 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за Договором підряду №43/12 від 12.11.2012 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2017 (суддя Мельник В.І.) порушено провадження у справі № 910/19767/17 та призначено розгляд на 04.12.2017.

04.12.2017 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано заяву про застосування строків позовної давності.

04.12.2017 відділом діловодства суду від представника позивача отримано клопотання про доручення до матеріалів справи додаткові докази.

В судовому засіданні 04.12.2017 оголошено перерву до 15.12.2017.

В судове засідання 15.12.2017 представник позивача з?явився, надав свої усні пояснення. В судове засідання 15.12.2017 представник відповідача з?явився, через відділ діловодства подав письмові пояснення.

Ухвалою від 15.12.2017 р., у зв'язку з набранням 15.12.2017 р. чинності Законом України від 03.10.2017 р. №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", у справі призначено підготовче засідання на 22.01.2018 р.

22.01.2018 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано відзив на позовну заяву.

В судове засіданні 22.01.2018 оголошено перерву до 16.02.2018.

08.02.2018 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано доповнення до відзиву.

14.02.2018 відділом діловодства суду від представника позивача отримано клопотання про допит свідка.

14.02.2018 відділом діловодства суду від представника позивача отримано заперечення на відзив.

В підготовче судове засідання 16.02.2018 представник позивача з?явився, надав свої усні пояснення щодо позовної заяви.

В підготовче судове засідання 16.02.2018 представник відповідача з?явився, надав свої усні пояснення щодо позовної заяви. В підготовче судове засідання 16.02.2018 з?явися свідок ОСОБА_3, який відповів на питання позивача та відповідача та дав свої усні пояснення.

Розпорядженням в.о. Керівника апарату Господарського суду міста Києва від 24.05.2018 року призначено повторний автоматичний розподіл справи № 910/19767/17 у зв'язку з лікарняним судді Мельника В.І.

Відповідно до автоматичного розподілу справ Господарського суду міста Києва, справу № 910/19767/17 передано до розгляду судді Чинчин О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2018 року справу №910/19767/17 прийнято до провадження суддею Чинчин О.В., підготовче засідання призначено на 20.06.2018 року.

19.06.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про витребування доказів та призначення у справі судової технічної експертизи документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.06.2018 року, яка занесена до протоколу судового засідання, відкладено підготовче судове засідання на 27.06.2018 року.

22.06.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли письмові заперечення.

26.06.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи для долучення до матеріалів справи та письмові заперечення на клопотання Відповідача про призначення судової технічної експертизи документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.06.2018 року, яка занесена до протоколу судового засідання, зобов'язано Відповідача надати оригінал наказу №100 від 22.04.2014 року для огляду в судовому засіданні, оригінал журналу реєстрації наказів за 2014 року в повному обсязі та номенклатуру КП "Київпастранс" з визначенням строку зберігання документів, а також, належним чином засвідчені копії (витяги) з вищезазначених документів в частині наказу №100 від 22.04.2014 року, відкладено підготовче судове засідання на 11.07.2018 року.

09.07.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли документи для долучення до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду від 27.06.2018 року, яка занесена до протоколу судового засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.07.2018 року, яка занесена до протоколу судового засідання, продовжено строк проведення підготовчого провадження на тридцять днів та відкладено підготовче судове засідання на 18.07.2018 року.

18.07.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку із неможливістю уповноваженого представника бути присутнім в судовому засіданні.

В судове засідання 18.07.2018 року представники сторін не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується розпискою про відкладення підготовчого судового засідання від 11.07.2018 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2018 року, яка занесена до протоколу судового засідання, відмовлено в задоволенні клопотання Відповідача про відкладення розгляду справи, з вказаних в ньому підстав, а також, відмовлено в задоволенні клопотання Відповідача про витребування доказів та призначення судової технічної експертизи документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу №910/19767/17 до судового розгляду по суті, розгляд справи по суті призначено на 05.09.2018 року.

В судовому засіданні 05 вересня 2018 року представник Позивача підтримав доводи та вимоги позовної заяви, просив Суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник Відповідача заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 05 вересня 2018 року, на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

12.11.2012 року між Приватним підприємством "СІНТА-СЕРВІС" (Підрядник) та Комунальним підприємством «Київпастранс» (Замовник) було укладено Договір підряду №43/12, відповідно до умов якого Замовник доручає, а Підрядник зобов'язується виконати за завданням Замовника з використанням власних матеріалів та матеріалів Замовника роботи із ремонту, заміни, реконструкції та відновлення зовнішніх мереж водопроводу та каналізації об'єктів, що знаходяться у віданні підприємства. (а.с.23-25)

Згідно з п. 2.1. Договору загальна вартість підрядних робіт визначається договірною ціною та кошторисною документацією, що є невід'ємною частиною цього Договору. Остаточна вартість виконаних робіт визначається на підставі Акта приймання-передачі виконаних робіт за формою КБ-2в, довідки про вартість виконаних будівельних робіт КБ-3, дефектного акту, підписаних представниками обох сторін.

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що оплата за цим Договором проводиться шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Підрядника в такому порядку:

3.1.1. Попередня оплата у розмірі 40% від договірної ціни кожного етапу на придбання матеріалів;

3.1.2. Остаточний розрахунок проводиться на підставі підписаних актів здачі-приймання виконаних робіт протягом 10-ти днів з моменту їх підписання.

Термін початку виконання робіт - не пізніше 3-х днів з моменту отримання Підрядником коштів, передбачених в п. 3.1.1. Договору. Датою завершення робіт є дата підписання акту про прийняття виконаних робіт (п. п. 4.1., 4.2. Договору).

У п.6.1 Договору визначено, що термін дії Договору складає один рік від дати підписання, але в будь - якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов'язань по Договору і може бути продовжений за взаємною згодою сторін.

Додатковою угодою №1 від 03.06.2013 року до Договору підряду №43/12 від 12.11.2012 року сторони змінили преамбулу Договору та зазначили, що Замовником за цим Договором є КП "Київпастранс" Дирекція по будівництву та утриманню об'єктів транспорту та допоміжної інфраструктури". (а.с.26)

Додатковою угодою №2 від 12.11.2013 року до Договору підряду №43/12 від 12.11.2012 року сторони продовжили термін дії Договору до 31.12.2014, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов'язань по Договору. (а.с.27)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору підряду №43/12 від 12.11.2012 року Позивач виконав роботи: «Будівництво тролейбусної лінії по пр-ту М. Рокосовського. Зовнішні мережі водопроводу та каналізації по підключенню диспетчерської в Оболонському районі м. Києва», а Відповідач в свою чергу прийняв вказані роботи, що підтверджується Актом приймання виконаних будівельних робіт за червень 2014 року від 30.06.2014 року на суму 275 775 грн. 14 коп. та Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за червень 2014 року від 30.06.2014 року. (а.с.28-49)

31.05.2017 року Позивач направив на адресу Відповідача претензію з вимогою сплатити заборгованість у розмірі 275775 грн. 14 коп., що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 13.06.2017 р. (а.с.51-53)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що він належним чином виконав умови цього Договору, проте Відповідач в порушення умов Договору не здійснив оплату за виконані роботи у повному обсязі. Таким чином, заборгованість Відповідача перед Приватне підприємство «СІНТА-СЕРВІС» становить 275 775 грн. 14 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Комунального підприємства "КИЇВПАСТРАНС" в особі відокремленого підрозділу КП "Київпастранс" Дирекція по будівництву та утриманню Об'єктів транспорту та допоміжної інфраструктури 3% річних у розмірі 24 842 грн. 00 коп., інфляційні у розмірі 261 827 грн. 29 коп. та пеню у розмірі 35 752 грн. 53 коп.

В обґрунтування заперечень на позовну заяву Відповідач зазначав про пропуск Позивачем строків позовної давності, а тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Також зазначав, що гарантійний лист №16/2700/2 від 09.07.2014 року, підписаний директором Дирекції по будівництву та утриманню Об'єктів транспорту та допоміжної інфраструктури ОСОБА_3 не є належним доказом по справі. Крім того, наказом №100 від 22.04.2014 року скасовано довіреність ОСОБА_3 №06-5/48 від 10.01.2014 року.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Приватного підприємства «СІНТА-СЕРВІС» не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору підряду №43/12 від 12.11.2012 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору підряду №43/12 від 12.11.2012 року Позивач виконав роботи: «Будівництво тролейбусної лінії по пр-ту М. Рокосовського. Зовнішні мережі водопроводу та каналізації по підключенню диспетчерської в Оболонському районі м. Києва», а Відповідач в свою чергу прийняв вказані роботи, що підтверджується Актом приймання виконаних будівельних робіт за червень 2014 року від 30.06.2014 року на суму 275 775 грн. 14 коп. та Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за червень 2014 року від 30.06.2014 року, які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку. (а.с.28-49)

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що оплата за цим Договором проводиться шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Підрядника в такому порядку:

3.1.1. Попередня оплата у розмірі 40% від договірної ціни кожного етапу на придбання матеріалів;

3.1.2. Остаточний розрахунок проводиться на підставі підписаних актів здачі-приймання виконаних робіт протягом 10-ти днів з моменту їх підписання.

Таким чином, Суд приходить до висновку, що обов'язок по оплаті у Комунального підприємства "КИЇВПАСТРАНС" за Договором підряду №43/12 від 12.11.2012 року за Актом приймання виконаних будівельних робіт за червень 2014 року від 30.06.2014 року на суму 275 775 грн. 14 коп. та Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за червень 2014 року виник 10.07.2014 року, а з 11.07.2014 року почалась прострочка Відповідача.

За таких підстав, заборгованість Комунального підприємства "КИЇВПАСТРАНС" перед Приватним підприємством "СІНТА-СЕРВІС" за Договором підряду №43/12 від 12.11.2012 року становить 275 775 грн. 14 коп.

Проте, Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем грошових коштів Приватному підприємству «СІНТА-СЕРВІС» розмірі 275 775 грн. 14 коп.

Отже, Суд приходить до висновку, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив оплату вартості виконаних робіт в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 275 775 грн. 14 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими.

04.12.2017 року Відповідачем подано заяву про застосування загального строку позовної давності до вимог Позивача.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалість у три роки. (ст. 257 Цивільного кодексу України).

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення. (п. 2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» №10 від 29.05.2013 року)

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 08.11.2017 року (згідно з календарним штемпелем на поштовому конверті), тоді як право Позивача про стягнення заборгованості в розмірі 275 775 грн. 14 коп. виникло з 11.07.2014 року.

Відповідно до статті 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

У дослідженні обставин, пов'язаних із вчиненням зобов'язаною особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку (частина перша статті 264 ЦК України), господарському суду необхідно у кожному випадку встановлювати, коли конкретно вчинені боржником відповідні дії, маючи на увазі, що переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах строку давності, а не після його спливу.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати:

визнання пред'явленої претензії;

зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору;

письмове прохання відстрочити сплату боргу;

підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір;

письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу;

часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. При цьому якщо виконання зобов'язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Вчинення боржником дій з виконання зобов'язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності, лише за умови, коли такі дії здійснено уповноваженою на це особою, яка представляє боржника у відносинах з кредитором у силу закону, на підставі установчих документів або довіреності. (п. 4.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» №10 від 29.05.2013 року)

В матеріалах справи наявний гарантійний лист №16/2700/2 від 09.07.2014 року, підписаний директором Дирекції по будівництву та утриманню об'єктів транспорту та допоміжної інфраструктури КП «Київпастранс» ОСОБА_3, на адресу директора Приватного підприємства "СІНТА-СЕРВІС", яким КП «Київпастранс» підтвердив факт належного виконання робіт по об'єкту на підставі Акту приймання виконаних будівельних робіт за червень 2014 року та довідки про вартість виконаних робіт, проте через відсутність коштів виникла заборгованість у розмірі 275 775 грн. 14 коп. КП «Київпастранс» Дирекція по будівництву та утриманню об'єктів транспорту та допоміжної інфраструктури підтвердило наявність зазначеної вище заборгованості за виконані роботи згідно з Договором №43/12 від 12.11.2012 року та зобов'язалось здійснити повну оплату в сумі 275 775 грн. 14 коп. (а.с.108)

Крім того, Додатковою угодою №3 від 15.07.2014 року до Договору підряду №43/12 від 12.11.2012 року Сторони погодили п.3.1.3 Договору викласти в наступній редакції: «Остаточний розрахунок за виконані роботи по об'єкту: «Будівництво тролейбусної лінії по пр-ту М. Рокосовського. Зовнішні мережі водопроводу та каналізації по підключенню диспетчерської в Оболонському районі м. Києва», Замовник зобов'язаний здійснити до 31.12.2014 року». (а.с.163) Вказана додаткова угода від Замовника підписана директором Дирекції по будівництву та утриманню об'єктів транспорту та допоміжної інфраструктури КП «Київпастранс» ОСОБА_3, який діяв на підставі Положення та довіреності від 10.01.2014 року №06-5/48.

Згідно з п.1.3 Положення Дирекції по будівництву та утриманню об'єктів транспорту та допоміжної інфраструктури, затвердженим наказом Комунального підприємства «Київпастранс» №321 від 22.12.2014 р., дирекція не є юридичною особою. Дирекція здійснює свою діяльність в межах прав, наданих їй законодавством та підприємством. (а.с.143-149)

У п.4.1 Положення передбачено, що від імені Підприємства та виключно на підставі довіреності виданої генеральним директором Підприємства, має право укладати договори згідно з метою і предметом діяльності та для забезпечення виробничих господарських потреб Дирекції, в тому числі з організаціями, підприємствами, що надають комунальні послуги з водо -, тепло-, енергопостачання, водовідведення та обслуговування каналізаційних систем.

Відповідно до довіреності №06-5/48 від 10.01.2014 року, виданої генеральним директором ОСОБА_4, уповноважено директора Дирекції по будівництву та утриманню об'єктів транспорту та допоміжної інфраструктури КП «Київпастранс» ОСОБА_3, зокрема, укладати договори, додаткові угоди та додатки до договорів, пов'язаних з будівництвом об'єктів, що фінансуються за рахунок бюджетних та залучених коштів; підписувати фінансові документи, пов'язані з оплатою договорів, що фінансуються за рахунок бюджетних та залучених коштів. Довіреність видана зі строком дії до 31.12.2014 року. (а.с.109)

Однак, наказом генерального директора Комунального підприємства «Київпастранс» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_4 №100 від 22.04.2014 року «Про втрату чинності наказу від 29.12.2012 р. №487 та скасування довіреностей» скасовано довіреність, зокрема, від 10.01.2014 року №06-5/48, видану директору Дирекції по будівництву та утриманню об'єктів транспорту та допоміжної інфраструктури ОСОБА_3 (а.с.213)

Судом оглянуто в судовому засіданні оригінал книги реєстрації наказів з основної діяльності Комунального підприємства «Київпастранс» з 02 січня - 31 грудня 2014 року, зокрема, наказу №100 від 22.04.2014 року. Копія витягу з вказаної книги долучено до матеріалів справи. (а.с.229-232)

Статтею 244 Цивільного кодексу України передбачено, що представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Статтею 248 Цивільного кодексу України визначено, що представництво за довіреністю припиняється у разі:

1) закінчення строку довіреності;

2) скасування довіреності особою, яка її видала;

3) відмови представника від вчинення дій, що були визначені довіреністю;

4) припинення юридичної особи, яка видала довіреність;

5) припинення юридичної особи, якій видана довіреність;

6) смерті особи, яка видала довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності.

У разі смерті особи, яка видала довіреність, представник зберігає своє повноваження за довіреністю для ведення невідкладних справ або таких дій, невиконання яких може призвести до виникнення збитків;

7) смерті особи, якій видана довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності.

З припиненням представництва за довіреністю втрачає чинність передоручення.

У разі припинення представництва за довіреністю представник зобов'язаний негайно повернути довіреність.

Відповідно до ч. 1 ст. 249 Цивільного кодексу України особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення. Відмова від цього права є нікчемною.

За таких підстав, враховуючи скасування 22.04.2014 року генеральним директором Комунального підприємства «Київпастранс» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) довіреності №06-5/48 від 10.01.2014 року, виданої директору Дирекції по будівництву та утриманню об'єктів транспорту та допоміжної інфраструктури КП «Київпастранс» ОСОБА_3, Суд приходить до висновку, що останній не мав права підписувати додаткову угоду №3 від 15.07.2014 року до Договору підряду №43/12 від 12.11.2012 року, тобто вказана угода укладена не уповноваженою особою.

Що стосується гарантійного листа №16/2700/2 від 09.07.2014 року, підписаного директором Дирекції по будівництву та утриманню об'єктів транспорту та допоміжної інфраструктури КП «Київпастранс» ОСОБА_3, Суд зазначає, що він не є належним, допустимим та достовірним доказом в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження визнання боргу й переривання строку позовної давності, оскільки вчинення боржником дій з виконання зобов'язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності, лише за умови, коли такі дії здійснено уповноваженою на це особою, яка представляє боржника у відносинах з кредитором у силу закону, на підставі установчих документів або довіреності. Проте, Судом встановлено вище, що довіреність №06-5/48 від 10.01.2014 року було скасовано на підставі наказу генерального директора Комунального підприємства «Київпастранс» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_4 №100 від 22.04.2014 року «Про втрату чинності наказу від 29.12.2012 р. №487 та скасування довіреностей».

Крім того, як вбачається з витягів з вхідної та вихідної документації Дирекції по будівництву та утриманню об'єктів транспорту та допоміжної інфраструктури за період з 12.03.2014 р. по 22.07.2014 р. та з 07.05.2014 р. по 19.08.2014 р. відповідно, гарантійний лист №16/2700/2 від 09.07.2014 року не був зареєстрований Дирекцією по будівництву та утриманню об'єктів транспорту та допоміжної інфраструктури КП «Київпастранс». (а.с.131-134)

За таких підстав, враховуючи вищевикладене, Судом не встановлено обставин переривання строку позовної давності до вимог Приватного підприємства "СІНТА-СЕРВІС" про стягнення з Комунального підприємства "КИЇВПАСТРАНС" заборгованості за Договором підряду №43/12 від 12.11.2012 року у розмірі 275 775 грн. 14 коп., а тому трирічний строк позовної заяви за основним зобов'язанням Відповідача сплив 11.07.2017 року.

Відповідно до п.2.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» №10 від 29.05.2013 року якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, то суд зобов'язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України та вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв'язку зі спливом позовної давності, або, за наявності поважних причин її пропущення, - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму ЦК України).

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Приватного підприємства "СІНТА-СЕРВІС" про стягнення з Комунального підприємства "КИЇВПАСТРАНС" заборгованості у розмірі 275 775 грн. 14 коп. задоволенню не підлягають у зв'язку з застосуванням загального строку позовної давності за заявою Відповідача.

При зверненні до суду Позивач просив стягнути з Відповідача на його користь 3% річних за загальний період прострочки з 10.07.2014 р. по 10.07.2017 р. у розмірі 24 842 грн. 00 коп. та інфляційні у розмірі 261 827 грн. 29 коп.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитору зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 року).

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов»язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п. 3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 року)

Однак, вимоги Позивача про стягнення з Відповідача 3% річних у розмірі 24 842 грн. 00 коп. та інфляційних у розмірі 261 827 грн. 29 коп. також не підлягають задоволенню, як похідні вимоги від основного зобов'язання, в задоволенні якого Судом було відмовлено.

Також при зверненні до суду Позивач також просив стягнути з Відповідача на його користь пеню за загальний період прострочки з 10.07.2014 р. по 10.01.2015 р. у розмірі 35 752 грн. 53 коп.

Статтею 611 Цивільного кодексу України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 217 Господарського кодексу України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції. Крім зазначених у частині другій цієї статті господарських санкцій, до суб'єктів господарювання за порушення ними правил здійснення господарської діяльності застосовуються адміністративно-господарські санкції. Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин, а адміністративно-господарські санкції - уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

У відповідності до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов»язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного Банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно зі статтею 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. (стаття 547 Цивільного кодексу України)

Таким чином, відповідно до вищезазначених норм чинного законодавства України, для застосування пені за порушення грошового зобов»язання договором мають бути визначені випадки, розмір та порядок їх застосування.

Оскільки між сторонами угода щодо стягнення пені не укладена, а частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України передбачено обмеження нарахування пені за весь час користування чужими грошовими коштами обліковою ставкою НБУ, якщо вона передбачена умовами укладеного між сторонами договору, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені у розмірі 35 752 грн. 53 коп. задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, позовні вимоги Приватного підприємства "СІНТА-СЕРВІС" до Комунального підприємства "КИЇВПАСТРАНС" в особі відокремленого підрозділу КП "Київпастранс" Дирекція по будівництву та утриманню Об'єктів транспорту та допоміжної інфраструктури про стягнення 598 196 грн. 96 коп. задоволенню не підлягають у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору залишаються за Позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. У задоволенні позовних вимог Приватного підприємства "СІНТА-СЕРВІС" до Комунального підприємства "КИЇВПАСТРАНС" в особі відокремленого підрозділу КП "Київпастранс" Дирекція по будівництву та утриманню Об'єктів транспорту та допоміжної інфраструктури про стягнення 598 196 грн. 96 коп. - відмовити повністю.

2. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 10 вересня 2018 року.

Суддя О.В. Чинчин