ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2018 р.           м. Київ            Справа № 911/1462/18

Господарський суд Київської області у складі судді Горбасенка П.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення та виклику сторін матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Бахчисарайського комунального унітарного підприємства "МІСЬКТЕПЛОМЕРЕЖА" Бахчисарайської міської ради

про стягнення 11 964,17 гривень

Обставини справи:

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі - позивач) звернулося з позовом до Бахчисарайського комунального унітарного підприємства "МІСЬКТЕПЛОМЕРЕЖА" Бахчисарайської міської ради (далі - відповідач) про стягнення 11 964,17 грн заборгованості, з яких: 5 044,53 грн основного боргу, 556,72 грн пені, 5 807,52 грн інфляційних втрат та 555,40 грн 3 % річних.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором купівлі-продажу природного газу № 1317/14-БО-19 від 20.01.2014.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2018 позовну заяву передано до розгляду головуючому судді Горбасенку П.В.

Ухвалою господарського суду Київської області 03.07.2018 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено строк для подання відзиву на позов – протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження, а також встановлено строк для подання додаткових доказів у справі (за наявності) до 31.07.2018.

Відповідач не скористався правом, наданим ст. 165 ГПК України, та відзив на позовну заяву не надав.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

20.01.2014 між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (Продавець) та Бахчисарайським комунальним унітарним підприємством "МІСЬКТЕПЛОМЕРЕЖА" Бахчисарайської міської ради (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу природного газу № 1317/14-БО-19 від 20.01.2014, за умовами якого продавець зобов’язався передати у власність покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець – прийняти та оплатити цей природний газ.

Згідно п. 3.3. договору приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці поставки, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця.

Відповідно до п. 6.1. договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Згідно п. 11. договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01 січня 2014 року і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2014 року, а в частині проведення розрахунків – до їх повного здійснення.

Суд встановив, що позивачем, на виконання п. 1.1. договору купівлі-продажу природного газу № 1317/14-БО-19 від 20.01.2014, за період з січня 2014 року по лютий 2014 року передано, а відповідачем прийнято від позивача природний газ загальною вартістю 16 626,92 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.01.2014 та 28.02.2014 (а.с. 26-27).

Відповідач, за отриманий за період з січня 2014 року по лютий 2014 року природний газ, в порушення п. 6.1. договору, розрахувався частково з простроченням термінів оплати, встановлених п. 6.1. договору, сплативши 27.02.2014 11 582,39 грн, що підтверджується випискою по операціях підприємства (а.с. 31) та не спростовано відповідачем, внаслідок чого борг відповідача перед позивачем на момент судового розгляду справи за переданий згідно договору купівлі-продажу природного газу № 1317/14-БО-19 від 20.01.2014 газ склав 5 044,53 грн (16 626,92 грн – 11 582,39 грн).

Предметом позову є вимоги про стягнення 5 044,53 грн основного боргу, 556,72 грн пені, 5 807,52 грн інфляційних втрат та 555,40 грн 3 % річних.

Частиною першою ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов’язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов’язку.

Майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України).

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною першою ст. 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд встановив, що позивачем, на виконання п. 1.1. договору купівлі-продажу природного газу № 1317/14-БО-19 від 20.01.2014, за період з січня 2014 року по лютий 2014 року передано, а відповідачем прийнято від позивача природний газ загальною вартістю 16 626,92 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.01.2014 та 28.02.2014 (а.с. 26-27); відповідач, за отриманий за період з січня 2014 року по лютий 2014 року природний газ, в порушення п. 6.1. договору, розрахувався частково з простроченням термінів оплати, встановлених п. 6.1. договору, сплативши 27.02.2014 11 582,39 грн, що підтверджується випискою по операціях підприємства (а.с. 31) та не спростовано відповідачем, внаслідок чого борг відповідача перед позивачем на момент судового розгляду справи за переданий згідно договору купівлі-продажу природного газу № 1317/14-БО-19 від 20.01.2014 газ склав 5 044,53 грн (16 626,92 грн – 11 582,39 грн).

Враховуючи те, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття судового рішення складає 5 044,53 грн, який не погашено, розмір вказаного боргу відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 5 044,53 грн основного боргу є обґрунтованою, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягає задоволенню.

У зв’язку з простроченням виконання відповідачем грошового зобов’язання за договором купівлі-продажу природного газу № 1317/14-БО-19 від 20.01.2014, позивачем за період з 15.02.2014 по 14.09.2014 нарахована пеня в сумі 556,72 грн.

Частинами першою і третьою ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов’язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення.

У сфері господарювання згідно ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 ГК України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Пунктом 7.2. договору сторонами погоджено, що у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1. договору він зобов’язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Враховуючи вищевикладене, періоди нарахування пені, що вказані позивачем в поданому ним розрахунку пені (а.с. 28-29), арифметично вірний розмір пені, нарахованої за період з 15.02.2014 по 14.09.2014 становить загалом 556,72 грн. Відтак, вимога про стягнення 556,72 грн пені є такою, що підлягає задоволенню судом.

У зв’язку з неналежним виконанням відповідачем зобов’язання за договором купівлі-продажу природного газу № 1317/14-БО-19 від 20.01.2014, позивачем за період з квітня 2014 року по травень 2017 року нараховано 5 807,52 грн інфляційних втрат та 555,40 грн 3 % річних за період з 15.02.2014 по 17.10.2017.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, а також періоди нарахування інфляційних втрат та 3 % річних, що вказані позивачем в поданих розрахунках інфляційних втрат та 3 % річних (а.с. 27-28), арифметично вірний розмір інфляційних втрат, нарахованих за період з квітня 2014 року по травень 2017 року та 3 % річних за період з 15.02.2014 по 17.10.2017, нарахованих за неналежне виконання зобов’язання за договором купівлі-продажу природного газу № 1317/14-БО-19 від 20.01.2014 становить загалом 5 807,52 грн інфляційних втрат та 555,40 грн 3 % річних. Відтак, вимоги про стягнення 5 807,52 грн інфляційних втрат та 555,40 грн 3 % річних підлягають задоволенню повністю.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення 5 044,53 грн основного боргу, 556,72 грн пені, 5 807,52 грн інфляційних втрат та 555,40 грн 3 % річних є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 237-239, 240 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Бахчисарайського комунального унітарного підприємства "МІСЬКТЕПЛОМЕРЕЖА" Бахчисарайської міської ради про стягнення 11 964,17 гривень задовольнити повністю.

2. Стягнути з Бахчисарайського комунального унітарного підприємства "МІСЬКТЕПЛОМЕРЕЖА" Бахчисарайської міської ради (98404, Автономна Республіка Крим, Бахчисарайський район, м. Бахчисарай, вул. Грузинова, буд. 65; ідентифікаційний код 22245512) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, будинок 6; ідентифікаційний код 20077720) 5 044 (п’ять тисяч сорок чотири гривні) 53 коп. основного боргу, 556 (п’ятсот п’ятдесят шість гривень) 72 коп. пені, 5 807 (п’ять тисяч вісімсот сім гривень) 52 коп. інфляційних втрат, 555 (п’ятсот п’ятдесят п’ять гривень) 40 коп. 3 % річних та 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві гривні) 00 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Київського апеляційного господарського суду або через господарський суд Київської області до Київського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено: 03.09.2018.

Суддя                                 П.В.Горбасенко