ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/1302/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Смірнової О.В.

при секретарі судового засідання Деньковичі А.Й.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом ОСОБА_2 акціонерного товариства "Харківський Машінобудівний завод "Плінфа", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Астер-М", м. Харків
про розірвання договору та стягнення коштів в сумі 110000,00 грн
за участю представників:

позивача ОСОБА_3, довіреність б/н від 05.06.2018 року;

відповідача ОСОБА_1, довіреність № 19698 від 01.06.2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Харківський Машінобудівний завод "Плінфа" (позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Астер-М" (відповідача) про розірвання договору №33291116 від 29.11.2016 року, стягнення сплаченої за продукцію грошової суми в розмірі 75000,00 грн. та пені в сумі 35000,00 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати по справі в розмірі 15130,40 грн., в тому числі 3524,00 грн. судового збору та вартість проведення експертного дослідження в сумі 11606,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на поставку продукції за договором №33291116 від 29.11.2016 року неналежної якості.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.05.2018 року було прийнято позовну заяву та призначено справу № 922/1302/18 до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 06.06.2018 року о 10:30 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.06.2018 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Астер-М" про розгляд справи в порядку загального провадження (вх.№ 16681 від 11.06.2018 року) задоволено, замінено засідання для розгляду справи по суті, призначене на 03.07.2018 року на 12:00 годину, підготовчим засіданням.

11.06.2018 року відповідач надав відзив (вх.№16681), в якому проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що позивач не зазначив, в чому полягає істотність порушення, не зазначив якої конкретно шкоди було йому завдано та в чому вона виражена, її розмір, не довів причинний зв'язок між істотним порушенням договору відповідачем та завданою йому шкодою. Крім того, на думку відповідача, позивачем не доведено, факту виявлення недоліків, які не можна усунути, а також усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.07.2018 року, продовжено строк проведення підготовчого провадження до 20.08.2018 року, підготовче засідання відкладено на 26.07.2018 року на 11:30 год.

В судовому засіданні 26.07.2018 року оголошено перерву до 13.08.2018 року.

13.08.2018 року позивач надав відповідь на відзив (вх.№ 23342), яку досліджено судом та приєднано до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.08.2018 року, за клопотанням позивача, підготовче засідання відкладено на 20.08.2018 року на 11:15 год.

20.08.2018 року позивач надав додаткові пояснення (вх.№ 23945), які було досліджено судом та приєднано до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.08.2018 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.08.2018 року на 11:45 год.

Представник позивача в судовому засіданні 27.08.2018 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 27.08.2018 року підтримав свій відзив, проти задоволення позовних вимог заперечував.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

29 листопада 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Астер-М" (Продавець, відповідач) та Приватним акціонерним товариством "Харківський машинобудівний завод "Плінфа" (Покупець, позивач) укладено договір №33291116 (далі - Договір; а.с. 11-12), відповідно до умов якого, Продавець зобов'язався поставити, а Покупець прийняти та оплатити на умовах договору електродвигун 4АМ315М6 132 кВт, 1000 об./х. (далі - електродвигун). Вартість товару складає 75000,00 грн. з ПДВ 20%.

На підставі умов Договору відповідачем був виставлений рахунок № 33291116 від 29 листопада 2016 року на суму 75000,00 грн. (а.с. 34).

Покупцем були виконані, передбачені розділом 4 Договору, зобов'язання стосовно оплати товару, а саме:

- 12.12.2016 року було сплачено 37500,00 грн.;

- 19.12.2016 року (після отримання електродвигуна) було сплачено 37500,00 грн.

Пунктами 3.1. та 3.2. Договору встановлено, що якість товару повинна відповідати ГОСТ, а гарантійний строк експлуатації становить 18 місяців з моменту отримання товару.

Порядок прийняття товару врегульовано розділом 5 Договору, у відповідності до якого, прийом товару за якість та кількість проводиться в присутності сторін у відповідності до умов договору. Здача-приймання товару по кількості проводиться згідно кількості, вказаній у накладній. Датою відвантаження у продавця та датою отримання у покупця є дата, вказана у видатковій накладній, яка підписана довіреною особою покупця.

Електродвигун був поставлений відповідачем та отриманий позивачем 16.12.2016 року, що підтверджується відповідною видатковою накладною (а.с. 60).

Після чого, електродвигун, як складова частина машини - пресу шнекового вакуумного УСМ 50, був поставлений позивачем ОСОБА_2 агропромисловому підприємству "Дзвін".

Після відвантаження пресу шнекового вакуумного УСМ 50 на адресу ПАП "Дзвін", перед початком проведення монтажних робіт, працівниками ПАП "Дзвін" було перевірено комплектність поставленого пресу, а також було перевірено електродвигун, шляхом прокручення валу електродвигуна вручну.

Під час перевірки електродвигуна перед проведенням монтажу пресу працівниками ПАП "Дзвін" було виявлено наявність стороннього шуму, а також осьовий люфт валу ротора близько 5-ти мм та складено акт рекламації від 11.05.2017 року (а.с. 15).

Внаслідок чого електродвигун було повернуто ПАП "Дзвін" позивачу.

23.05.2017 року під час огляду електродвигуна на території позивача, за участю представника відповідача, були виявлені ті ж самі несправності, а саме осьовий люфт валу ротора близько 5-ти мм та наявність стороннього механічного звук, а також було зроблено висновок про неможливість експлуатації електродвигуна в цьому стані, про що було зазначено у відповідному акті (а.с. 32).

29.05.2017 року позивач з метою уникнення розбіжностей звернувся до ХНДІСЕ ім. Засл. профессора ОСОБА_4 за отриманням висновку.

03.11.2017 року було отримано від ХНДІСЕ ім. Засл. профессора ОСОБА_4 висновок комплексного електротехнічного експертного дослідження №9407, в якому зазначено, що причинами непрацездатного стану електродвигуна є дефект вузла кочення підшипнику кочення.

12.01.2018 року позивачем на адресу відповідача було направлено лист, вих. № 4 (а.с. 16-17), в якому було запропоновано повернути все в стан, якій існував до моменту укладання договору.

Листом від 24.01.2018 року вих. №2401 (а.с. 18), відповідач запросив відповідний висновок.

Позивач поштою направив на адресу відповідача копію висновку комплексного електротехнічного експертного дослідження № 9407 (а.с. 33). Зазначене поштове відправлення було повернуто на адресу позивача з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Позивач зазначає, що відповідач його пропозицію про повернення сторін в стан, який передував укладенню Договору, проігнорував, грошові кошти перераховані за електродвигун не повернув.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів (ч. 1 ст. 268 Господарського кодексу України).

За ч. 1 ст. 673 ЦКУ постачальник повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Статтею 679 ЦК України передбачено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Оскільки Договором не врегульовані питання приймання товару за якістю, суд приходить до проміжного висновку, що до спірних відносин підлягає застосуванню Інструкція про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, яка затверджена постановою Державного арбітражу Союзу РСР від 25.04.1966 № П-7 (далі - Інструкція), пунктом 1 якої визначено, що ця інструкція застосовується у всіх випадках, коли стандартами, технічними умовами, основними та особливими умовами поставки або іншими обов'язковими для сторін правилами не встановлений інший порядок приймання виробничо-технічного призначення, та товарів народного споживання по якості та комплектності.

Згідно з п. 9 Інструкції, акт про приховані недоліки продукції повинен бути складений протягом 5 днів після виявлення недоліків, однак не пізніше чотирьох місяців з дня надходження продукції на склад одержувача, що виявив приховані недоліки, якщо інші терміни не встановлені обов'язковими для сторін правилами. Коли приховані недоліки продукції можуть бути виявлені лише в процесі її обробки, виробленої послідовно двома або декількома підприємствами, акт про приховані недоліки має бути складений не пізніше чотирьох місяців з дня отримання продукції підприємством, який виявив недоліки. Акт про приховані недоліки, виявлені у продукції з гарантійними термінами служби або зберігання, повинен бути складений протягом 5 днів після виявлення недоліків, але в межах встановленого гарантійного терміну. Якщо для участі у складанні акта викликається представник виготовлювача (відправника), то до встановленого 5-денного терміну додається час, необхідне для його приїзду. Акт про приховані недоліки товарів, гарантійний термін на які обчислюється з моменту їх роздрібного продажу, може бути складений також в період зберігання до продажу, незалежно від часу отримання товарів. Прихованими недоліками визнаються такі недоліки, які не могли бути виявлені при звичайній для даного виду продукції перевірці і виявлені лише в процесі обробки, підготовки до монтажу, в процесі монтажу, випробування, використання і зберігання продукції.

Відповідно до п. 33 Інструкції, акт про приховані недоліки, виявлені в продукції, складається в порядку, передбаченому цією Інструкцією, якщо інше не передбачено Основними і Особливими умовами поставки, іншими обов'язковими правилами і договором.

В матеріалах справи міститься акт (а.с. 32), який був підписаний представниками сторін, в якому зазначено, що під час огляду електродвигуна були виявлені несправності, а саме осьовий люфт валу ротора близько 5-ти мм та наявність стороннього механічного звук, а також було зроблено висновок про неможливість експлуатації електродвигуна в цьому стані.

Суд, дослідивши вказаний акт вважає, що він відповідає вимогам Інструкції, складений за участю представників сторін у межах гарантійного строку та строку встановленому п. 9 Інструкції, оскільки недоліки електродвигуна могли бути виявлені лише в процесі його використання ПАП "Дзвін".

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що матеріали справи підтверджують факт наявності недоліків поставленого за Договором електродвигуна, які унеможливлюють його експлуатацію за призначенням.

При цьому, твердження відповідача про те, що в період з 16.12.2016 року до 08.03.2017 року жодних претензій щодо стану електродвигуна від позивача не надходило, не можуть свідчити про поставку електродвигуна належної якості, оскільки його гарантійний строк експлуатації становить 18 місяців з моменту отримання товару (п. 3.2. Договору). При цьому, як вже було зазначено, недоліки електродвигуна могли бути виявлені лише в процесі його використання ПАП "Дзвін".

Відповідно до приписів статті 678 ЦК України, покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару.

Відповідач зазначає, що доказів пред'явлення позивачем на адресу відповідача будь-яких вимог, перелічених в ст. 678 Цивільного кодексу України, матеріали справи не містять.

Проте, суд не погоджується з таким твердженням, оскільки в матеріалах справи міститься лист позивача № 4 від 12.01.2018 року (а.с. 16), в якому останній пропонував відповідачу повернути сплачені за електродвигун грошові кошти. Вказаний лист був отриманий відповідачем, що підтверджується листом останнього №2401 від 24.01.2018 року (а.с. 18).

Вищезазначені обставини та норми цивільного законодавства в їх сукупності дають можливість суду прийти до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення з відповідача сплаченої за продукцію грошової суми в розмірі 75000,00 грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 35000,00 грн., суд зазначає наступне.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ст.610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов'язання.

Приписами ст. 230 Господарського кодексу України визначено, що порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня). Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу України вказано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. (ч.ч. 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

При цьому, право учасників господарських правовідносин встановлювати інші, ніж передбачено Цивільним кодексом України, види забезпечення виконання зобов'язань, у тому числі, встановлювати неустойку за порушення негрошового зобов'язання, визначено частиною 2 ст. 546 Цивільного кодексу України, що узгоджується із свободою договору, яка передбачена ст. 627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, суб'єкти господарських відносин при укладенні договору наділені правом забезпечення виконання господарських зобов'язань шляхом встановлення окремого виду відповідальності - договірної санкції за невиконання чи неналежне виконання договірних зобов'язань.

Аналогічну позицію висловлено Вищим господарським судом України в інформаційному листі №01-06/249 від 15.03.2011 року та Верховним Судом України у постанові від 22.11.2010 року по справі №14/80-09-2056.

Позивач в обґрунтування своїх вимог в частині стягнення пені посилається на п. 6.1. Договору, відповідно до якого Продавець зобов'язаний поставити товар протягом 6 робочих моменту 50% переплати та надати Покупцеві документи на товар - рахунок, видаткову на податкову накладну. У разі несвоєчасної поставки товару Продавець сплачує пеню у розмірі від вартості непоставленого товару за кожен день прострочення.

Таким чином, право нараховувати пеню передбачену п. 6.1. Договору виникає у Покупця лише у випадку несвоєчасної поставки товару. В той же час, матеріали справи підтверджують, що поставка товару відповідачем була здійснена в межах обумовленого сторонами строку, а тому підстави для стягнення пені в даному випадку відсутні.

Щодо вимоги про розірвання Договору, суд зазначає наступне.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (частини перша та друга статті 651).

Сторони домовились (пункти 3.1., 3.2. Договору), що якість товару повинна відповідати ГОСТ, а гарантійний строк експлуатації становить 18 місяців з моменту отримання товару.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Отже, позивач при укладенні Договору розраховував, що відповідач поставить йому придатний до експлуатації електродвигун, який в подальшому можна буде використати у складі іншої машини.

Проте, відповідач поставив позивачу електродвигун неналежної якості, з недоліками, які унеможливлюють його експлуатацію за призначенням, що підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що поставка відповідачем електродвигуна неналежної якості, внаслідок чого його неможливо використовувати за призначенням є істотним порушенням Договору, у зв'язку з чим вимога позивача про розірвання вказаного договору є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, суд зауважує, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 123 ГПК України).

Отже, вартість проведення експертного дослідження в сумі 11606,40 грн. не може бути включено до судових витрат, оскільки комплексне електротехнічне експертне дослідження №9407 проводилось не в межах розгляду даної справи.

На підставі ст.ст. 6, 11, 525, 530, 626, 651, 673, 678, 679, 712, ч. 3 ст. 509, ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України, Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, яка затверджена постановою Державного арбітражу Союзу РСР від 25.04.1966 № П-7, ст.ст. 173, 174 Господарського кодексу України, керуючись статтями 73-74, 76-80, 129, 232-233, 237-238, 240-241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Розірвати договір №33291116 від 29.11.2016 року, укладений між Приватним акціонерним товариством "Харківський Машінобудівний завод "Плінфа" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Астер-М".

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Астер-М" (61013, м.Харків, вул. Шевченко, 24-А, ) на користь ОСОБА_2 акціонерного товариства "Харківський Машінобудівний завод "Плінфа" (61052, м.Харків, вул. Конторська, 75/77, ) грошові кошти сплачені за продукцію в розмірі 75000,00 грн. та витрати з оплати судового збору в розмірі 2963,36 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного господарського суду безпосередньо або через Господарський суд Харківської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 03.09.2018 року.

Суддя ОСОБА_5