УХВАЛА

м. Київ

31.08.2018Справа № 910/11301/18

Суддя Господарського суду міста Києва Ващенко Т.М., розглянувши матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Романівська Райагропромтехніка» (13001, Житомирська область, смт. Романів, вул. Леніна, б. 18; ідентифікаційний код 00903699) до Національного банку України (01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9; ідентифікаційний код 00032106) про стягнення 685.063,50 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Романівська Райагропромтехніка» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Національного банку України про стягнення 685.063,50 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Проте, позивачем не вказано ціни позову.

Приписами п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України встановлено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

З прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути 685.063,50 грн., однак не визначає правову природу пред'явленої до стягнення суми.

При цьому, з тексту позовної заяви вбачається, що позивачем нараховуються 3% річних та інфляційні втрати на суму невиплаченої йому «суми основного боргу», а посилання позивача на те, що відповідачем йому завдано збитки своїми незаконними діями не підтверджено жодним нормативно-правовим обґрунтуванням.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, від 14.05.1981 N R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки, як відзначалось судом, з тексту позовної заяви вбачається, що позивачем нараховуються 3% річних та інфляційні втрати на суму невиплаченої йому «суми основного боргу», а посилання позивача на те, що відповідачем йому завдано збитки своїми незаконними діями не підтверджено жодним нормативно-правовим обґрунтуванням, то позивачем не доведено наявності підстав для відсутності у нього обов'язку сплачувати судовий збір.

Жодного доказу оплати судового збору позивачем не подано.

Позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи (п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України).

Однак, позовна заява не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи, оскільки в позовній заяві Публічне акціонерне товариство «Романівська Райагропромтехніка» вказує, що такі витрати визначаються витратами, що можуть виникнути в процесі розгляду справи.

При цьому, за приписами ч. 2 ст. 124 ГПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Внаслідок вказаного в сукупності позовна заява підлягає залишенню без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити без руху позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Романівська Райагропромтехніка».

2. Встановити строк на усунення недоліків позовної заяви сім днів з дня вручення цієї ухвали, встановити спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання належних доказів сплати судового збору в розмірі 10.275,95 грн.;

- зазначення в прохальній частині позовної заяви правової природи пред'явленої до стягнення суми;

- зазначення ціни позову.

3. Ухвала набрала законної сили 31.08.18. та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Ващенко