ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року Справа № 915/437/18

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi ОСОБА_1,

за участю:

секретаря судового засідання Долгової А.О.,

прокурора: Дмитрієнко І.О., - посв. №034811 від 05.08.2015;

представника позивача: ОСОБА_2 дов. №221096;

представника відповідача-1: ОСОБА_3 ордер МК №100004 від 11.07.2018;

представника відповідача-2: ОСОБА_4 за дов. №312/02-43-9/18 від 12.03.2018;

представника відповідача-3: не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області

(55213, Миколаївська обл., м.Первомайськ, вул. Івана Виговського, 18)

в інтересах держави в особі: Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України (01601, м.Київ, вул. Велика Житомирська, 9, вул. ділова, 24, ),

до відповідача-1: Відділу освіти Кривоозерської районної державної адміністрації

(55104, Миколаївська обл., смт Криве Озеро, майдан Незалежності, 1, )

до відповідача-2: Кривоозерської районної державної адміністрації

(55104, Миколаївська обл., смт Криве Озеро, майдан Незалежності, 1, )

до відповідача-3: Приватного підприємства «Сінчук»

(55014, Миколаївська обл., смт Криве Озеро, вул. Урожайна, 3, )

про: - визнання незаконним та скасування розпорядження голови Кривоозерської районної державної адміністрації від 22.12.2017р. №302-р про надання згоди на проведення стовідсоткової попередньої оплати за договором щодо проведення робіт, повязаних з реконструкцією футбольного поля із штучним покриттям;

- визнання недійсним договору підряду №3426 від 22.12.2017р., укладеного між Відділом освіти Кривоозерської районної державної адміністрації та Приватним підприємством Сінчук (), зі змінами, внесеними додатковими угодами від 22.12.2017р. та 22.01.2018р.;

- зобовязання Приватного підприємства Сінчук () повернути на розрахункові рахунки Відділу освіти Кривоозерської районної державної адміністрації грошові кошти у сумі 1199000 грн., отримані в ході виконання договору підряду №426 від 22.12.2017р., -

в с т а н о в и в:

Позивач Заступник керівника Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою за вих. №(15-34) 3255 вих-18 від 16.05.2018р., в якій просить суд: визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Кривоозерської районної державної адміністрації від 22.12.2017р. №302-р про надання згоди на проведення стовідсоткової попередньої оплати за договором щодо проведення робіт, повязаних з реконструкцією футбольного поля із штучним покриттям; визнати недійсним договір підряду №3426 від 22.12.2017р., укладений між Відділом освіти Кривоозерської районної державної адміністрації та Приватним підприємством «Сінчук» (), зі змінами, внесеними додатковими угодами від 22.12.2017 та 22.01.2018; зобовязати ПП «Сінчук» повернути на розрахункові рахунки Відділу освіти Кривоозерської районної державної адміністрації грошові кошти у сумі 1199000 грн., отримані в ході виконання договору підряду №426 від 22.12.2017; судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування своїх вимог прокурор у позовній заяві зазначає наступне.

Первомайською районною прокуратурою Миколаївської області вивчено стан додержання вимог чинного законодавства при використанні бюджетних коштів їх розпорядниками на території Кривоозерського району Миколаївської області. 06.12.2017р. між відділом з питань фізичної культури і спорту Миколаївської обласної державної адміністрації ті відділом Кривоозерської районної державної адміністрації був укладений договір про делегування повноважень на виконання бюджетної програми «Будівництво футбольних полів зі штучним покриттям в регіонах України», за умовами п.п.1, 2.1 якого відділу освіти Кривоозерської районної державної адміністрації делеговані повноваження по виконанню такої бюджетної програми в частині результату «Реконструкція спортивного майданчика для міні-футболу зі штучним покриттям по вул. Горького, 252, в с.Криве Озеро Кривоозерського району Миколаївської області». На фінансування заходів, передбачених вказаною програмою з Державного бюджету України були виділені кошти в сумі 749500,0 грн. та з обласного бюджету також були виділені кошти в сумі 449500,0 грн. Розпорядженням голови Кривоозерської районної державної адміністрації за №302-р від 22.12.2017 відділу освіти цієї ж адміністрації надано дозвіл зазначити у договорі підряду на виконання робіт із реконструкції футбольного поля із штучним покриттям пункту про проведення попередньої оплати робіт у розмірі 100 відсотків їх вартості. В подальшому, 22.12.2017 за №426 між відділом освіти Кривоозерської районної державної адміністрації, як замовником, та приватним підприємством «Сінчук», як виконавцем, був укладений договір підряду, відповідно до умов якого виконавець прийняв на себе зобовязання на свій ризик, своїми силами і засобами виконати роботи по проекту «Реконструкція спортивного майданчика для міні-футболу зі штучним покриттям по вул. Горького, 252 в с.Криве Озеро Кривоозерського району Миколаївської області» у встановлений строк в межах договірної ціни, з дотриманням будівельних норм та правил, а замовник зобовязався прийняти та оплатити виконану роботу. За пунктами 3.1, 4.1 договору його сума становить 1499022,0 грн. без ПДВ, та сплата проводиться за рахунок коштів державного бюджету в сумі 749500,0 грн. (у 2017 році), обласного бюджету в сумі 449500,0 грн. (в 2017 році) та 300 022 грн. з місцевого бюджету (з 2018 року). Замовник зобов'язаний провести стовідсоткову передоплату вартості договору, згідно постанови Кабінету Міністрів України №114 від 23.04.2014. Строк дії договору визначено у п. 9.1, яким встановлено, що договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими особами сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором, але не пізніше 31.12.2017. В подальшому, додатковими угодами №1 від 22.12.2017 та №1 від 22.01.2018 термін дії такого договору продовжено до 31.12.2018.

Посилаючись на ст. ст. 23, 48, 116 Бюджетного кодексу України, ст. ст. 203, 207, 215, 216, 626, 628, 632, 638, 843, 844, 845, ч.3 ст. 837, 877 Цивільного кодексу України прокурор вказує, що взяття розпорядником бюджетних коштів бюджетного зобовязання, у тому числі шляхом укладення відповідного договору, без відповідних бюджетних призначень та асигнувань на період виконання договору суперечить вимогам норм Бюджетного кодексу України та, з огляду на передбачену умовами договору стовідсоткову передоплату виконаних робіт, наперед унеможливлює виконання такого зобовязання (укладеного договору), внаслідок чого воно є наперед не виконуваним бюджетною організацією. Умови спірного договору за своїм змістом унеможливлюють його виконання, оскільки, на думку прокурора, заздалегідь є не виконуваними в повному обсязі, а тому такими, що не утворюють будь-яких зобовязань з боку підрядника. Отже розпорядження голови Кривоозерської райдержадміністрації №302-р від 22.12.2017 прийнято з перевищенням компетенції, всупереч вимог бюджетного законодавства, що призвело до укладення відділом освіти спірного договору за відсутності бюджетних асигнувань. Окрім цього, прокурор зазначає, що відділом освіти спірний договір укладено з підрядником, який не мав можливості виконати ряд робіт з реконструкції спортивного майданчика (в т.ч. відповідних дозволів для проведення робіт підвищеної небезпеки) і при цьому, умови договору не містять положень щодо порядку залучення до виконання робіт підвищеної небезпеки субпідрядників. Також прокурор зазначає, що підрядник не є платником ПДВ, тому включення до ціни договору загальної кошторисної вартості будівництва податку на додану вартість є безпідставним та свідчить про безпідставне завищення ціни договору.

13-15.06.2018 від відповідачів до суду надійшли відзиви, в яких вони проти позову заперечують в повному обсязі, зазначаючи наступне.

По-перше, у 2017 році Міністерству регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України (Мінрегіон) за кодом програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету 2751320, кодом функціональної класифікації видатків та кредитування бюджету 0810, з найменуванням згідно з відомчою і програмною класифікацією видатків та кредитування державного бюджету «будівництво футбольних полів із штучним покриттям в регіонах України» було виділено 270000,0 тис. грн. Головним розпорядником даних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми, відповідно до п.2 Порядку використання коштів, передбачений у державному бюджеті для будівництва футбольних полів із штучним покриттям у Регіонах України, затвердженого постановою КМУ від 06.09.2017р. №714 є Мінрегіон. Розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня є структурні підрозділи місцевих держадміністрацій та виконавчих комітетів місцевих рад, бюджеті установи органів державної влади. Умовами п.п.5 п.1 постанови КМУ «Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти» від 23.04.2014р. №117 встановлено, що розпорядники бюджетних коштів та одержувачі бюджетних коштів у договорах про закупівлю товарів, робіт і послуг за бюджетні кошти можуть передбачати відповідно до належним чином оформленого рішення головного розпорядника бюджетних коштів попередню оплату лише у разі закупівлі товарів робіт і послуг, повязаних з будівництвом (реконструкцією) футбольних полів із штучним покриттям до 100 відсотків їх вартості. Пунктом 2 наказу Мінрегіону від 16.11.2017р. №305 «Про організацію виконання бюджетної програми КПКВК 27513220 «Будівництво футбольних колів зі штучним покриттям в регіонах України» одержувачам бюджетних коштів та розпорядникам бюджетних коштів нижчого рівня були делеговані повноваження з виконання вказаної бюджетної програми. Враховуючи це, спірне розпорядження Голови райдержадміністрації №302-р від 22.12.12017р. прийняте у відповідності до статей 6,22 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», норм Закону України «Про освіту», постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2017р. №117 «Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти» зі змінами та доповненнями, та жодні підстави для визнання його незаконним відсутні.

По-друге, відповідно до п.3 ч.2 ст.22 Бюджетного кодексу України за бюджетними призначеннями, визначеними рішеннями про місцеві бюджети, головними розпорядниками коштів є місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад, структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників. Оскільки кошти в сумі 449500,0 грн. надійшла до районного бюджету у вигляді субвенції з обласного бюджету і асигнована у реконструкцію обєкта будівництва вже з районного бюджету, що, зокрема, підтверджується листом Кривоозерської районної ради №48-01.08-18 від 05.03.2018, то їх головним розпорядником відповідно до норм п.3 ч.2 ст. 22 Бюджетного кодексу України є Кривоозерська районна державна адміністрація в особі її голови. Отже, в частині попередньої оплати робіт, що здійснюється з місцевих бюджетів, оскаржуване розпорядження Голови райдержадміністрації, який є головним розпорядником цих коштів, є правомірним.

По-третє, відповідачі зазначають, що чинним законодавством недійсність оскаржуваного договору не встановлена, а підстави для визнання його в судовому порядку недійсним, передбачені ст. ст. 203,215 Цивільного кодексу України відсутні. Зокрема: договір не суперечить вимогами чинного законодавства України в частині попередньої оплати; договір не суперечить інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; договір укладеного особою, яка має відповідний обсяг цивільної дієздатності, необхідний для його укладення; договір укладено при вільному волевиявленні, яке відповідало внутрішній волі осіб, які укладали договір; договір спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним на реальну реконструкцію спортивного майданчика для міні-футболу, що підтверджується в тому числі його частковим виконанням і замовником і підрядником. На момент укладення договору і фактичної виплати замовником договірної ціни підряднику передбачені державним і обласними бюджетами кошти реально надійшли та реально були виплачені підряднику, що і означає, що повноваження замовника на здійснення витрат до бюджету реально відповідали обсягу надходжень бюджету на відповідним бюджетний період, як цього і вимагає принцип збалансованості. Кошти ж, які мають надійти у 2018 році з районного бюджету, відповідно до умов п.4.1 договору мають виплачуватись, як про це зазначено в тексті договору «При наступних надходженням коштів з бюджету до проведення повного розрахунку (умова з відкладальною обставиною відповідно до ч.1 ст. 212 Цивільного кодексу України). В силу приписів ст. ст. 213, 637 Цивільного кодексу України тлумачити умови договору можуть не треті особі, а лише сторони, або за їх зверненням, суд. Умови оскаржуваного прокурором договору і замовник і підрядник розуміють однаково і фактично його виконують, за їх тлумаченням до суду не звертались. Отже, позовні вимоги прокурора в частині тлумачення умов договору як «невиконуваних» фінансових зобовязань є безпідставними.

По-четверте, позовні вимоги прокурора щодо повернення на рахунки відділу освіти Кривоозерської районної державної адміністрації Миколаївської області коштів в сумі 1 199 000,0 грн. є безпідставними, оскільки із державного бюджету на будівництво обєкту за спірним договором були виділені лише кошти в сумі 749500,0 грн., а позов заявлений прокурором саме в інтересах Мінрегіону, а не в інтересах відділу освіти Кривоозерської районної державної адміністрації.

18.06.2018 від Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області до суду надійшло клопотання про залучення у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних позовних вимог на предмет спору на стороні позивача Управління молоді та спорту Миколаївської обласної державної адміністрації.

В судовому засіданні 18.07.2018р. за результатами розгляду клопотань про залучення третіх осіб без самостійних позовних вимог на стороні позивача, господарський суд ухвалив відмовити у їх задоволенні.

21.06.2018р. від Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства до суду надійшли письмові пояснення, в яких особа, в інтересах якої прокурором подано позов, зазначає, що вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки оскаржуване розпорядження Голови Кривоозерської РДА видане саме за наявності відповідного дозволу Мінрегіону на попередню оплату (копії листів від 20.12.2017р. №7/19-13990, №7/19-13991 додані до пояснень), а тому, цілком відповідає приписам чинного законодавства України. Всі інші вимоги прокурора щодо визнання недійсним договору підряду є похідними від першої позовної вимоги, оскільки ґрунтуються на твердженні прокурора, що даний договір був укладений на підставі незаконного розпорядження. Тому при відсутності підстав для задоволення першої позовної вимоги не підлягають задоволенню і наступні вимоги. Також Мінрегіону зазначив, що вважає питання про залучення судом у страву в якості третіх осіб без самостійних позовних вимог на стороні позивача Головне управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області, Відділу з питань фізичної культури і спорту Миколаївської облдержадміністрації недоцільним.

Того ж дня від Мінрегіону до суду надійшли додаткові пояснення, відповідно до яких Мінрегіон повідомив, що за результатами подання звітності органами Державної казначейської служби України, відділом з питань фізичної культури і спорту Миколавської ОДА та власне Мінрегіоном до Міністерства фінансів України про використання бюджетних коштів у розрізі обєктів, жодних порушень постанови КМУ №714 розпорядниками бюджетних коштів бюджетної програми КПКВК 2751320 всіх рівнів здійснено не було.

21.06.2018 від Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області о суду надійшли відповіді на відзиви відповідачів, в яких прокурор вважає доводи відповідачів, викладені у відзивах необґрунтованими, оскільки, зокрема, за змістом п.7 ч.5 ст. 22 Бюджетного кодексу України саме головному розпоряднику бюджетних коштів надано право здійснювати управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень. На думку прокурора попередня оплата за спірним договором повинна була здійснюватись за рішенням головного розпорядника бюджетних коштів Мінрегіону, а не за розпорядженням Голови Кривоозерської районної державної адміністрації, яка могла бути головним розпорядником бюджетних коштів у спірних правовідносинах виключно щодо сум бюджетних коштів, які є включеними до відповідного місцевого бюджету. Проте у районному бюджеті станом на момент прийняття спірного розпорядження були відсутні кошти в сумі 300022,0 грн., які передбачались до сплати за рахунок районного бюджету на виконання відповідних робіт. Повноваження щодо надання дозволів на проведення передоплати робіт за бюджетні кошти на суму 449500,0 грн. районною радою Кривоозерській РДА не делеговано. Кошти в сумі 749500,0 грн. з державного бюджету були передані безпосередньо відділу освіти відповідно до договору про делегування повноважень на виконання бюджетної програми від 06.12.2017р., а тому стосовно них відповідна районна державна адміністрація в жодному випадку не може виступати головним розпорядником бюджетних коштів. Спірним розпорядженням голови РДА Відділу освіти був наданий дозвіл на зазначення у договорі підряду пункту про проведення попередньої оплати робіт у розмірі 100% їх вартості, хочу бюджетні асигнування в повній сумі 1 499 000,0 грн. були відсутні, а про необхідність проведення авансування саме у такому розмірі бюджетній установі відомо зі змісту відповідної кошторисної документації. Таким чином прокурор вважає доведеним факт перевищення при прийнятті спірного розпорядження бюджетних асигнувань на такі цілі.

02.07.2018 від Кривоозерської районної державної адміністрації Миколаївської області до суду надійшли заперечення на відповідь прокуратури на відзив, в яких відповідач зазначає, що прокуратурою перекручуються факти, зокрема, у відповіді на відзив прокурором зазначено, що спірним розпорядженням Голови Кривоозерської РДА Відділу освіти був наданий дозвіл зазначати у договорі підряду на виконання робіт із реконструкції футбольного поля із штучним покриттям пункту про проведення попередньої оплати робіт у розмірі 100 відсотків їх вартості, тоді як насправді спірним розпорядженням був наданий такий дозвіл на здійснення оплати у розмірі до 100 відсотків їх вартості. Отже, таке розпорядження прийняте без перевищення повноважень та відсутні будь-які підстави для визнання його незаконним та скасування.

30.07.2018 від Відділу освіти Кривоозерської РДА Миколаївської області до сулу надійшли додаткові письмові пояснення, в яких відповідач проти позову заперечує та зазначає, що по-перше, прокурором в даному випадку, в порушення приписів ст.53 ГПК України (у поточній редакції), не обґрунтовано в даному випадку наявність підстав для здійснення представництва. Доведення цих підстав здійснюється у загальному порядку відповідно до вимог ГПК України та наявність одного лише факту порушення інтересів держави достатньо для здійснення представництва прокурором інтересів держави в суді. Таке право, в тому числі право подавати позов прокурор має лише якщо орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження (вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 10.05.2018р., справа №915/370/16). По-друге, є необґрунтованими твердження позивача щодо недійсності оскаржуваного договору з підстав порушення інтересів держави, оскільки на момент укладання спірного договору підряду у жодної із сторін цього договору не було наміру щодо настання відповідних наслідків, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави і суспільства та визначені п. 3.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013р. «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними». По-третє, вимоги позивача про визнання недійсним договору з підстави недотримання сторонами істотної умови, а саме ціни договору не відповідає дійсності, оскільки умови договору містять відомості щодо ціни договору. А також посилання позивача на відсутність у виконавця робіт (ПП «Сінчук») дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки не відповідає дійсності, оскільки позивачем застосовано до даних правовідносин з укладання спірного договору перелік видів робіт підвищеної небезпеки у редакції постанови КМУ від 07.02.2018р., тобто яка набрала законної сили вже після укладання даного договору. При цьому виконавцем робіт отримані всі необхідні дозволи для здійснення робіт із середніми наслідками (СС2).

Того ж дня до суду від Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області надійшли письмові заперечення на пояснення Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, в яких прокурор зазначає, що адресовані Мінрегіоном листи №7/19-13991 від 20.12.2017р. та №7/19-13991 від 20.12.2017р. не можуть вважатись, на його думку, належним чином оформленими рішеннями головного розпорядника бюджетних коштів, оскільки не містять ознак як розпорядчого документа так і належним чином оформленого рішення Мінрегіону, а фактично містять інформацію рекомендаційного та методичного змісту. Також прокурор зазначає, що його вимога щодо визнання недійсним спірного договору підряду не є похідною від вимоги щодо визнання незаконним та скасування розпорядження Голови Кривоозерської РДА, а містить окремі зазначені у позові підстави, які не залежать від вирішення судом першої вимоги.

13.08.2018 від прокуратури до суду надійшли додаткові письмові пояснення щодо обґрунтування позовних вимог згідно з приписами ст.53 ГПК України.

Ухвалами від 21.06.2018, 30.07.2018 підготовчі засідання відкладались.

Ухвалою суду від 15.08.2018 було закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 27.08.2018.

У судовому засіданні 27.08.2018р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників учасників справі, оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступні обставини.

06.12.2017 між Відділом з питань фізичної культури і спорту Миколаївської обласної державної адміністрації, як розпорядником бюджетних коштів другого рівня та Відділом освіти Кривоозерської райдержадміністрації, як розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня був укладений договір про делегування повноважень на виконання бюджетної програми «Будівництво футбольних полів зі штучним покриттям в регіонах України», відповідно до умов якого розпорядник бюджетних коштів другого рівня відповідно до Бюджетного кодексу України, Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», постанови Кабінету Міністрів України від 06.09.2017р. №714 «Про затвердження Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для будівництва футбольних полів із штучним покриттям у регіонах України», наказу Мінрегіону від 01.11.2017р. №287 «Про затвердження переліку обєктів, що фінансуються у 2017 році за рахунок бюджетної програми «Будівництво футбольних полів зі штучним покриттям в регіонах України» делегував, а розпорядник коштів нижчого рівня прийняв на себе повноваження з виконання бюджетної програми КПКВК 2751320 «Будівництво футбольних полів зі штучним покриттям в регіонах України» в частині реалізації проекту/проектів: «Реконструкція спортивного майданчика для міні-футболу зі штучним покриттям по вул. Горького, 252 в с.Криве Озеро, Кривоозерського району Миколаївської області».

Умовами пункту 2.1 даного договору його учасники погодили право розпорядника бюджетних коштів нижчого рівня згідно з цим договором, зокрема, забезпечувати здійснення процедури закупівель товарів. Робіт і послуг за державні кошти на обєкті/обєктах відповідно до вимог закону України «Про публічні закупівлі» та укладати договори на проведення підрядних робіт на обєкті/обєктах відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2005р. №668 «Про затвердження Загальних умов укладання та виконання договорів підряду при капітальному будівництві» та інших нормативно-правових актів.

В подальшому, 22.12.2017 за №302-р Головою Кривоозерської районної державної адміністрації було видане розпорядження «Про здійснення попередньої оплати на закупку товарів, робіт і послуг», яким Відділу освіти районної державної адміністрації був наданий дозвіл, зазначити у договорах щодо здійснення попередньої оплати робіт, повязаних з реконструкцією футбольного поля зі штучним покриттям, у розмірі до 100% їх вартості.

Вказане розпорядження видане з посиланням на ст.53 Конституції України, ст.ст.6, 22 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», Закону України «Про освіту», постанови Кабінету міністрів України від 23.04.2014 №117 «Про здійснення попередньої оплати товарів. Робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти» (зі змінами та доповненнями) з метою вирішення найважливіших напрямів діяльності освітньої галузі на території району та реконструкції футбольного поля зі штучним покриттям.

В межах делегованих повноважень, за результатами засідання комітету з конкурсних торгів щодо виконання роботи по проекту «Реконструкція спортивного майданчика для міні-футболу зі штучним покриттям по вул. Горького, 252 в с.Криве Озеро Кривоозерського району Миколаївської області (а.с.54 т.1), 22.12.2017 за №426 між Відділом освіти Кривоозерської районної державної адміністрації, як замовником, та приватним підприємством «Сінчук», як виконавцем, був укладений договір підряду, відповідно до умов якого виконавець зобовязується на свій ризик, своїми силами і засобами виконати роботи по проекту «Реконструкція спортивного майданчика для міні-футболу зі штучним покриттям по вул. Горького, 252 в с.Криве Озеро Кривоозерського району Миколаївської області» у встановлений строк, в межах договірної ціни, з дотриманням будівельних норм та правил, а замовник зобовязався прийняти і оплатити виконану роботу.

Розділом 3 даного договору його учасники погодили що сума договору становить 1499022,0 грн. без ПДВ за рахунок коштів державного бюджету в сумі 749500,0 грн. (в 2017 році), обласного бюджету 449500,0 грн. (в 2017 році) та 300022 грн. місцевого бюджету (з 2018 року). Сума договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін. Договірна ціна може бути змінена у випадках та порядку визначених чинним законодавством України (п.3.1). Договірна ціна (додаток до договору) розрахована у відповідності до Правил визначення вартості будівництва ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, прийнятих та введених в дію наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2013р. №293 та є динамічною (п.3.3).

Відповідно до умов розділу 4 вказаного договору, розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість. Замовник проводить стовідсоткову передоплату вартості договору згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2014р. №117 (за змінами). Подальша оплата виконаних робіт здійснюється при наступних надходженнях коштів з бюджету до проведення повного розрахунку (умова із відкладальною обставиною відповідно до ч.1 ст. 212 Цивільного кодексу України) (п.4.1).

У разі виявлення невідповідності робіт, предявлених для оплати, встановленим вимогам, завищення їх обсягів або неправильного застосування кошторисних норм, поточних цін розцінок та інших помилок, що вплинули на ціну виконаних робіт, замовник має право за участю виконавця скоригувати суму, що підлягає оплаті.

Кривоозерська районна рада Миколаївської області листом від 05.03.2018 за №48-01.08-18 повідомила Кривоозерський відділ місцевої прокуратури, що рішенням ХVІ сесії районної ради від 20.12.2017 №10 «Про внесення змін та уточнень до районного бюджету Кривоозерського району на 2017 рік» збільшено загальний фонд районного бюджету за рахунок обсягу субвенції з обласного бюджету на спів фінансування реалізації проекту з будівництва (реконструкції) футбольних полів із штучним покриттям в Миколаївській області на 2017 рік в сумі 449,500 тис. грн. Кошти направлені на реконструкцію спортивного майданчика для міні-футболу зі штучним покриттям по вул. Горького, 252 в с.Криве Озеро. Головним розпорядником коштів є відділ освіти райдержадміністрації.

Також листом від 16.03.2018 за №62-01.08-18 Кривоозерська районна рада повідомила місцеву прокуратуру про те, що рішенням ХVІ сесії районної ради від 20.12.2017 №10 «Про внесення змін та уточнень до районного бюджету Кривоозерського району на 2017 рік» головному розпоряднику коштів Відділу освіти райдержадміністрації збільшено видатки загального фонду та здійснено передачу до спеціального фонду районного бюджету за рахунок

Відділ освіти Кривоозерської РДА Миколаївської області листом від 19.03.2018 надав Первомайській місцевій прокуратурі інформацію про кількість коштів, які протягом 2017 та 2018 років виділялись з районного бюджету на реконструкцію спортивного майданчика для міні-футболу зі штучним покриттям по вул. Горького, 252 в с.Криве Озеро.

Первомайська місцева прокуратура Миколаївської області звернулась до господарського суду з позовом про визнання незаконним та скасування вказаного розпорядження Голови Кривоозерської районної державної адміністрації від 22.12.2017 №302-р, а також про визнання недійсним укладеного договору підряду №426 від 22.12.2017 та зобовязання ПП «Сінчук» повернути на розрахункові рахунки Відділу освіти Кривоозерської районної державної адміністрації грошові кошти в сумі 1199000,0 грн. мотивуючи це: виявленими прокурором порушеннями норм Бюджетного кодексу України, Цивільного кодексу та інших нормативно-правових актів, допущеними при укладанні договору підряду; наявність суперечності змісту правочину спірного договору підряду Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, інтересам держави і суспільства; перевищення повноважень при видачі спірного розпорядження №426 від 22.12.2017, оскільки на думку прокурора вирішення питання щодо включення до договору підряду умов щодо проведення стовідсоткової передоплати вартості робіт чинним законодавством віднесено до повноважень Мінрегіону, а також неналежним здійсненням Мінрегіоном контролю за станом цільового та ефективного витрачання бюджетних коштів.

На підставі повно і всебічно зясованих обставин справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судових засіданнях в ході розгляду справи, з наданням оцінки всім аргументам сторін, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Нормами статті 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не можу біти примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Відповідно до додатку №3 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» Міністерству регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України за кодом програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету 2751320, кодом функціональної класифікації видатків та кредитування бюджету 0810, найменування згідно з відомчою і програмною класифікацією видатків та кредитування державного бюджету «будівництво футбольних полів із штучним покриттям в регіонах України» виділено 270000,0 тис. грн.

Пунктом 2 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для будівництва футбольних полів із штучним покриттям у регіонах України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №714 від 06.09.2017 (в редакції, що діяла на час існування спірних правовідносин), визначено, що головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінрегіон. Розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня є структурні підрозділи місцевих держадміністрацій та виконавчих комітетів місцевих рад, бюджетні установи органів державної влади, а одержувачами бюджетних коштів - державні підприємства (організації), які визначаються Мінрегіоном та яким Міністерство делегує функції з виконання бюджетної програми.

Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що закупівля товарів, робіт і послуг проводиться з урахуванням положень бюджетного законодавства. Попередня оплата товарів, робіт та послуг проводиться з урахуванням положень бюджетного законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України №117 від 23.04.2014 «Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти» встановлені підстави та умови, за яких можлива попередня оплата товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти.

Зокрема, п.п.5 п.1 вказаної постанови визначено, що розпорядники бюджетних коштів та одержувачі бюджетних коштів у договорах про закупівлю товарів, робіт і послуг за бюджетні кошти можуть передбачати відповідно до належним чином оформленого рішення головного розпорядника бюджетних коштів попередню оплату лише у разі закупівлі на строк не більше одного року товарів, робіт, послуг, пов'язаних з будівництвом (реконструкцією) футбольних полів із штучним покриттям у розмірі до 100 відсотків їх вартості.

Наказом Мінрегіону від 01.11.2017р. №287 затверджено перелік обєктів, що фінансуються у 2017 році за рахунок бюджетної програми «Будівництво футбольних полів зі штучним покриттям в регіонах України», в т.ч. спортивний майданчик для міні-футболу зі штучним покриттям по вул. Горького,252 в с.Криве Озеро Кривоозерського району Миколаївської області реконструкція.

Пунктом 2 Наказу Мінрегіону від 16.11.2017р. №305 «Про організацію виконання бюджетної програми КПКВК 27513220 «Будівництво футбольних полів зі штучним покриттям в регіонах України» було делеговано одержувачам бюджетних коштів та розпорядникам бюджетних коштів нижчого рівня повноваження з виконання бюджетної програми КПКВК 27513220 «Будівництво футбольних полів зі штучним покриттям в регіонах України».

Мінрегіон у своїх поясненнях (а.с.173-176 т.1) повідомив суду, що ним, як головним розпорядником бюджетних коштів, належним чином була надана згода на проведення попередньої оплати та зазначив, що оскаржуване розпорядження Голови Кривоозерської районної державної адміністрації видано при наявності дозволу Мінрегіону, а тому видано в повній відповідності до законодавства та підстави для його скасування відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи, Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2014р. №117 «Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти» (зі змінами) листом від 20.12.2017р. вих. №7/19-13990 (а.с.179 т.1) повідомило місцевим органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування (за списком) про не заперечення щодо здійснення, у разі потреби, попередньої оплати по проектах, що затверджені наказом Мінрегіону від 01.11.2017р. №287 «Про затвердження переліку обєктів, що фінансуються у 2017 році за рахунок бюджетної програми «Будівництво футбольних полів зі штучним покриттям в регіонах України» (із змінами) в 2017 році відповідно до законодавства.

Прокурор не погоджуючись із даними поясненнями зазначив суду, що не вважає вказаний лист належним чином оформленою згодою, оскільки на думку прокурора, такий лист не містить ознак, як розпорядчого документа, так і належним чином оформленого рішення Мінрегіону, а містить інформацію рекомендаційного та методичного змісту. Відповідна згода на проведення передоплати, на думку прокурора, має бути оформлене саме відповідним наказом Мінрегіону.

Господарський суд не приймає до уваги заперечення прокурора, оскільки умовами постанови Кабінету Міністрів України №117 від 23.04.2014 не встановлено, що така згода має бути оформлена виключно у формі наказу головного розпорядника бюджетних коштів. Більше того, даною постановою взагалі не визначено форму, у якій має бути оформлене таке рішення. Доводи прокурора ґрунтуються на припущеннях, не підтверджені належними та допустимими доказами, та з огляду на висловлену Мінрегіоном позицію щодо надання згоди на здійснення попередньої оплати спростовуються матеріалами справи.

Також господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Прокурор у позові та у численних поясненнях в ході розгляду справи наполягає на виявленому порушенні бюджетного законодавства, передбаченого ч.4 ст. 48 та п.20 ч.1 ст.116 Бюджетного Кодексу України, а саме, взяття зобовязань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених Бюджетним кодексом України чи законом про Державний бюджет України.

При цьому, підставою відповідальності за главою 18 Бюджетного кодексу України є встановлений факт вчинення учасником (учасниками) бюджетного процесу порушення бюджетного законодавства, основні ознаки якого наведені у ст. 116 коментованого Кодексу.

Порушення бюджетного законодавства - це дія або бездіяльність учасника бюджетного процесу, що призвела до порушення встановленого законодавством порядку складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджетів та звітування про їх виконання.

Виявлення і засвідчення фактів бюджетних правопорушень покладено на: Рахункову палату (ст. 110 Бюджетного кодексу України); Міністерство фінансів України (ст. 111 Бюджетного кодексу України); Казначейства України (ст. 112 Бюджетного кодексу України); органи державного фінансового контролю (ст. 113 Бюджетного кодексу України); місцевих державних адміністрацій та виконавчих органів відповідних місцевих рад (ст. 115 Бюджетного кодексу України); відповідних правоохоронних органів.

Нормами статті 2 Закону України «Про прокуратуру» визначені функції прокуратури, а саме встановлено, що на прокуратуру покладаються такі функції: 1) підтримання державного обвинувачення в суді; 2) представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом; 3) нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство; 4) нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Функцій щодо виявлення та засвідчення фактів бюджетних правопорушень даним Законом на органи прокуратури не покладено.

Отже, наявність або відсутність таких фактів має доводитись прокурором у загальному порядку шляхом надання суду належних та допустимих доказів відповідно до приписів ст. ст. 76-77 ГПК України.

Прокурором до суду не надано жодних належних та допустимих доказів виявлення і засвідчення відповідними уповноваженими органами фактів бюджетного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 48 та п.20 ч.1 ст.116 Бюджетного кодексу України (актів перевірок, ревізій, постанов про притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності або відомостей щодо відкриття кримінальної справи тощо).

За таких обставин, у суду відсутні правові підстави для задоволення позову в частині визнання незаконним та скасування розпорядження Голови Кривоозерської районної державної адміністрації від 22.12.2017р. №302-р.

Стосовно позовної вимоги щодо визнання недійсним договору підряду №426 від 22.12.2017 суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Прокурор зазначає, що спірний договір підряду підлягає визнанню недійсним відповідно до положень п.п.1,5 ч.1 ст. 203, ч.ч.1,3 ст. 215 Цивільного кодексу України та ст. 207 Господарського кодексу України.

Частинами 1,5 статті 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до положень ст.215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Також прокурор посилається на норми статті 207 Господарського кодексу України, як на підстави визнання спірного договору підряду недійсним, однак, зважаючи на те, що вказану статтю виключено у лютому 2018 року, відповідно до положень Закону України №2275-VІІІ від 06.02.2018р. «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», а позов був поданий прокурором у травні 2018 року, господарський суд не приймає дане посилання до уваги.

Твердження прокурора, що спірний правочин посягає на суспільні, економічні та соціальні основи держави судом відхиляються, враховуючи наступне.

Відповідно до положень п.2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» від 29.05.2013 №11, за загальним правилом невиконання чи неналежне виконання правочину не тягне за собою правових наслідків у вигляді визнання правочину недійсним. У такому разі заінтересована сторона має право вимагати розірвання договору або застосування інших передбачених законом наслідків, а не визнання правочину недійсним. Водночас частиною п'ятою статті 27 Закону України "Про приватизацію державного майна" передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір купівлі-продажу може бути розірвано або визнано недійсним за рішенням суду в разі невиконання іншою стороною зобов'язань, передбаченим договором купівлі-продажу, у визначені строки. Так само за загальним правилом не є підставою для визнання недійсним відсутність у договорі істотних умов.

Пунктом 3.7 вказаної постанови визначено, що необхідною умовою для визнання господарського договору недійсним як такого, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства (частина перша статті 207 ГК України), є наявність наміру хоча б у однієї з сторін щодо настання відповідних наслідків.

До господарських договорів, що підпадають під ознаки відповідної норми, слід відносити ті, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави і суспільства і спрямовані, зокрема, на: використання всупереч законові державної або комунальної власності; незаконне заволодіння, користування розпорядження (в тому числі відчуження) об'єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (статті 14, 15 Конституції України); відчуження викраденого майна; виробництво і відчуження певних об'єктів, вилучених або обмежених у цивільному обігу (відповідні види зброї, боєприпасів, наркотичних засобів, іншої продукції, що має властивості, небезпечні для життя та здоров'я громадян, тощо); виготовлення і поширення літератури та іншої продукції, що пропагує війну, національну, расову чи релігійну ворожнечу; приховування від оподаткування доходів, інше ухилення від сплати податків; виготовлення чи збут підробних документів і цінних паперів; незаконне вивезення за кордон валютних коштів, матеріальних чи культурних цінностей; використання власного майна на шкоду інтересам суспільства, правам, свободі і гідності громадян.

Для прийняття рішення зі спору необхідно встановлювати, у чому конкретно полягала завідомо суперечна інтересам держави і суспільства мета укладення господарського договору, якою із сторін і в якій мірі виконано зобов'язання, а також наявність наміру у кожної із сторін.

Наявність такого наміру у сторін (сторони) означає, що вони (вона), виходячи з обставин справи, усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність укладуваного договору і суперечність його мети інтересам держави і суспільства та прагнули або свідомо допускали настання протиправних наслідків. Намір юридичної особи визначається як намір тієї посадової або іншої фізичної особи, яка підписала договір, маючи на це належні повноваження. За відсутності останніх наявність наміру у юридичної особи не може вважатися встановленою.

На думку суду, спірний договір укладений сторонами без порушень норм Закону України «Про публічні закупівлі» в частині перевищення законодавством вартісних меж, а саме 1500000,0 грн. при вільному волевиявленні обох сторін за наявності необхідного обсягу цивільної дієздатності на таке укладання.

Даний договір спрямований на реальне настання наслідків та частково виконаний, про що свідчать матеріали справи та пояснення відповідачів.

Вказане, а також те, що договір був прийнятий та зареєстрований територіальним органом Державної казначейської служби України, також спростовує твердження прокурора про відсутність відповідних бюджетних асигнувань для фінансування даного договору, і, відповідно, наявність порушень Бюджетного кодексу України.

Завідомо суперечної інтересам держави і суспільства мети при укладанні спірного договору у його учасників не було, що також підтверджується їх поясненнями, наявними в матеріалах справи.

Також прокурор зазначає, що у спірному договорі було безпідставно зазначено здійснення 100% передоплати, що за відсутності відповідного погодження головного розпорядника коштів та необхідних бюджетних асигнувань робить його виконання неможливим. Окрім цього, у даному договорі за твердженням прокурора, допущено завищення ціни договору на суму вартості ПДВ, оскільки виконавець не являється платником ПДВ а є платником єдиного податку. Тому, з огляду на те, що кошторис у договорі будівельного підряду на думку прокурора є безумовно твердим, таке завищення ціни є безпідставним та не відповідає витратам підрядника на виконання робіт.

Між тим, з умов договору вбачається, що його учасники по-перше, передбачили можливість зменшення суми договору за взаємною згодою (п.3.1), а також встановили, що подальша оплата виконаних робіт здійснюється при наступних надходженнях коштів з бюджету до проведення повного розрахунку (умова із відкладальною обставиною відповідно до ч.1 ст.212 Цивільного кодексу України) (п.4.1).

Додатково умовами пункту 4.2 договору його учасники передбачили можливість коригування ціни договору у випадку неправильного застосування кошторисних норм, поточних цін, розцінок та інших помилок, що вплинули на ціну виконаних робіт.

Ціна даного договору є договірною та динамічною (п.3.3 договору).

Отже, зважаючи на вказане, сторони мають можливість скоригувати ціну договору у бік її зменшення. Відсутність такого коригування на момент звернення прокурора із позовом, з огляду на те, що договірні відносини тривають, не може вважатись умовою, за якою даний договір слід визнати недійсним.

Наявність згоди головного розпорядника бюджетних коштів Мінрегіону на проведення передоплати за спірним договором підтверджена листом останнього та його письмовими поясненнями (а.с.173-176,178-179 т.1).

Посилання прокурора на те, що кошторис в даному випадку є твердим, тому ціна у договорі незмінна, також спростовуються умовами договору підряду (п.п.3.1, 3.3 договору).

Роботи, які за твердженням прокурора віднесені до переліку видів робіт підвищеної небезпеки - п.14 додатку №2 до постанови КМУ №1107 від 26.10.2011р. визначені прокурором станом на момент звернення до суду. Вказані роботи складаються зі «Зведення, монтаж і демонтаж будинків, споруд, зміцнення їх аварійних частин». Такий пункт вказаного додатку №2, в редакції, що діяла на момент укладання спірного договору викладений наступним чином «Маркшейдерські роботи».

Відповідно до норм Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності» від 10.06.2017р. №1817-VІІІ, обєкти з незначними (СС1) наслідками: житлові будинки понад чотири поверхи, обєкти, характеристики можливих наслідків від відмови яких перевищуватимуть рівень можливої небезпеки для здоровя і життя 50 осіб, якщо ці особи постійно перебуватимуть на даному обєкті, або 100 осіб, якщо ці особи періодично перебуватимуть на даному обєкті, та інші, визначені Законом.

Суд вважає слушним зауваження відповідача-1, що здійснення підготовчих робіт та будівництво обєктів з незначними (СС1) наслідками відбуватиметься на підставі повідомлень про виконання підготовчих та будівельних робіт, а будівництво обєктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками після отримання дозволу. В матеріалах справи наявні копія ліцензії та додатку до ліцензії ПП «Сінчку» відповідно до якої він має право виконувати роботи з середніми (СС2) наслідками. Також відповідач-1 у своїх поясненнях від 30.07.2018 зазначає, що в пояснювальній записці до робочого проекту замовлення №0911.17-00 «Завдання на проектування» вказано клас наслідків СС1, строк експлуатації 15 років.

За таких обставин, твердження прокурора про відсутність у ПП «Сінчук» всіх необхідних для проведення таких робіт дозвільних документів спростовується матеріалами справи та поясненнями відповідача-1.

Крім того, п.5.4 договору підряду передбачене право виконавця залучати до виконання робіт субпідрядників.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України, у разі відмови у позові, судовий збір підлягає покладенню на позивача.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати покласти на Первомайську місцеву прокуратуру Миколаївської області.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI Перехідні положення ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне судове рішення складено 05 вересня 2018 року.

Суддя М.В. Мавродієва