РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.08.2018Справа № 910/7975/18

Суддя Господарського суду міста Києва Босий В.П., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Папірленд-Плюс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пі.Ді.Ем.»

про стягнення 129 600,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Папірленд-Плюс» (надалі - ТОВ «Папірленд-Плюс») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пі.Ді.Ем.» (надалі - ТОВ «Пі.Ді.Ем.») про стягнення 129 600,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов'язання за Договором оренди нежитлового приміщення №09/17 від 30.06.2017, у зв'язку з чим виникла заборгованість з орендної плати у розмірі 129 600,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.06.2018 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання.

Зазначена ухвала суду вручена відповідачу 25.06.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №363, однак у визначений судом строк відзив на позовну заяву відповідачем не подано.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

30.06.2017 між ТОВ «Папірленд-Плюс» (орендодавець) та ТОВ «Пі.Ді.Ем.» (орендар) був укладений договір оренди нежитлового приміщення №09/17 (надалі - «Договір»), відповідно до п. 2.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове платне користування (оренду) орендоване приміщення строком на 1 (один) рік з право продовження оренди згідно з п. 1.5.

Згідно з п. 2.3 Договору передача приміщення оформлюється актом прийому-передачі приміщення в оренду, який є невід'ємною частиною цього договору.

На виконання умов Договору, актом прийому-передачі приміщення в оренду від 01.07.2017 орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду складське приміщення, площею 360 кв.м., що знаходиться за адресою: 07300, Київська обл., м. Вишгород, вул. Шолуденко, 21.

Актом прийому-передачі (повернення) приміщення з оренди від 31.12.2017 орендар повернув, а орендодавець прийняв з оренди складське приміщення, площею 360 кв.м., що знаходиться за адресою: 07300, Київська обл., м. Вишгород, вул. Шолуденко, 21.

Відповідно до п. 3.1 Договору оренда плата за користування орендованим приміщенням під склад складає 60,00 (шістдесят) грн. за 1 кв.м. в місяць, включаючи ПДВ. У зазначений розмір орендної плати також включаються банківські операційні витрати, виключаючи вартість електроенергії, опалення, газопостачання, які оплачуються окремо на основі об'ємів споживання.

Пунктом 3.2 Договору передбачено, що орендна плата здійснюється орендарем наперед, щомісячно, але не пізніше 5 числа поточного місяця, в національній валюті України на підставі рахунків, що виставлені орендодавцем.

Спір у справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов'язання із сплати орендної плати за Договором за період з липня по грудень 2017 року, у зв'язку з чим позивач вказує на існування заборгованості у розмірі 129 600,00 грн.

Договір є договором оренди, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Матеріалами справи (акт приймання передачі від 01.07.2017) підтверджується факт передачі в оренду, прийняття відповідачем та користування ним об'єктом оренди за Договором за період з липня по грудень 2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частинами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, враховуючи приписи п. 3.2 Договору відповідач повинен був сплачувати орендну плату до 5 числа кожного поточного місяця.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов'язання по сплаті на користь позивача орендної плати з липня по грудень 2017 року у розмірі 129 600,00 грн. на підставі Договору. Відповідачем вказана заборгованість не спростована. Доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «Папірленд-Плюс» про стягнення з ТОВ «Пі.Ді.Ем.» заборгованості з орендної плати у розмірі 129 600,00 грн. є правомірними та обґрунтованими, а тому суд приходить до висновку про необхідність повного задоволення позовних вимог.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Папірленд-Плюс» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пі.Ді.Ем.» (04053, м. Київ, вул. Обсерваторна, будинок 12А; ідентифікаційний код 39398410) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Папірленд-Плюс» (01004, м. Київ, вул. Горького, будинок 18, квартира 2; ідентифікаційний код 25271875) заборгованість у розмірі 129 600 (сто двадцять дев'ять тисяч шістсот) грн. та судовий збір у розмірі 1 944 (одна тисяча дев'ятсот сорок чотири) грн. Видати наказ.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.П. Босий