ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.08.2018 Справа № 905/970/18

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Зекунова Е.В., за участю секретаря судового засідання Поліщук А.І., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" до Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" про визнання правочину недійсним,-

За участю представників сторін:

від позивача - Щепіхіна В.В., Шпак О.М.(за довірненістю);

від відповідача - Берман Ю.А. (за довіреністю);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Обласне комунальне підприємство "Донецьктеплокомуненерго" звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" (з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 12.07.2018) про визнання недійсним одностороннього правочину, оформленого заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог № 03/01/724 від 23.06.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог ОКП "Донецьктеплокомуненерго" зазначило, що КП "Компанія "Вода Донбасу" вчиняючи правочин щодо одностороннього заліку зустрічних однорідних вимог по Договору №31 (заява № 03/01/724 від 23.06.2017 року), в порушення вимог ч.1 ст. 601, п.4 ч. 1 ст. 602 Цивільного кодексу України безпідставно припинило зобов'язання в односторонньому порядку без згоди на це Позивача.

У спірній заяві про зарахування зустрічних однорідних вимог № 03/01/724 щодо проведення заліку зустрічних вимог в односторонньому порядку зазначено, що заборгованість Відповідача за теплопостачання за Договором 1 погашається в рахунок заборгованості, що склалася за договорами на водопостачання та водовідведення, укладеними з структурними підрозділами Позивача, зокрема з ВО «Новоазовськтепломережа», «Жданівкатепломережа», «Єнакієветепломережа», ВО «Волновахаміжрайтепломережа» (за експлуатаційну дільницю в м.Докучаєвську) та структурними підрозділами Відповідача - Докучаєвським ВУВКГ, Тельмановським ВУВКГ та Єнакієвським ВУВКГ.

Зазначені структурні підрозділи з вересня-жовтня 2014 року знаходяться на території не підконтрольній українській владі.

У зв'язку з проведенням антитерористичної операції на території Донецької та Луганських областей Позивач втратив можливість здійснювати контроль та керівництво за діяльністю вищезазначених структурних підрозділів та експлуатаційної дільниці ВО «Волновахаміжрайтепломережа», що розташована в м.Докучаєвську.

Протягом вересня - жовтня 2014р. невідомими озброєними особами було захоплено виробничі потужності, нерухоме майно та бухгалтерська і технічна документація 7-ми виробничих одиниць, а саме: ВО «Єнакієветепломережа», ВО «Новоазовськтепломережа», ВО «Харцизськтепломережа», ВО «Шахтарськтепломережа», ВО «Ясинувататепломережа», ВП ВО «Жданівкатепломережа», ВП ВО «Сніжнетепломережа» та дільниці у м. Докучаєвську ВО «Волновахаміжрайтепломережа»; а у лютому 2015 - по ВО «Дебальцеветепломережа». Ще раніше було захоплено саму адміністративну будівлю Позивача у м. Донецьк.

Вказані обставини призвели до неможливості здійснювати контроль Позивачем, як юридичної особи, за діяльністю вищезазначених структурних підрозділів, а саме: придбанням та використанням енергоносіїв, контролю за якістю надання послуг теплопостачання та дотримання тарифів, збереженням майна та використанням матеріальних цінностей, за виконанням господарських угод.

Позивач вважає, що враховуючи відсутність первинних документів, які б свідчили про наявність спірних грошових зобов'язань між сторонами у конкретних розмірах, підстав та періоду їх виникнення, заява про залік заборгованості за теплопостачання за Договором 1 на суму 279 351,31 грн. за рахунок інших договорів є спірною та такою, що унеможливлює проведення зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі ст.601 Цивільного кодексу України в односторонньому порядку.

По-друге:

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 602 Цивільного кодексу України зарахування зустрічних вимог не допускається у разі спливу позовної давності.

З вересня 2014 року будь-які розрахунки за договорами з водопостачання та водовідведення між Позивачем та Відповідачем КП «Компанія «Вода Донбасу» в особі Докучаєвського ВУВКГ, Єнакіївського ВУВКГ та Тельмановського ВУВКГ не здійснювалися, оскільки вони знаходяться на непідконтрольній українській владі території. Зокрема останні нарахування плати за послуги водопостачання та водовідведення за договором з Докучаєвським ВУВКГ № 175 від 01.01.2019 року були здійснені та пред'явлені Відповідачем в травні місяці 2014 року.

Позивач зазначає, що з листа Відповідача про залік не вбачається за який саме період виникла заборгованість і у інших виробничих одиниць «Єнакієвотепломережа», «Новоазовськтепломережа» та «Жданівкатепломережа». Акти звіряння, на які посилається Відповідач у листі, у Позивача відсутні з огляду на вище викладені обставини. Отже, період виникнення заборгованості перед Відповідачем за договорами:

- на суму 57 423,63 грн. за договором № 172 від 01.01.2009р. між ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Новоазовськтепломережа» та КП «Компанія «Вода Донбасу» в особі відокремленого підрозділу Тельмановське ВУВКГ;

- на суму 57688,149 грн. за договором № 31 від 13.03.2006 р. між ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Жданівкатепломережа» та КП «Компанія «Вода Донбасу» в особі Єнакієвське ВУВКГ;

- на суму 54332,44 грн. за договором №58 від 01.01.2009 року між ОКП «Донецьктеплокомуненерго» та КП «Компанія «Вода Донбасу» в особі відокремленого підрозділу Єнакієвське ВУВКГ на суму 54332,44 грн. також частково знаходитися поза межами позовної давності, однак, відповідно до приписів ч. 5 ст. 203 Господарського кодексу України не допускається зарахування вимог, щодо яких за заявою другої сторони належить застосувати строк позовної давності і строк цей минув, а також в інших випадках, передбачених законом.

По-третє:

За останнім Актом заліку зустрічних однорідних вимог від 30.06.2017р., який був підписаний керівником структурного підрозділу Відповідача як особою, яка відповідно до установчих документів юридичної особи виступає від її імені і вчиняє правочин від її імені, сторони погодились (пункт 2) на підставі статті 601 ЦК України, ст.203 ГК України, враховуючи зустрічність і однорідність вимог, закрити частково заборгованість за січень 2017 року Відповідача перед Позивачем згідно Договору 1 у сумі 387,32грн. та закрити рахунок, виставлений Позивачу відповідно до Договору 2, за послуги з водопостачання у сумі 387,32 грн. за період червень 2017 року.

Таким чином станом на 30.06.2017р. Відповідач здійснив два заліки зустрічних однорідних вимог на одну і ту ж суму 387,32 грн., один з яких є незаконним.

Позивач звертає увагу, що лист про односторонній залік датовано 23.06.2017року, а двосторонній залік між підрозділами було проведено 30.06.2017року. При цьому у пункті 6 сторони підтвердили, що з урахуванням цього акту заліку заборгованість за Договором 1 Відповідача складає 278963,99 грн.

Позивач зазначив, що оскільки двосторонній акт від 30.06.2017р. було вчинено пізніше у часі ніж направлено лист про взаємозалік (від 23.06.2017р. за № 03/01/724), то вважає останній за часом акт чинним, як такий що був виконаний пізніше у часі.

Позивач вважає, що одностороннім заліком зустрічних вимог, який не підтверджений відповідними документами, Відповідач порушує майнове право Позивача на грошові кошти, які Відповідач повинен сплатити, виконуючи зобов'язання перед Позивачем за договором постачання теплової енергії №31 від 30.09.2014 року у розмірі 279 351,31 грн.

14.06.2018 до суду надійшов відзив КП "Компанія "Вода Донбасу" в якому відповідач проти позову заперечував, оскільки доводи Позивача про втрату можливості здійснювати останнім контроль та керівництво за діяльністю своїх структурних підрозділів не відповідають дійсності, оскільки згідно даних з Єдиного реєстру юридичних осіб України та фізичних осіб-підприємців, позивач та усі його виробничі одиниці на цей час продовжують свою діяльність. Ніяких даних про припинення діяльності виробничих одиниць до ЄДРПОУ позивачем не внесено.

Відповідач зазначив, що заборгованість за послуги водопостачання підрозділів ОКП "Донецьктеплокомуненерго" переважно утворилася протягом 2013-2014 років, отже позивач мав контролювати діяльність своїх структурних підрозділів. Стосовно тверджень позивача щодо спливу строків позовної давності, то відповідач вважає, що підписання актів звіряння та часткова оплата заборгованості структурними підрозділами позивача свідчить про визнання позивачем свого боргу.

У запереченнях від 10.08.2018 (том 2, а.с.1,2) Відповідач вказав, що заборгованість позивача перед відповідачем підтверджується актами звіряння між відповідачем та структурними підрозділами позивача від 12.01.2015, від 11.12.2014, та актом звіряння Волноваським ВУВКГ КП «Компанія «Вода Донбасу» та ВО ОКП «Донецьктеплокомуненерго» «Волновахаміжрайтепломережа» на суму 279051,31 грн.

У письмових поясненнях від 21.08.2018 позивач зазначив, що акт звіряння від 12.01.2015 про суму боргу станом на 01.01.2015 у розмірі 2188031,98 грн. оформлений відповідачем на окупованій території, не містить посилання ані на договір, за яким здійснена звірка, ні даних представників сторін, які цей акт підписали.

Акт звіряння станом на 01.11.2014 між Докучаєвським ВУВКГ та ВО «Волновахаміжрайтепломережа» на суму 106230,66 грн. не є належним доказом, оскільки підтверджує невідповідність сум заборгованості (за даними позивача сума боргу складає 97003,13 грн.) Інші акти зазначені в заяві відповідача від 23.06.2017 №3/01/724 та які підтверджують наявність заборгованості Позивача та визнання такої заборгованості за водопостачання, Відповідачем суду не надані.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 25.05.2018 призначено підготовче засідання на 14.06.2018.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 14.06.2018 відкладено підготовче судове засідання на 02.07.2018.

02.07.2018 по справі оголошена перерва до 19.07.2018.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 19.07.2018 відкладено підготовче судове засідання на 14.08.2018 та продовжено строк розгляду спору на 30 днів.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 14.08.2018р. закрито підготовче провадження у справі №905/970/18 та призначено розгляд справи по суті на 27.08.2018р.

Представники позивача у судовому засіданні просили задовольнити позовні вимоги повністю. Надали пояснення аналогічні викладеним у позові.

Представник відповідача проти позову заперечував. Надав пояснення аналогічні викладеним у позові.

Згідно ст. 222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» (надалі Позивач) засновано на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, що знаходяться в управлінні Донецької обласної ради. Управління підприємством на період дії Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» здійснює облдержадміністрація, обласна військово-цивільна адміністрація. Позивач є виробником теплової енергії та здійснює виробничу діяльність з метою задоволення потреб споживачів у сфері теплопостачання.

Між Позивачем в особі Виробничої одиниці «Волновахаміжрайтепломережа» та Комунальним підприємством «Компанія «Вода Донбасу» в особі Волноваського виробничого управління водопровідно-каналізаційного (далі - КП «Компанія «Вода Донбасу» Волноваського ВУВКГ) укладено договір на постачання теплової енергії № 31 від 30.09.2014 (далі Договір 1) відповідно до якого Позивач бере на себе зобов'язання постачати Відповідачу теплову енергію в потрібних йому обсягах, а Відповідач зобов'язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором (а.с. 28-32).

Цей Договір набирає чинності з дати його підписання та скріпленя печатками сторін. Діє до 01 грудня 2017 року, а в частині розрахунків - до їх повного здійснення. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії про припинення не буде письмово заявлено однією з сторін (п.п.10.1, 10.3).

Договір підписаний уповноваженими особами та скріплений печатками Сторін.

На час розгляду справи Договір № 31 від 30.09.2014 є чинним, сторони перебувають за ним в договірних зобов'язаннях.

За період з грудня 2015 року по квітень 2017 року Позивач виконав свої зобов'язання в повному обсязі, поставивши Відповідачу теплову енергію, що підтверджується актами прийому передачі теплової енергії за відповідний період.

Акти прийому передачі теплової енергії з грудня 2015 року по квітень 2017 року підписані уповноваженими особами Сторін без заперечень та зауважень.

01.01.2015 між Волноваським ВУВКГ Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» (Виробник, відповідач) та ВО «Волновахаміжрайтепломережа» (Споживач) укладено Договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення № 72/28/07-15 укладеним (далі Договір 2).

Договір підписаний уповноваженими особами та скріплений печатками Сторін.

На час розгляду справи Договір № 72/28/07-15 від 01.01.2015 є чинним, сторони перебувають за ним в договірних зобов'язаннях.

З матеріалів справи вбачається, що ВО «Волновахаміжрайтепломережа» та КП «Компанія «Вода Донбасу» Волноваського ВУВКГ у 2015 - 2017 роках проводились розрахунки з оплати поставленої теплової енергії шляхом проведення заліків взаємної заборгованості за Договором 1 та Договором про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення № 72/28/07-15 від 01.01.2015 року, укладеним між сторонами в особі від позивача - ВО «Волновахаміжрайтепломережа» та від відповідача - Волноваським ВУВКГ Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» (далі Договір 2).

Заліки взаємної заборгованості підтверджуються:

- актами зарахування зустрічних однорідних вимог за періоди січень - червень 2017, січень-травень 2016, жовтень-грудень 2016, грудень 2015;

- актами звіряння взаємних розрахунків за періоди січень-червень 2017, січень,лютий, березень, травень, жовтень-грудень 2016 (а.с.54-82).

30 червня 2017 року між Волноваським ВУВКГ КП «Компанія «Вода Донбасу» та ВО ОКП «Донецьктеплокомуненерго» «Волновахаміжрайтепломережа» складено акт зарахування зустрічних однорідних вимог. Пунктом 1 цього акту, сторони підтвердили наявність заборгованості Відповідача перед Позивачем за Договором №31 за послуги теплопостачання з урахуванням проведеного взаємозаліку у розмірі 279351,31 грн. на підставі актів звіряння на 27.06.2017 (а.с.53).

За змістом цього Акту сторони узгодили, що Волноваеьке ВУВКГ КП «Компанія «Вода Донбасу» має перед ВО ОКП «Доиецьктеплокомуненерго» «Волновахаміжрайтепломережа» непогашені грошові зобов'язання за Договором на постачання теплової енергії № 31 від 30.09.2014р. які виникли на підставі рахунків №117_31н від 31.01.2017р. на суму 161494,31 грн. за поставлену ВО ОКП «Донецьктеплокомуненерго» «Волновахаміжрайтепломережа» на адресу Волноваського ВУВКГ КП «Компанія «Вода Донбасу» теплову енергію у січні місяці 2017, що не оплачений на момент підписання цього акту на суму 16541,39 грн. (п.1).

ВО «Доиецьктеплокомуненерго» «Волновахаміжрайтепломережа» має перед Волноваським ВУВКГ КП «Компанія «Вода Донбасу» непогашене грошове зобов'язання у розмірі 387,32 грн. за Договором на послуги з централізованого водопостачання: та водовідведення № 72/28/07-15 від 01.01.2015 яке виникло на підставі рахунку № 2670617/1 від 30.06.2017 за надані Волноваським ВУВКГ КІ1 «Компанія «Вода Донбасу» на адресу ВО ОКП «Донецьктеплокомуненерго» «Волновахаміжрайтепломережа» послуги з водопостачання та водовідведення у червні місяці 2017 року.(п.2).

Керуючись ст. 601 Цивільного кодексу України, сторони дійшли згоди зарахувати зустрічні однорідні вимоги за зобов'язаннями, зазначеними у п. 1 та п. 2 цього Акта, у сумі 387,32 грн. і таким чином з моменту підписання цього Акта вважатимуть:

- зобов'язання Волноваського ВУВКГ КП «Компанія «Вода Донбасу» (п. 1) таким, що припинено частково, залишкова заборгованість Волноваського ВУВКГ КП «Компанія «Вода Донбасу» перед ВО ОКП «Донецьктеплокомуненерго» «Волнорвахаміжрайтепломережа». за рахунком №117 31н від 3 1.01.2017, що визначений у п. 1 становить 16154,07 грн.

- зобов'язання ВО «Донецьктеплокомуненерго» «Волновахаміжрайтепломережа» (п.2) таким, що припинено повністю, заборгованість ВО ОКП «Донецьктеплокомуненерго» «Волновахаміжрайтепломережа» перед Волноваським ВУВК КП «Компанія «Вода Донбасу», що визначена у п.2, за рахунком № 2670617/1 від 30.06.201 7р. відсутня (п.3).

Сторони підтверджують, що загальна заборгованість (п.6):

- ВО ОКП «Донецьктеплокомуненерго» «Волновахаміжрайтепломережа» за Договором на послуги з централізованого водопостачання послуги з централізованого водопостачання та водовідведення № 72/28/07-15 від 01.01.2015р. з урахуванням цього акту відсутня.

- Волноваського ВУВКГ КП «Компанія «Вода Донбасу» за Договором на постачання теплової енергії № 31 від 30.09.2014 з урахуванням цього акту становить 278963,99 грн.

Акт підписаний директорами та головними бухгалтерами Волноваського ВУВКГ КП «Компанія «Вода Донбасу» та ВО ОКП «Донецьктеплокомуненерго» «Волновахаміжрайтепломережа», скріплений печатками підприємств.

04 липня 2017 року Позивачем отримав заяву від Відповідача (вихідний номер 03/01/724 від 23.06.2017 року) про зарахування зустрічних однорідних вимог в порядку статті 601 Цивільного кодексу України та ст.ст.202, 203 Господарського кодексу України на суму 279351,31 грн., що підтверджено актом звіряння станом на 01.06.2017 (а.с.83).

Зі змісту заяви №03/01/724 вбачається, що Відповідач провів залік вимог в односторонньому порядку шляхом зарахування вказаної заборгованості за Договором №31 в рахунок оплати на користь КП «Компанія «Вода Донбасу» за зобов'язаннями Позивача за іншими договорами на централізоване водопостачання та водовідведення, а не за Договором №72/28/07-15.

В односторонньому порядку Відповідач провів залік зустрічної однорідної вимоги на користь КП «Компанія «Вода Донбасу» зобов'язань ОКП «Донецьктеплокомуненерго» за наступними договорами:

- № 175 від 01.01.2009 року між ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Волновахаміжрайтепломережа» та КП «Компанія «Вода Донбасу» в особі Відокремленого підрозділу Докучаєвсього ВУВКГ на суму 105081,83 грн., що підтверджено актом звіряння на 01.12.2014;

- № 177 від 01.01.2009 року між ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Новоазовськтепломережа» та КП «Компанія «Вода Донбасу» в особі Відокремленого підрозділу Докучаєвсього ВУВКГ на суму 4845,22 грн., що підтверджено актом звіряння на 01.12.2014;

- № 172 від 01.01.2009 року ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Новоазовськтепломрежа» та КП «Компанія «Вода Донбасу» в особі Відокремленого підрозділу Тельманоське ВУВКГ на суму 57423,63 грн., що підтверджено актом звіряння на 01.01.2015;

- №31 від 13.09.2006 року ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Жданівкатепломрежа» та КП «Компанія «Вода Донбасу» в особі Відокремленого підрозділу Єнакіївське ВУВКГ на суму 57668,19 грн., що підтверджено актом звіряння на 01.01.2015;

- № 58 від 01.01.2009 року між ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Єнакієветепломрежа» та КП «Компанія «Вода Донбасу» в особі Відокремленого підрозділу Єнакіївське ВУВКГ на суму54322,44 грн. , що підтверджено актом звіряння на 01.01.2015.

У листі Відповідач заявив, що в результаті зарахування зустрічних однорідних вимог:

1.Заборгованість КП «Компанія «Вода Донбасу» перед ОКП «Донецьктеплокомуненерго» за договором №31 на суму 279 351,31 грн. вважається погашеними, зобов'язання на цю суму припинені належним чином в повному обсязі.

2.Заборгованість ОКП «Донецьктеплокомуненерго» перед КП «Компанія «Вода Донбасу» за договорами на централізоване теплопостачання та водовідведення на суму 279 351,31 грн. вважається погашеними, зобов'язання на цю суму припинені належним чином в повному обсязі, а саме:

- за договором № 175 від 01.01.2009 року на суму 105081,83 грн. в повному обсязі;

- за договором № 177 від 01.01.2009 на суму 4845,22 грн. в повному обсязі;

- за договором № 172 від 01.01.2009 року на суму 57423,63 грн. в повному обсязі;

- за договором №31 від 13.09.2006 року на суму 57668,19 грн. в повному обсязі;

- за договором № 58 від 01.01.2009 року на суму54322,44 грн. в повному обсязі.

Згідно ч.2 ст.601 Цивільного кодексу України та ч.3 ст.203 Господарського кодексу України зарахування зустрічних однорідних вимог може здійснюватися по заяві однієї з сторін.

Заява підписана генеральним директором КП «Компанія «Вода Донбасу» та засвідчена печаткою підприємства.

У відповідь на заяву 03/01/724 Позивач направив заперечення проти здійснення одностороннього правочину (вихідний № 03/1723 від 24.07.2017) в якому зазначив, що у заяві щодо проведення заліку зустрічних вимог в односторонньому порядку відображено, що заборгованість Відповідача за теплопостачання за Договором №31 на суму 279 351,31 грн. погашається в рахунок заборгованості, що склалася за договорами на водопостачання та водовідведення, укладеними з структурними підрозділами Позивача, зокрема з ВО «Новоазовськтепломережая», «Жданівкатепломережа», «Єнакієветепломережа», ВО «Волновахаміжрайтепломережа» (за експлуатаційну дільницю в м.Докучаєвську) та структурними підрозділами Відповідача - Докучаєвським ВУВКГ, Тельмановським ВУВКГ та Єнакієвським ВУВКГ, які знаходяться на території не підконтрольній українській владі.

Позивач повідомив Відповідача, що за відсутності первинних документів бухгалтерського обліку ОКП «Донецьктеплокомуненерго» не може перевірити та підтвердити достовірність сум заборгованостей, що вказані у заяві № 03/1723 КП «Компанія «Вода Донбасу» про односторонній залік вимог.

Лист - заперечення ОКП «Донецьктеплокомуненрго» було залишене КП «Компанія «Вода Донбасу» без відповіді.

Вважаючи дії відповідача щодо здійснення заліку зустрічних однорідних вимог на суму 279351,31 грн. незаконними та такими, що порушують умови виконання господарського договору, ОКП «Донецьктеплокомуненрго» звернлося до суду з позовом до КП "Компанія "Вода Донбасу" про визнання недійсним одностороннього правочину, оформленого заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог № 03/01/724 від 23.06.2017 року

Оскільки між сторонами по справі уклалися господарські правовідносини, то судом застосовані положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, який регулює правовідношення у господарській сфері.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать (абзац третій ч. 1 ст. 174 ГК України).

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору ( п. 1 ст. 193 ГК України).

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом в силу приписів абзацу 2 п. 1 ст. 193 ГК України.

Частиною 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. У випадках встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або не настання певної події.

Так, матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов'язання з договорів поставки та надання послуг.

В силу ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За змістом даних норм Цивільного кодексу України договіп поставки та договір про надання послуг - це консенсуальні, двосторонні та оплатні договори.

Згідно до статті 902 ЦК України виконання договору про надання послуг повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

У відповідності до статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення сплати за товар продавець має право вимагати сплати товару.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що у силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана здійснити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, наприклад: передати майно, виконати роботи, оплатити кошти та інше або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до норм статті 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов'язання; у разі поєднання управленої та зобов'язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами, а також згідно частини 2 цієї статті в разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду.

Згідно частини 3 статті 203 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не визначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

На підставі частини 1 статті 601 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняються зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Отже, зарахування зустрічних однорідних вимог є однією з форм припинення зобов'язання, внаслідок якого має місце індивідуальне задоволення вимог окремого кредитора за рахунок майна боржника.

Зарахування можливе за наявності таких умов: зустрічність вимог - одночасна участь сторін у двох зобов'язаннях і при цьому кредитор за одним зобов'язанням є боржником в іншому зобов'язанні;

- однорідність вимог (гроші, однорідні речі);

- настання строку виконання зобов'язання або визначення строку моментом запитання, або щоб термін виконання не був вказаний взагалі, тобто виконання можна було вимагати в будь-який момент;

- ясність вимог - відсутність спору відносно характеру зобов'язання, його змісту, умов виконання;

- звернення з заявою однієї сторони до іншої.

Тобто, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають із різних підстав (різних договорів, тощо); строк виконання щодо таких вимог настав або не встановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Позивач вважає, що його права на отримання належного виконання зобов'язання за Договором №31 від 30.09.2014 порушено. Відповідач всупереч умовам Договору №31 самостійно припинив господарське зобов'язання з порушенням встановлених законодавством вимог. За правовою природою припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог є односторонньою угодою, що оформляється заявою однієї із сторін. У разі, якщо інша сторона не погоджується з проведенням такого зарахування, вона вправі звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до господарського суду відповідності до статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, оцінюючи їх у сукупності, судом береться до уваги наступне.

У заяві Відповідача № 03/1723 від 23.06.2017 про проведення заліку зустрічних вимог в односторонньому порядку зазначено, що заборгованість Відповідача за теплопостачання за Договором 1 погашається в рахунок заборгованості, що склалася за договорами на водопостачання та водовідведення, укладеними з структурними підрозділами Позивача, зокрема з ВО «Новоазовськтепломережая», «Жданівкатепломережа», «Єнакієветепломережа», ВО «Волновахаміжрайтепломережа» (за експлуатаційну дільницю в м.Докучаєвську) та структурними підрозділами Відповідача - Докучаєвським ВУВКГ, Тельмановським ВУВКГ та Єнакієвським ВУВКГ.

Зазначені структурні підрозділи з вересня-жовтня 2014 року знаходяться на території не підконтрольній українській владі.

У зв'язку з проведенням антитерористичної операції на території Донецької та Луганських областей Позивач втратив можливість здійснювати контроль та керівництво за діяльністю вищезазначених структурних підрозділів та експлуатаційної дільниці ВО «Волновахаміжрайтепломережа», що розташована в м.Докучаєвську.

Протягом вересня - жовтня 2014р. невідомими озброєними особами було захоплено виробничі потужності, нерухоме майно та бухгалтерська і технічна документація 7-ми виробничих одиниць, а саме: ВО «Єнакієветепломережа», ВО «Новоазовськтепломережа», ВО «Харцизськтепломережа», ВО «Шахтарськтепломережа», ВО «Ясинувататепломережа», ВП ВО «Жданівкатепломережа», ВП ВО «Сніжнетепломережа» та дільниці у м. Докучаєвську ВО «Волновахаміжрайтепломережа»; а у лютому 2015 - по ВО «Дебальцеветепломережа». Ще раніше було захоплено саму адміністративну будівлю Позивача у м. Донецьк.

Позивач стверджує, що вказані обставини призвели до неможливості здійснювати контроль Позивачем, як юридичної особи, за діяльністю вищезазначених структурних підрозділів, а саме: придбанням та використанням енергоносіїв, контролю за якістю надання послуг теплопостачання та дотримання тарифів, збереженням майна та використанням матеріальних цінностей, за виконанням господарських угод.

Доводи позивача в цій частині відповідачем не спростовані.

Відомості про факт захоплення приміщень та виробничих потужностей Позивача, внесені до ЄРДР Міністерства внутрішніх справ України №0000111 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 341 КК України, яке знаходиться в провадженні СУ ГУМВС в Донецькій області.

Крім того, від Донецької торгівельно-промислової палати Позивачем отримані Сертифікати (висновки) №№ 2883-2889 про настання обставин непереборної сили, що підтверджують настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з 01.01.2015 року при здійсненні господарської діяльності та дотриманні норм законодавчих актів України вищезазначеними виробничими одиницями. Також видано сертифікат ТПП України № 3067/05-4 від 12.09.2014р про настання обставин непереборної сили з 02.06.2014 року для ВО «Волновахаміжрайтепломережа» та сертифікат ТПП України №2644/05-4 від 28.08.2014р. про настання обставин непереборної сили з 02.07.2014 року безпосередньо для Позивача як юридичної особи (а.с.86-94).

Враховуючи вищенаведене, Позивачем наказом від 31.12.2014 року за № 360 внесено зміни до облікової політики, згідно яких починаючи з 01.01.2015 року у бухгалтерському обліку та фінансовій звітності відображаються виключно операції, що здійснюються у виробничих одиницях, які знаходяться на території контрольованій Українською владою. Балансові залишки на активах, зобов'язаннях, капіталу виробничих одиниць, що знаходяться на територіях, на яких тимчасово не здійснюють повноваження органи державної влади та відсутня можливість контролю за їх діяльністю з боку юридичної особи, вирішено залишити в складі зведеної фінансової звітності незмінними станом на 01.01.2015 року до закінчення проведення антитерористичної операції (а.с.95).

З огляду на вищевикладене суд вважає що у Позивача відсутня можливість перевірити та підтвердити достовірність сум заборгованостей, що вказані у спірній заяві Відповідача про односторонній залік вимог.

Взаємозалік зустрічних однорідних вимог передбачає наявність документально підтвердженого боргу однієї сторони перед іншою. Якщо наявність боргу не підтверджена належними документами, то така вимога не є безспірною. Суд вважає, що відсутність такої умови як «ясність вимоги», наявність спору відносно характеру зобов'язання, його змісту та умов його виконання, свідчить, про відсутність підстав за спірною заявою для взаємозаліку в односторонньому порядку.

Як зазначалося позивачем та не спростовано відповідачем, документи: договори, акти звіряння, акти виконаних послуг та рахунки, що могли б підтвердити чи спростувати наявність боргу за послуги з водопостачання та водовідведення, їх розмір та документи щодо виконання зобов'язання з оплати виробничими одиницями «Єнакієветепломрежа», «Новоазовстььктепломрежа» та «Жданівкатепломережа» за періоди вказані у спірній заяві знаходяться поза зоною контролю Позивача - юридичної особи.

Акти звіряння від 01.12.2014 року та 01.01.2015 року не можуть вважатися підставою для проведення заліку 23.06.2017 року оскільки заборгованість у цих розмірах на момент вчинення правочину документально Сторонами не підтверджена.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що за відсутності первинних документів бухгалтерського обліку, які свідчать про наявність спірних грошових зобов'язань Позивача перед Відповідачем у конкретних розмірах, а також підстав та періоду їх виникнення, заява від 23.06.2017 про залік заборгованості за теплопостачання за Договором №31 від 30.09.2014 року у сумі 279 351,31 грн. за рахунок інших договорів є спірною та такою, що унеможливлює проведення зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі ст.601 Цивільного кодексу України в односторонньому порядку.

Крім того, до зарахування зустрічних вимог Відповідачем включено заборгованість за Договором № 175 від 01.01.2009р., укладеним між ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Волновахаміжрайтепломрежа» та КП «Компанія «Вода Донбасу» в особі відокремленого підрозділу Докучаєвське ВУВКГ на суму 105081,83 грн.

Проте, ця заборгованість є спірною, оскільки з факсимільної копії Акту звірки розрахунків від 01.11.2014 року вбачається, що за даним договором заборгованість Позивача перед Відповідачем складає 95945,84 грн.(основний борг), а не 105081,83 грн., як зазначено Відповідачем в листі про залік. Крім того, ця заборгованість виникла до 01.11.2014 року. і тому, з урахуванням відсутності можливості встановити факт виконання зобов'язань з її погашення, вона частково може знаходитися за межами позовної давності.

Відповідно до ст. 1 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним є документ, що містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 9 цього ж Закону до первинних документів належать документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. При цьому вони повинні містити певний перелік даних, які включають в себе, серед іншого, зміст та обсяг господарської операції. Виходячи із цих норм до первинних документів можуть бути віднесені: господарський договір і документи, що підтверджують його виконання (акти прийому передачі товару, розрахункову документацію і т. д.).

У свою чергу, про акти звірок взаєморозрахунків йдеться у п. 11.11 Інструкції по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків. Відповідно до цієї правової нормі інвентаризація розрахунків повинна бути присвячена погодженням обсягів заборгованостей між кредиторами і дебіторами. Основою для такої інвентаризації повинні служити кредиторські виписки про заборгованість, які або підтверджені дебіторами, або оскаржені ними.

Таким чином, акт звірки взаєморозрахунків не можна вважати документом, що підтверджує наявність зобов'язання за господарським договором, оскільки він не відповідає вимогам до первинних документів.

Подібне правило передбачено сторонами спору у Договорі №31 від 30.09.2014. Так, п.6.7 цього Договору поставки, передбачено, що Споживач виконує звірку розрахунків за спожиту теплову енергію з підписанням акту звірки щомісяця.

Таким чином, як чинним законодавством, так і договорами поставки визначено, що акт звірки взаємних розрахунків використовується бухгалтерами для підтвердження сум розрахунків (дебіторської та кредиторської заборгованості).

Частиною першою статті 10 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено, що для забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства зобов'язані проводити інвентаризацію активів і зобов'язань, під час якої перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан і оцінка.

Поряд з цим вимогами чинного законодавства України, у тому числі Положенням про інвентаризацію активів та зобов'язань, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 2 вересня 2014 року N 879, Порядком бухгалтерського обліку окремих активів та зобов'язань бюджетних установ, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 2 квітня 2014 року N 372, на які здійснюється посилання у зверненні, не визначено обов'язку контрагента щодо підписання акту звірки взаємних розрахунків. З практики розгляду справ Вищим господарським судом України вбачається, що акт звірки взаємних розрахунків не є зведеним бухгалтерським регістром та первинним бухгалтерським документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність зобов'язань сторін, є первинні бухгалтерські документи. Тому акт звірки взаємних розрахунків може вважатися належним доказом лише у разі підтвердження відтворених у ньому операцій первинними бухгалтерськими документами та зведеними бухгалтерськими регістрами.

Враховуючи відсутність первинних документів, які б свідчили про наявність спірних грошових зобов'язань між сторонами у конкретних розмірах, підстав та періоду їх виникнення, суд вважає, що заява про залік заборгованості за Договором №31 на суму 279 351,31 грн. за рахунок інших договорів є спірною та такою, що унеможливлює проведення зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі ст.601 Цивільного кодексу України в односторонньому порядку.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 602 Цивільного кодексу України зарахування зустрічних вимог не допускається у разі спливу позовної давності.

З вересня 2014 року будь-які розрахунки за договорами з водопостачання та водовідведення між Позивачем та Відповідачем КП «Компанія «Вода Донбасу» в особі Докучаєвського ВУВКГ, Єнакіївського ВУВКГ та Тельмановського ВУВКГ не здійснювалися, оскільки вказані ВУВКГ находяться на непідконтрольній українській владі території.

Згідно даних позивача, останні нарахування плати за послуги водопостачання та водовідведення за договором з Докучаєвським ВУВКГ № 175 від 01.01.2019 року були здійснені та пред'явлені Відповідачем в травні місяці 2014 року. Доводи позивача в цій частині відповідачем не спростовані.

Із спірної заяви Відповідача про залік не вбачається за який саме період виникла заборгованість і у інших виробничих одиниць «Єнакієвотепломережа», «Новоазовськтепломережа» та «Жданівкатепломережа».

Акти звіряння, на які посилається Відповідач у спірній заяві в матеріалах справи відсутні.

У запереченнях від 10.08.2018 (том 2, а.с.1-2) Відповідач вказав, що заборгованість позивача перед відповідачем підтверджується актами звіряння між відповідачем та структурними підрозділами позивача від 12.01.2014, від 11.12.2014, та актом звіряння Волноваським ВУВКГ КП «Компанія «Вода Донбасу» та ВО ОКП «Донецьктеплокомуненерго» «Волновахаміжрайтепломережа» на суму 279051,31 грн.

Дослідивши вказані акти судом встановлено, що акт звіряння від 12.01.2015 про суму боргу станом на 01.01.2015 у розмірі 2188031,98 не містить посилання на договір, за яким здійснена звірка, не містить даних представників сторін, які цей акт підписали. Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що вказаний акт складений на тимчасово окупованій території, тому Позивач не уповноважував будь-яких працівників ОКП «Донецьктеплокомуненерго» чи його структурних підрозділів для його підписання.

Акт звіряння станом на 01.11.2014 між Докучаєвським ВУВКГ та ВО «Волновахаміжрайтепломережа» на суму 106230,66 грн. не є належним доказом, оскільки підтверджує невідповідність сум заборгованості (За даними позивача сума боргу складає 97003,13 грн.) Інші акти зазначені в заяві відповідача від 23.06.2017 №3/01/724 та які підтверджують наявність заборгованості Позивача та визнання такої заборгованості за водопостачання, Відповідачем суду не надані та в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст.253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Статтею 256 ЦК України передбачена позовна давність як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Із спірної заяви відповідача вбачається, що період виникнення заборгованості Позивача перед Відповідачем за наступними договорами знаходитися поза межами позовної давності:

- № 172 від 01.01.2009 року ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Новоазовськтепломрежа» та КП «Компанія «Вода Донбасу» в особі Відокремленого підрозділу Тельманоське ВУВКГ на суму 57423,63 грн., підтверджено актом звіряння на 01.01.2015;

- №31 від 13.09.2006 року ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Жданівкатепломрежа» та КП «Компанія «Вода Донбасу» в особі Відокремленого підрозділу Єнакіївське ВУВКГ на суму 57668,19 грн., підтверджено актом звіряння на 01.01.2015;

- № 58 від 01.01.2009 року між ОКП «Донецьктеплокомуненрго» в особі ВО «Єнакієветепломрежа» та КП «Компанія «Вода Донбасу» в особі Відокремленого підрозділу Єнакіївське ВУВКГ на суму54322,44 грн. , підтверджено актом звіряння на 01.01.2015.

Згідно приписів ч. 5 ст. 203 Господарського кодексу України не допускається зарахування вимог, щодо яких за заявою другої сторони належить застосувати строк позовної давності і строк цей минув, а також в інших випадках, передбачених законом.

З огляду на вищевикладене суд вважає, що зарахування зустрічних вимог за заявою про залік заборгованості за Договором №31 на суму 279 351,31 грн. за рахунок інших договорів, за якими спливла позовна давність не може бути проведене, оскільки це протирічить вимогам п.4 ч. 1 ст. 602 Цивільного кодексу України

Відповідно до частини 3 статті 202 Цивільного кодексу України односторонній правочин може створювати обов'язки для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов'язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом або за домовленістю з цими особами.

Статтею 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлено частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 Цивільного кодексу України.

Згідно до частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Приймаючи до уваги вищевикладене суд дійшов висновку, що вчиняючи правочин щодо одностороннього заліку зустрічних однорідних вимог по Договору №31 (заява № 03/01/724 від 23.06.2017 року), Відповідач в порушення вимог ч.1 ст. 601, п.4 ч. 1 ст. 602 Цивільного кодексу України безпідставно припинив зобов'язання в односторонньому порядку без згоди на це іншої сторони.

Відповідно до ст.129 Конституції України та ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно ст.ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Усупереч вказаним нормам, відповідач не надав господарському суду доказів, які спростовують доводи позивача, отже позовні вимоги ОКП "Донецьктеплокомуненерго" до КП "Компанія "Вода Донбасу" про визнання недійсним одностороннього правочину, оформленого заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог № 03/01/724 від 23.06.2017 року підлягають задоволенню.

Згідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 1762 грн. покладається на КП "Компанія "Вода Донбасу".

Керуючись статтями 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" до Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" про визнання правочину недійсним - задовольнити повністю.

Визнати недійсним односторонній правочин, вчинений Комунальним підприємством "Компанія "Вода Донбасу", шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог у сумі 279351,31 грн., оформлений заявою № 03/01/724 від 23.06.2017.

Стягнути з Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" (87547, м.Маріуполь, вул.. Митрополитська, 177А, ) на користь Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" (84307, м.Краматорськ, пров.Земляний, 2, код ЄДРПОУ 0337119) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті, його вступну та резолютивну частини проголошено у судовому засіданні 27 серпня 2018 року.

Повний текст рішення складено та підписано 31 серпня 2018 року.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ у встановленому порядку.

Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Е.В. Зекунов