УХВАЛА

27 серпня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/21543/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Погребняка В.Я, Ткача І.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.04.2018

та на постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.07.2018

за скаргою Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 22.11.2017

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія"

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Національний банк України

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_6

про визнання договору недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

14.08.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" (далі - ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія") звернулось безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.04.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.07.2018 у справі №910/21543/16.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 17.08.2018 на розгляд Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Жукова С.В. - головуючого, Ткача І.В., Погребняка В.Я, - передано вказану касаційну скаргу.

Дослідивши матеріали касаційної скарги ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія", колегія суддів дійшла до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з наступних підстав.

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 № 2147-VIII внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України), викладено його у новій редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017.

Суд нагадує про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Brualla Gomez de La Torre v. Spain, 19.12.1997, Repotrs 1997-VIII, п. 35).

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 293 ГПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Таким чином, правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають вимогам вищевказаної статті 129 Конституції України.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Оскільки оскаржувані ухвала Господарського суду міста Києва від 10.04.2018 та постанова Київського апеляційного господарського суду від 09.07.2018 у справі №910/21543/16 прийняті за правилами, що встановлені вже новою редакцією Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ), отже у питанні наявності чи відсутності права на касаційне оскарження слід виходити з положень Кодексу саме у вказаній редакції.

Як вбачається з матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. (далі - ПАТ "Дельта Банк") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" про визнання недійсним нікчемного договору купівлі-продажу прав вимоги від 02.09.2014 та застосування наслідків його недійсності.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.01.2017, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.05.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 23.10.2017, задоволено позов ПАТ "Дельта Банк". Визнано недійсним, укладений між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" нікчемний договір про купівлю-продаж прав вимоги від 02.09.2014. Зобов'язано ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" повернути ПАТ "Дельта Банк" оригінали договорів переданих на виконання договору про купівлю-продаж прав вимоги від 02.09.2014. Стягнуто з ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" на користь ПАТ "Дельта Банк" судові витрати у розмірі 2 756,00 грн.

22.11.2017 Господарським судом міста Києва видано наказ на виконання рішення суду в частині вимог про зобов'язання ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" повернути ПАТ "Дельта Банк" оригінали договорів, переданих на виконання договору про купівлю-продаж прав вимоги від 02.09.2014.

29.03.2018 ПАТ "Дельта Банк" подано до суду першої інстанції скаргу на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Сімерецької Валентини Сергіївни, в якій скаржник просив:

- визнати незаконними дії посадових осіб Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Сімерецької Валентини Сергіївни в частині повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №55793340;

- скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 02.03.2018, винесену державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Сімерецькою Валентиною Сергіївною;

- зобов'язати Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві відновити виконавче провадження №55793340 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 22.11.2017 у справі №910/21543/16 про зобов'язання ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" повернути ПАТ "Дельта Банк" оригінали договорів переданих на виконання договору про купівлю-продаж прав вимоги від 02.09.2014;

- зобов'язати Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві вчинити дії з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 22.11.2017 у справі №910/21543/16;

- винести окрему ухвалу щодо грубого порушення законодавства посадовими особами Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

В обґрунтування скарги заявник зазначав, що державним виконавцем не було дотримано встановленого законом порядку виконання судового рішення немайнового характеру та неправомірно повернуто виконавчий документ стягувачу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2018 у справі №910/21543/16, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.07.2018, скаргу ПАТ "Дельта Банк" задоволено частково. Визнано неправомірною постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 02.03.2018, винесену державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Сімерецькою Валентиною Сергіївною у виконавчому провадженні №55793340. Зобов'язано державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві усунути порушення прав ПАТ "Дельта Банк" шляхом відновлення виконавчих дій з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 22.11.2017 у справі №910/21543/16 про зобов'язання ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" повернути ПАТ "Дельта Банк" оригінали договорів, переданих на виконання договору про купівлю-продаж прав вимоги від 02.09.2014. У задоволенні іншої частини скарги відмовлено.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ПАТ "Дельта Банк" 26.01.2018 звернулось із заявою №02.2.3-42 про прийняття наказу Господарського суду міста Києва від 22.11.2017 у справі №910/21543/16 до виконання та відкриття виконавчого провадження до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Постановою державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Сімерецької В.С. 14.02.2018 відкрито виконавче провадження №55793340 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 22.11.2017 у справі №910/21543/16 про зобов'язання ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" повернути ПАТ "Дельта Банк" оригінали договорів, переданих на виконання договору про купівлю-продаж прав вимоги від 02.09.2014. Надано боржнику строк для виконання рішення суду протягом 10 робочих днів. Стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати - 14 892,00 грн та витрати на проведення виконавчих дій - 231,62 грн.

16.02.2018 боржником подано до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві заяву від 16.02.2018, в якій він просив винести постанову про повернення виконавчого документа у виконавчому провадженні №55793340 стягувачу, у зв'язку з відсутністю у боржника визначеного виконавчим документом майна.

На підтвердження цих обставин заявником надано державному виконавцю копію договору №47/ФК-14 відступлення права вимоги від 02.08.2014, укладеного між боржником та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнескомсервіс", і копію акту приймання-передачі документів, що підтверджують право вимоги, від 02.09.2014.

02.03.2018 на підставі вказаних документів державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Сімерецькою В.С. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що матеріалами справи підтверджується, що у строк, встановлений ч. 2 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", рішення суду боржником виконано не було, спірні документи стягувачу не передано.

Разом з цим, державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа з посиланням на пункт 6 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", яким передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі.

Застосований державним виконавцем пункт 6 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" кореспондується з нормою частини 1 статті 60 Закону України, відповідно до якої під час виконання рішень про передачу стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, виконавець вилучає такі предмети у боржника і передає їх стягувачу, про що складає акт передачі. У разі знищення предмета, що мав бути переданий стягувачу в натурі, виконавець складає акт про неможливість виконання рішення, що є підставою для закінчення виконавчого провадження, а в разі встановлення факту відсутності предмета, що мав бути переданий стягувачу, повертає виконавчий документ стягувачу.

Вказана норма, на яку посилався державний виконавець, міститься у розділі VII Закону України "Про виконавче провадження" - Порядок звернення стягнення на майно боржника.

Процесуальні норми Закону України "Про виконавче провадження" розрізняють порядок виконання рішень майнового характеру про передачу стягувачу майна (розділ VII Закону України "Про виконавче провадження"), які можуть бути виконані без участі боржника шляхом вчинення примусових виконавчих дій, та порядок виконання рішень немайнового характеру про зобов'язання боржника вчинити дії (розділ VIII Закону України "Про виконавче провадження"), які не можуть бути виконані без участі боржника.

За результатами розгляду спору судом застосовано двосторонню реституцію та зобов'язано ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" повернути ПАТ "Дельта Банк" оригінали договорів та документів, переданих на виконання недійсного договору купівлі-продажу прав вимоги від 02.09.2014, видано наказ про зобов'язання відповідача повернути документи позивачу отримані ним на виконання договору.

Таке зобов'язання підлягає виконанню в порядку, встановленому статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження" (а не про витребування чи вилучення майна).

Державним виконавцем було відкрито виконавче провадження з виконання рішення суду немайнового характеру, яке не може бути виконане без участі боржника.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що повернення державним виконавцем виконавчого документа стягувачу, у зв'язку з відсутністю документів у боржника та неможливістю виконання державним виконавцем судового рішення, є передчасними та необґрунтованими.

За таких обставин справи, з огляду на недотримання державним виконавцем порядку виконання рішення немайнового характеру, вимоги скаржника в частині визнання неправомірною постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 02.03.2018 обґрунтовано задоволені судом першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції.

Враховуючи зазначене, судами попередніх інстанцій також правомірно було задоволено вимогу скаржника про зобов'язання державного виконання відновити виконавче провадження №55793340 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 22.11.2017 у справі №910/21543/16, як похідну, на підставі ч. 1 ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження".

В задоволенні іншої частини скарги судом першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної, правомірно відмовлено, оскільки визнання незаконними дій посадових осіб органу ДВС в частині повернення виконавчого документа стягувачу не встановлюється при розгляді скарги на дії органу ДВС, а вимога про зобов'язання Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві вчинити дії з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 22.11.2017 у справі №910/21543/16 не узгоджується із способами захисту, передбаченими ст. 343 ГПК України.

Разом з тим, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що вимога скаржника про винесення судом окремої ухвали щодо грубого порушення законодавства посадовими особами Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві задоволенню не підлягає, оскільки заявником не доведено підстав для постановлення окремої ухвали, які передбачені статтею ГПКУкраїни.

Таким чином, ухвалюючи зазначені судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій, надавши оцінку зібраним у справі доказам, дійшли висновку про часткове задоволення скарги ПАТ "Дельта Банк" з викладених вище підстав.

Відповідно до частини 2 статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Разом з тим, касаційна скарга ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" не містить доводів, зважаючи на які, суд міг би визнати, що рішення касаційного суду за наслідками розгляду цієї скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики, тому колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі №910/21543/16 на підставі абзацу другого частини 2 статті 293 ГПК України.

Керуючись статтями 234, 235, 287, частиною 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 910/21543/16 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.04.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.07.2018 у вказаній справі.

2. Копію цієї ухвали разом із доданими до скарги матеріалами на 25 аркушах надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді В.Я. Погребняк

І.В. Ткач