УХВАЛА

06 вересня 2018 року м. Харків Справа № 913/760/13-г

Провадження №6/913/760/13-г

Господарський суд Луганської області у складі судді Лісовицького Є.А.,

за участю секретаря судового засідання Бережної Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» №43524 від 15.08.2018 про заміну cторони виконавчого провадження у справі №913/760/13-г

за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Луганської обласної дирекції, м. Луганськ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Корсар», м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 88204,90 доларів США та 9021 грн. 13 коп.

У засіданні брали участь:

від заявника: Іванісов Є.М., представник за довіреністю № 869 від 24.04.2018;

від позивача: представник не прибув;

від відповідача: представник не прибув.

в с т а н о в и в:

Рішенням Господарського суду Луганської області від 04.04.2013 у справі №913/760/13-г позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Луганської обласної дирекції до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корсар» про стягнення 88204,90 доларів США та 9021 грн. 13 коп. задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Корсар» на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» кредитну заборгованість в сумі 79561,00 дол. США (еквівалентно 635931,07 грн.), проценти за користування кредитними коштами в сумі 8643,90 дол. США (еквівалентно 69090,69 грн.), пеню за порушення строків оплати суми кредиту в сумі 6087,95 грн.; пеню за несвоєчасне погашення процентів в сумі 2 933,18 грн., витрати зі сплати судового збору в сумі 14280 грн. 86 коп.

На виконання рішення Господарським судом Луганської області видано відповідний наказ.

До Господарського суду Луганської області 28.08.2018 надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» №43524 від 15.08.2018, в якій заявник просить суд замінити стягувача у справі №913/760/13-г - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Дана заява обґрунтована тим, що рішенням Господарського суду Луганської області від 04.04.2013 у справі №913/760/13-г позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» задоволено та стягнуто на його користь заборгованість за кредитним договором №010/05-12/713 від 11.06.2018 в сумі 79561,00 дол. США (еквівалентно 635931,07 грн.), проценти за користування кредитними коштами в сумі 8643,90 дол. США (еквівалентно 69090,69 грн.), пеню за порушення строків оплати суми кредиту в сумі 6087,95 грн.; пеню за несвоєчасне погашення процентів в сумі 2933,18 грн., витрати зі сплати судового збору в сумі 14280 грн. 86 коп.

23.08.2016 між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Вектор Банк» був укладений Договір факторингу (портфельне відступлення прав вимоги), відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №010/05-12/713 від 11.06.2018, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Корсар», перейшло до Публічного акціонерного товариства «Вектор Банк». Також, 23.08.2016 між Публічним акціонерним товариством «Вектор Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» був укладений Договір факторингу (портфельне відступлення прав вимоги), відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №010/05-12/713 від 11.06.2018 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Враховуючи викладене, заявник, посилаючись на ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 52, 334 Господарського процесуального кодексу України, просить суд замінити стягувача у справі №913/760/13-г - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 28.08.2018 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» передано на розгляд судді Лісовицькому Є.А.

Відповідно до ч. 3 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 28.08.2018 заяву прийнято та призначено до розгляду на 06.09.2018 о 10 год. 15 хв.

У судове засідання 06.09.2018 прибув повноважний представник заявника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». Інші учасники справи правом на участь своїх повноважних представників у судове засідання не скористались, витребуваних судом документів не надали.

Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Розглянувши заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Статтею 512 Цивільного кодексу України передбачені підстави заміни кредитора у зобов'язанні, зокрема, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 517 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Обгрунтовуючи свої вимоги, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» посилається на те, що 23.08.2016 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (клієнт) та ПАТ «Вектор Банк» (фактор) був укладений Договір факторингу (портфельне відступлення прав вимоги), відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №010/05-12/713 від 11.06.2018, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Корсар», перейшло до ПАТ «Вектор Банк». Крім того, як зазначив заявник, 23.08.2016 між ПАТ «Вектор Банк» (клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (фактор) був укладений Договір факторингу (портфельне відступлення прав вимоги), відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №010/05-12/713 від 11.06.2018 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ст. 1077 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що вищевказані Договори факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) від 23.08.2016 містять аналогічні за змістом умови.

Так, згідно з п. 2.1 договорів, в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, фактор зобов'язується передати (сплатити) клієнту загальну суму фінансування, а клієнт відступає (передає) факторові права вимоги, вказані в реєстрі кредитних операцій до відступлення, на умовах та в обсязі, що будуть існувати станом на дату відступлення прав вимоги.

Відповідно до п. 2.2 договорів, загальний розмір прав вимоги визначений в реєстрі кредитних операцій до відступлення на дату укладання договору. Розмір прав вимоги, що відступається згідно умов даного договору на дату відступлення прав вимоги, фіксується в реєстрі відступлення прав вимоги. Відступлення фактору зазначених в реєстрі кредитних операцій до відступлення (Додаток №1 до договору) прав вимоги відбувається в дату відступлення прав вимоги за умовами виконання фактором умов по оплаті згідно п. 3.1. договору та з моменту підписання сторонами реєстру відступлення прав вимоги (форма згідно Додатку №2 до договору) сторони погодили, що реєстр відступлення прав вимоги підписується сторонами не пізніше 5 (п'яти) робочих днів з дати підписання договору та реєстру кредитних операцій до відступлення.

У п. 3.1 договорів сторони зазначили, що фактор зобов'язаний в рахунок відступлення прав вимоги за кредитними договорами протягом 3 (трьох) робочих днів з дати укладання цього договору сплатити клієнту загальну суму фінансування шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта.

Згідно з пп. 4.1 п. 4 договорів після підписання сторонами реєстру відступлених прав вимоги, в день такого підписання, клієнт передає, а фактор зобов'язаний прийняти документацію, про що сторонами складається акт приймання - передачі за формою, наведеною у додатку №3 до договору. Приймання - передача документації здійснюється уповноваженими представниками сторін за адресою клієнта: м. Київ, вул. Лєскова, 9. Передача документації щодо договорів забезпечення і поручителів, здійснюється сторонами в день укладення договорів відступлення прав вимоги за договорами забезпечення відповідно до умов, погоджених сторонами в таких договорах.

Відповідно до пп. 4.2 п. 4 договорів сторони спільно вживають заходів щодо здійснення повідомлення позичальників про відступлення прав вимоги.

Суд звертає увагу заявника, що згідно умов договорів факторингу, дата відступлення права вимоги є дата підписання відповідного Реєстру відступлення прав вимоги та внесення загальної суми фінансування по кожному договору. Водночас, заявник надав суду не Реєстри відступлення прав вимоги за договорам факторингу, а лише витяги з цих Реєстрів, в яких не міститься жодної дати.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами, відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Для всебічного розгляду заяви, Господарський суд Луганської області ухвалою від 28.08.2018 зобов'язав заявника надати суду оригінали документів, на підставі яких виникає право вимоги за кредитним договором №010/05-12/713 від 11.06.2018, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Корсар», в тому числі: Договори факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) б/н від 23.08.2016 разом з усіма додатками; Реєстри кредитних операцій до відступлення на дату укладання Договорів факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) б/н від 23.08.2016; Реєстри відступлених прав вимоги до Договорів факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) б/н від 23.08.2016; Реєстр боржників до Договорів факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) б/н від 23.08.2016; Акти прийому-передачі документації за формою, наведеною у додатку №3 до Договорів факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) б/н від 23.08.2016, які підтверджують передачу «Клієнтом» «Фактору» документації відповідно до умов Договорів; Деталізований розрахунок заборгованості за формою, наведеною у додатку №8 до Договору факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) б/н від 23.08.2016, укладеному між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія»; докази оплати згідно п. 3.1 Договору факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) б/н від 23.08.2016.

Крім того, на підтвердження доводів ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», викладених в заяві, суд зобов'язав ПАТ «Вектор Банк», а також ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» надати суду необхідні для розгляду даної заяви документи, перелік яких зазначено в ухвалі суду від 28.08.2018 у справі №913/760/13-г.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Втім, вимоги суду сторонами не виконанні, у зв'язку з чим, суд не може надати належної правової оцінки укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Вектор Банк», а також між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» договорам.

Крім того, слід зазначити, що умови договору факторингу б/н від 23.08.2016, укладеного між ПАТ «Райффазейн Банк Аваль» та ПАТ «Вектор Банк», а також договору факторингу б/н від 23.08.2016, укладеного між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», не містять посилання про перехід права грошової вимоги саме за кредитним договором №010/05-12/713 від 11.06.2018, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Корсар».

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявник всупереч приписів ст. 74 Господарського процесуального кодексу України не довів суду безспірний факт переходу права вимоги від ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ПАТ «Вектор Банк» за договором факторингу від 23.08.2016 та від ПАТ «Вектор Банк» до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за договором факторингу від 23.08.2016, а відтак не довів наявність підстав для заміни сторони її правонаступником. За таких обставин, у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 234, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» №43524 від 15.08.2018 про заміну сторони виконавчого провадження у справі №913/760/13-г відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення 06.09.2018 та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в строк, передбачений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано - 10.09.2018.

Суддя Є.А. Лісовицький