РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.08.2018Справа № 910/8204/18
Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О., розглянувши в спрощеному провадженні справу

За позовом доПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа Гарант"
про відшкодування матеріальної шкоди 3 538,22 грн., завданої в результаті ДТП.
Суддя Підченко Ю.О.
Без повідомлення (виклику) учасників справи
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" надалі - відповідач) про стягнення матеріальних збитків в розмірі 3 538, 22 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 202797а7х від 06.06.2017, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 05.03.2018 за участю застрахованого транспортного засобу, здійснив виплату страхового відшкодування, а тому позивачем відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.06.2018 відкрито провадження у справі №910/8204/18. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у зв'язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив, а також зобов'язано Моторне (транспортне) страхове бюро України надати поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів НОМЕР_6.

12.07.2018 від Моторного (транспортного) страхового бюро України до суду надійшла інформація про страхове покриття згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №НОМЕР_6.

24.07.2018 від відповідача до суду надійшов відзив, у якому він, з посиланням на консультацію про величину фізичного зносу транспортного засобу, складену аварійним комісаром, вказує на те, що 2 879,76 грн. є справедливим розміром страхового відшкодування, яке визначене з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу та зазначені кошти були сплачені відповідачем позивачеві, а тому відповідач просить суд припинити провадження у справі в частині стягнення 2 879,76 грн. страхового відшкодування, у зв'язку з відсутністю предмету спору на підставі п. 2 ч. 1 см. 231 ГПК України, а у іншій частині позовних вимог - відмовити.

Суд також враховує положення частини 1 статті 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" 04.11.1950 року про право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

06 червня 2017 року між Приватним акціонерним "Страхова компанія "AXA Страхування" (за Договором - Страховик) та ОСОБА_1 (за Договором - Страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 202797а7х (далі - Договір), предметом якого (п. 4 Договору) є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону і пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом (надалі - ТЗ, застрахований ТЗ) та іншим майном, вказаним у розділах 5, 6 цього Договору.

Так, в пункті 5 Договору визначено інформацію про застрахований автомобіль: марка - «Skoda Superb», д.н. НОМЕР_1, номер кузову НОМЕР_5, 2015 року випуску, білого кольору, з об'ємом двигуна 1798 см3.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи довідки Управління патрульної поліції у Харківській області № 751788 про дорожньо-транспортну пригоду та постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2018 року у справі № 641/1604/18, 05 березня 2018 року об 09-00 год., ОСОБА_2, керуючи автомобілем «NISSAN LEAF», д.н. НОМЕР_4, по вул. Плеханівська коло будинку № 110 в м. Харкові, не дотримався безпечної дистанції внаслідок чого, допустив зіткнення з автомобілем «Skoda Superb», д.н. НОМЕР_1, чим спричинив пошкодження транспортних засобів та заподіяв матеріальну шкоду.

При цьому, відповідно до вищезазначеної постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2018 року у справі № 641/1604/18, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Як вбачається з рахунку на рахунку-фактури № 000003155 від 19.03.2018 та ремонтної калькуляції №1.003.18.0 від 20.03.2018, копії яких містяться в матеріалах справи, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Skoda Superb», д.н. НОМЕР_1 склала 5 538,22 грн.

Так, на підставі страхового акту № АХА2367163 від 21.03.2018, позивачем здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 5 538,22 грн., що підтверджується відповідним платіжними дорученнями № 433 957 від 22.03.2018, копія якого міститься в матеріалах справи.

Відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) виплата страхового відшкодування страхувальнику є юридичним фактом, з яким закон пов'язує виникнення у страховика у межах фактичних витрат права вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні норми містить стаття 27 Закону України "Про страхування", за приписами якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таке право позивач може реалізувати, звернувшись за виплатою і до страхової компанії (відповідача), яка застрахувала цивільну відповідальність особи, яка завдала шкоди, на підставі Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", адже за змістом статті 3 цього Закону одним із принципів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є гарантоване забезпечення відшкодування шкоди потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Так, на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 - водія транспортного засобу «NISSAN LEAF», д.н. НОМЕР_4, який є винною особою у скоєнні ДТП, була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа Гарант" на підставі полісу № НОМЕР_6 зі строком дії з 07.12.2017 по 06.12.2018, цим полісом встановлено ліміт по майну у розмірі 100 000,00 грн. франшизу в розмірі 2 000,00 грн.

Отже, в даному випадку відповідач, як страховик цивільно-правової відповідальності водія автомобіля «NISSAN LEAF», д.н. НОМЕР_4 - ОСОБА_2, тобто особи, яка визнана винною у ДТП, має відшкодовувати збитки, що були завдані внаслідок ДТП в межах ліміту відповідальності за вирахуванням франшизи, а позивач, як особа, яка виплатила страхове відшкодування особі, якій завдано збитків внаслідок ДТП, набув право вимоги, яке ця особа має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Відтак, розмір шкоди (як оціненої так і фактично завданої) та коефіцієнт фізичного зносу застрахованого автомобіля підлягають доведенню перед судом сторонами спору належними засобами доказування відповідно до статей 74, 76 ГПК України.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Водночас, суд враховує, що Закони України "Про страхування" та Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачають зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, на що також вказує Верховний Суд України у постанові від 15.04.2015 р. у справі № 3-50гс15, проте, відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при здійсненні відшкодування обов'язковим є врахування зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Стаття 28 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" надає визначення поняття "шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого". Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов'язана:

- з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу;

- з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху;

- з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого;

- з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди;

- з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу;

- з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відтак, оскільки страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП транспортним засобом, власник якого застрахував свою цивільно-правову відповідальність, на умовах спеціального нормативно-правого акта, а саме Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", то в даному випадку застосовуються норми цього Закону, а саме статті 29.

Згідно з п. 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092; зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за №1074/8395) (надалі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Згідно з п. п. 7.38, 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003р. за №1074/8395, коефіцієнт фізичного зносу дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД, 7 років - для інших легкових КТЗ тощо. Винятком стосовно використання зазначених вимог є: а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний); б) якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації; в) якщо КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4.

Так, оскільки ДТП сталося у 2018 році, а як вбачається з наявного в матеріалах справи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль «Skoda Superb», д.н. НОМЕР_1 - 2015 року випуску, тобто на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди строк експлуатації автомобіля «Skoda Superb», д.н. НОМЕР_1 не перевищував 7 років, а отже - коефіцієнт фізичного зносу не має враховуватися при розрахунку страхового відшкодування.

Разом з тим, відповідач вказує на те, що відповідно до консультації № 18/1606 від 03.07.2018, складеної аварійним комісаром, фізичний знос транспортного засобу «Skoda Superb», д.н. НОМЕР_1 складає 31,4 %, який визначено на підставі п. 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, адже згідно відомостей Audahistory програмного комплексу Audatex, 28.09.2017 провадилася калькуляція вартості відновлювального ремонту транспортного засобу «Skoda Superb», д.н. НОМЕР_1 згідно якої двері передні праві, двері задні праві та боковина задня права підлягали ремонту.

Між тим, зазначена консультація не є належним та допустимим доказом фактичного проведення ремонту автомобіля «Skoda Superb», д.н. НОМЕР_1, так як містить інформацію щодо вартості ремонту транспортного засобу, а не щодо факту його виконання (проведення ремонту).

При цьому, відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що складові частини кузова, кабіни, рами автомобіля «Skoda Superb», д.н. НОМЕР_1, відновлювали ремонтом, що є підставою для розрахунку коефіцієнта фізичного зносу відповідно до п. 7.39 Методики.

В силу приписів ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, у зв'язку із настанням страхового випадку, у відповідача виник обов'язок відшкодувати позивачу витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом автомобіля «Skoda Superb», д.н. НОМЕР_1 у розмірі фактичних витрат на суму 3 538,22 грн., приймаючи до уваги те, що розмір франшизи згідно полісу № НОМЕР_6 становить 2 000,00 грн.

Між тим, в матеріалах справи міститься платіжне доручення № ID-108046 від 18.07.2018, відповідно до якого відповідач перерахував на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 2 879,76 грн.

В силу п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

При цьому, закриття провадження у зв'язку з відсутністю предмета спору відбувається, зокрема, у випадку сплати суми боргу боржником.

За таких обставин, провадження у справі про стягнення матеріальних збитків в розмірі 2 879,76 грн. підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, доказів сплати відповідачем решти страхового відшкодування у розмірі 658,46 грн. суду не надано, а отже - права позивача за захистом яких він звернувся до суду порушені відповідачем, у зв'язу із чим вимоги позивача про стягнення з відповідача суми матеріальних збитків у розмірі 658,46 грн. є обґрунтованими та позов у зазначеній частині вимог підлягає задоволенню.

З урахуванням того, що страхове відшкодування в розмірі 2 879,76 грн. було сплачене відповідачем позивачеві після відкриття провадження у справі, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 165, 178, 202, 232, 233, 237, п. 2. ч. 5. ст. 238, 240, 241, 247, ч. 1. ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" задовольнити частково.

2. Провадження у справі в частині вимог про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа Гарант" на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" матеріальних збитків в розмірі 2 879,76 грн. - закрити.

3. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа Гарант" (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8; ) матеріальні збитки у розмірі 658,46 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 762, 00 грн. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Згідно з п. п. 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 29.08.2018 року.

Суддя Ю.О. Підченко