ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2018 року м.Дніпро Справа № 904/1231/18

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Паруснікова Ю.Б. - доповідач, суддів Білецької Л.М., Пархоменко Н.В.;

при секретарі судового засідання Саланжій Т.Ю.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпропетровського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Синтез плюс» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2018 (суддя Мельниченко І.Ф., повний текст рішення складено 25.05.2018) у справі №904/1231/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиторське підприємство «Вертикаль», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Синтез плюс», м. Нікополь, Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості в сумі 249962,93 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиторське підприємство «Вертикаль» звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Синтез плюс» з вимогою про стягнення з останнього заборгованості за договором транспортного експедирування №318 від 16.01.2017, пені за прострочення виконання зобов'язання, відсотків річних і інфляційних втрат, що в загальному розмірі становить суму 249962,93грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2018 у справі № 904/1231/18 позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Синтез плюс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиторське підприємство «Вертикаль» 133538,00грн. суми основного боргу, 53979,48грн. відсотків річних, 18900,61грн. інфляційних втрат, 41993,27 грн. пені і 3726,72 грн. судового збору.

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивоване неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Синтез плюс» умов договору транспортного експедирування №318 від 16.01.2017, в частині розрахунку за отримані послуги.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Синтез плюс» звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2018 у справі № 904/1231/18 та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Скаржник вважає, що його не було належним чином повідомлено про дату й час розгляду справи, що є порушенням його права на участь у розгляді справи, і є підставою для скасування судового рішення. Скаржник зазначає, що місцевий господарський суд повинен був задовольнити його клопотання про надання йому часу для вирішення спору мирним шляхом і відкласти розгляд справи.

На думку скаржника, відсутність в матеріалах справи доказів отримання ним рахунків на оплату послуг, свідчить про відсутність прострочення зобов'язання за Договором, тобто скаржник вважає, що момент оплати наданих послуг не настав.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує проти її задоволення, просить залишити оскаржуване рішення без змін.

Доводи скаржника про те що строк виконання зобов'язання не настав, вважає помилковими, оскільки сторонами підписані акти виконаних робіт, що за умовами додаткових угод породжує у клієнта обов'язок здійснити розрахунок за надані послуги експедирування.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.07.2018 колегією суддів у складі головуючого судді Паруснікова Ю.Б., суддів Пархоменко Н.В., Чередка А.Є. відкрито провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Синтез плюс» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2018 у справі №904/1231/18.

На підставі розпорядження керівника апарату суду №1045/18 від 14.08.2018, у звязку з відпусткою судді Чередка А.Є., призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі №904/1231/18.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи №904/1231/18 визначено колегію у складі головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач), суддів Білецької Л.М., Пархоменко Н.В.

У судовому засіданні 21.08.2018 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Представник позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити рішення місцевого господарського суду у цій справі без змін.

Відповідач не скористався своїм правом участі в судовому засіданні.

Апеляційний господарський суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків, повноту їх дослідження місцевим господарським судом вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду зміні або скасуванню з наступних підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиторське підприємство «Вертикаль» (експедитор) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Синтез-Плюс» (клієнт) 16.01.2018 уклали договір транспортного експедирування № 318 (далі - Договір).

За умовами пункту 1.1 Договру, експедитор взяв на себе зобов'язання за плату і за рахунок клієнта виконати послуги з організації перевезення зернових та олійних культур, зазначених клієнтом залізничним транспортом, а також виконати інші дії, необхідні для виконання обов'язків за цим договором і узгоджених з клієнтом.

Відповідно до пункту 3.1 Договору, вартість послуг визначається сторонами на договірній основі і вказується в додаткових угодах та/або рахунках.

Сторонами 17.01.2017 підписана додаткова угода №2 до Договору, відповідно до якої експедитор зобов'язується від імені та за рахунок клієнта надати транспортно-експедиторські послуги з організації перевезень 195,000 тон/3 вагонів кукурудзи зі станції відправлення Ічня Південної залізниці до станції призначення Миколаїв-Вантажний (експ) Одеської залізниці. Комплексна ставка з організації перевезень вантажів Клієнта встановлюється за одну тонну вантажу і становить - 354,52 грн., в т.ч. ПДВ.

Згідно із рахунком № 95 від 19.01.2017 (а.с.19) вартість 195 тон вантажу становить 69131,40 грн.

Сторонами 01.02.2017 підписана додаткова угода №3, згідно з якою експедитор зобов'язується від імені та за рахунок клієнта надати транспортно-експедиторські послуги з організації перевезень залізничним транспортом згідно заявки клієнта 325,000 тон/5 вагонів кукурудзи (врожай 2016 року) зі станції відправлення Талалаївка Південної залізниці до станції призначення Одеса-Порт (експ.) Одеської залізниці. Комплексна ставка з організації перевезень вантажів Клієнта встановлюються за одну тонну вантажу і становить - 398,86 грн., в т.ч. ПДВ.

Відповідно до рахунку №200 від 01.02.2017 (а.с.23) вартість 325 тон вантажу становить 129629,50грн.

Зазначені вище додаткові угоди є невід'ємною частиною Договору.

Пунктом 4.4 Договору сторони погодили, що за результатами кожного перевезення або за визначений період сторони складають та підписують акт виконаних робіт/наданих послуг, в якому вказується вартість винагороди експедитора та сума витрат, здійснених експедитором. Акт виконаних робіт/наданих послуг готується експедитором.

Позивач надав відповідачу транспортно-експедиторські послуги з організації перевезень залізничним транспортом вантажів на загальну суму 212669,62 грн., про що свідчать підписані сторонами акти виконаних робіт №98 від 26.01.2017 на суму 67947,30грн. (а.с.20), №208 від 06.02.2017 на суму 129333,04грн. (а.с.25), №211 від 06.02.2017 на суму 15389,28грн. (а.с. 27).

Відповідач здійснив розрахунок за отримані експедиторські послуги частково, на загальну суму 79131,40 грн., у зв'язку з чим утворилась заборгованість у сумі 133538,22грн.

Заборгованість у сумі 133538,22грн. також підтверджена підписаним сторонами актом звіряння від 31.12.2017 (а.с. 34) і не заперечується скаржником.

За договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу (частина 1 статті 929 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Позивач належним чином виконав умови Договору щодо надання послуг експедирування, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідач обов'язок з повної оплати отриманих послуг не виконав, що і стало причиною спору.

Доводи скаржника щодо відсутності підстав для стягнення наявної заборгованості за Договором, через відсутність прострочення грошового зобов'язання, є необґрунтованими з огляду на наступне.

Пунктом 4.1 Договору сторони погодили, що оплата послуг/робіт/витрат проводиться клієнтом на умовах 100% передоплати на підставі рахунків експедитора протягом 2-х банківських днів з моменту передачі рахунків клієнту шляхом відправлення його копії на електронну адресу, вказану у п.8.3. договору. Валюта розрахунків по договору - гривня.

Разом з тим, у додаткових угодах сторони передбачили, що остаточний розрахунок за надані послуги клієнт здійснює на підставі актів виконаних робіт (надання послуг) або рахунків експедитора протягом 3-х банківських днів з дня їх отримання.

Отримання послуг експедирування відповідачем підтверджується підписаними сторонами актами наданих послуг. Рахунок-фактура є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти. Ненадання рахунку не є відкладальною умовою в розумінні статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні статті 613 цього ж Кодексу, тому відсутність рахунку не звільняє відповідача від обов'язку сплатити отримані за Договором послуги.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Доказів виконання зобов'язання щодо оплати наданих послуг в сумі 133538,22 грн. на момент розгляду спору відповідач не надав, у зв'язку з чим місцевий господарський суд правомірно задовольнив позов в цій частині.

Також місцевий господарський суд задовольнив вимоги про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання зобов'язання з оплати отриманих послуг, встановлених Договором відсотків річних за неправомірне користування чужими коштами і інфляційних втрат.

В цій частині рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2018 у справі №904/1231/18 не оскаржується.

Не знайшли свого підтвердження доводи скаржника про його неналежне повідомлення місцевим господарським судом про розгляд справи, оскільки її матеріали містять клопотання про відкладення розгляду справи від 24.04.2018 та від 21.05.18 (а.с.65, 82) і про ознайомлення з матеріалами справи від 24.04.2018 (а.с.66).

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Синтез-Плюс» було обізнане про дату, час і місце судового засідання, однак правом участі у розгляді справи та наданні відзиву на позов не скористалось. Участь у розгляді справи не визнавалась обов'язковою, є правом а не обов'язком сторони, тому місцевий господарський суд правомірно розглянув справу за наявними в ній матеріалами без участі відповідача.

Господарський суд Дніпропетровської області правильно відхилив клопотання відповідача від 21.05.2018 про відкладення розгляду справи, яке мотивоване необхідністю надання часу для вчинення дій щодо мирного врегулювання спору, оскільки відсутні докази в підтвердження вчинення таких дій. Крім того, 24.04.2018 місцевим господарським судом було задоволене клопотання про відкладення розгляду справи, тому відповідач мав достатньо часу для врегулювання спору.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Синтез плюс» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2018 у справі №904/1231/18 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2018 у справі №904/1231/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23.08.2018

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя Л.М. Білецька

Суддя Н.В. Пархоменко