ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"03" вересня 2018 р. Справа № 922/530/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О. В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача, Харківської міської ради вх. №1457 Х/2 на рішення господарського суду Харківської області від "13" червня 2018 року у справі №922/530/18 (рішення ухвалено суддею Добрелею Н.С. у приміщенні господарського суду Харківської області, повне рішення складено 20.06.2018)

за позовом Харківської міської ради, м.Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Ойл Груп", м.Луцьк,

про стягнення 552493,80 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Харківська міська рада звернулась до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Ойл Груп" про стягнення орендної плати у сумі 552493,80 грн. в порядку ст. 1212-1214 ЦК України.

Рішенням господарського суду Харківської області від 13.06.2018 у задоволенні позову відмовлено повністю. Суд першої інстанції з посиланням на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 28.02.2018 у справі № 922/1340/17 зазначив, що заявлена до стягнення сума за визначенням статті 22 ЦК та статті 225 ГК України є збитками у виді упущеної вигоди; для застосування такого заходу відповідальності як відшкодування шкоди слід встановити як наявність у діях винної особи усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки), так і ступінь вини у розумінні статті 1193 ЦК. Щодо посилань позивача на постанову Верховного Суду від 25.05.2018 у справі № 922/2976/17, суд зазначив, що із вказаної постанови, на яку посилається позивач, вбачається, що підставою для задоволення позовних вимог Харківської міської ради слугувало зокрема те, що відповідачем з часу виникнення права власності на нерухоме майно та з моменту прийняття рішення 23.09.2015 Харківською міською радою "Про надання юридичним та фізичним особам дозволу на розробку документації із землеустрою для експлуатації та обслуговування будівель і споруд", майже протягом двох років (з 2015 року) не здійснено жодних дій з укладення договору оренди - в той час, як у даних правовідносинах відповідачем здійснювались дії щодо укладення договору оренди, а саме укладався договір на виготовлення технічної документації, було складено акт про погодження меж земельної ділянки, отримано Витяг про нормативну грошову оцінку та сплачувався податок на землю. За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки відповідач упродовж спірного періоду додержувався правил здійснення господарської діяльності, вжив необхідних заходів для оформлення правовідносин щодо користування земельною ділянкою, вносив плату за землю у формі земельного податку, а позивачем не надано доказів ухилення відповідача від укладення договору оренди або перешкоджання позивачеві отримати доходи від оренди земельної ділянки - у діях відповідача відсутні всі елементи складу цивільного правопорушення для покладення на останнього обов'язку з виплати збитків у виді упущеної вигоди (зокрема у розмірі неодержаної плати за оренду земельної ділянки) відповідно до положень статті 22 ЦК і частини 2 статті 224 ГК, у зв`язку з чим в позові слід відмовити.

Позивач із рішенням не погодився, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Харківської міської ради в повному обсязі.

Апелянт зазначає, що відсутність неправомірних дій (бездіяльності) відповідача означає відсутність господарського правопорушення (протиправних дій) і, як наслідок, виключає деліктні зобов'язання, а відтак відсутня можливість захисту прав позивача шляхом стягнення збитків (в т.ч. упущеної вигоди), тому спірні правовідносини повинні охоплюватися регулюванням саме ст. 1212 - 1214 ЦК України. Харківська міська рада зазначає, що відповідне узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 25.05.2018 у справі № 922/2976/17, натомість, правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 28.02.2018 у справі № 922/1340/17, на яку послався суд першої інстанції, на думку апелянта, застосуванню не підлягає, оскільки справа № 922/1340/17 не є аналогічною до даної справи № 922/530/18, враховуючи, що відповідачем у справі № 922/1340/17 земельна ділянка була одержана на законних підставах (на праві постійного користування). Також апелянт вважає, що єдиним та допустимим доказом у даній справі №922/530/18 щодо здійснення відповідачем плати за земельну ділянку є інформація контролюючого органу (територіального органу ДФС), отже, прийняті судом першої інстанції до уваги платіжні доручення не є належними та допустимими доказами.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 01.08.2018 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Тарасова І.В.) вказану апеляційну скаргу прийнято до провадження, призначено її розгляд на 03.09.2018.

28.08.2018 у зв'язку з надходженням від відповідача клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та необхідністю його розгляду, враховуючи перебування судді Тарасової І.В. у відпустці, було здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи, за результатами якого визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О.

03.09.2018 позивач надав пояснення, в яких наполягає на застосуванні до спірних правовідносин ст. 1212 - 1214 ЦК України, посилаючись на постанову Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц.

У судовому засіданні 03.09.2018 представники позивача та відповідача (в режимі відеоконференції) підтримали викладену ними письмово правову позицію.

Колегія суддів зазначає, що, як вбачається зі змісту наданої Харківською міською радою постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц, позивач за користування відповідачем земельною ділянкою без правовстановлюючих документів нарахував до стягнення збитки у вигляді неодержаного доходу в порядку ст.22 ЦК України. Отже, правовідносини у цивільній справі №629/4628/16-ц не є подібними до правовідносин у даній господарській справі №922/530/18, в якій позовні вимоги про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати ґрунтуються на ст.1212 - 1214 ЦК України. Колегія суддів також враховує, що згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц вказану справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Водночас, як встановлено в ході апеляційного провадження у даній справі № 922/530/18, Великою Палатою Верховного Суду розглядається господарська справа №922/3412/17 за позовом Харківської міської ради до ТОВ "Сінтрекс" про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 6150799,96 грн., яку було передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду згідно з ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.06.2018. У вказаній ухвалі зазначено, що колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновку Верховного Суду України, наведеного в постановах від 30.11.2016 у справі №922/1008/15, від 07.12.2016 у справі №922/1009/15, від 12.04.2017 у справі №922/207/15 та від 12.04.2017 у справі №922/5468/14 в частині застосування норм права у подібних правовідносинах щодо можливості стягнення суми орендної плати, за відсутності укладеного між сторонами договору оренди землі, на підставі приписів 1212-1214 ЦК України.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою від 02.07.2018 справа №922/3412/17 призначена до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 20.11.2018.

Таким чином, на даний момент Великою Палатою Верховного Суду переглядається судове рішення у справі, в якій правовідносини сторін подібні до правовідносин у даній справі № 922/530/18.

При цьому, судом касаційної інстанції буде вирішено питання щодо застосування норм статей 1212-1214 ЦК України, якими обґрунтовані позовні вимоги Харківської міської ради.

Згідно з частиною 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів зазначає, що у відповідності до пункту 7 частини 1 статті 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

У зв'язку з викладеним, колегія суддів дійшла висновку про те, що провадження у справі підлягає зупиненню на підставі пункту 7 частини 1 статті 228 ГПК України.

Керуючись статтями 228, 234 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Зупинити провадження у справі №922/530/18 до закінчення перегляду в касаційному порядку справи №922/3412/17.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення. Порядок і строки її оскарження передбачені ст. 286 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя Шевель О. В.

Суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Фоміна В. О.