УХВАЛА

30 серпня 2018 року

м. Київ

Справа № 08/5026/186/2011

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Міщенка І.С. - головуючого, Берднік І.С., Сухового В.Г.,

перевіривши матеріали касаційної скарги приватного підприємства "Сандра - Ч"

на постанову Київського апеляційного господарського суду у складі Дідиченко М.А. - головуючого, Пономаренка Є.Ю., Руденко М.А. від 03 липня 2018 року та ухвалу Господарського суду Черкаської області у складі Кучеренко О.І. від 16 січня 2018 року

за скаргою приватного підприємства "Сандра - Ч" на дії державного виконавця у справі № 08/5026/186/2011

за позовом публічного акціонерного товариства "Кристалбанк"

до приватного підприємства "Сандра - Ч"

за участю третьої особи - фізичної особи - підприємця Чегрового Максима Павловича

про стягнення 1 163 009, 55 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Сандра - Ч" 22 серпня 2018 року звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного господарського суду від 03 липня 2018 року та ухвалу Господарського суду Черкаської області від 16 січня 2018 року у даній справі.

Перевіривши матеріали касаційної скарги на відповідність вимогам параграфу 1 глави 2 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) Суд зазначає таке.

За приписами пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" № 3674 - VI.

За приписами статті 4 Закону № 3674 - VI (в редакції чинній на час звернення з даною касаційною скаргою) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону № 3674-VI визначено ставку судового збору з апеляційної і касаційної скарг на ухвалу господарського суду у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, що викладена у постанові від 29 травня 2018 року у справі № 915/955/15, зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали господарського суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом № 3674-VI справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Таким чином, за подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду від 03 липня 2018 року та ухвалу Господарського суду Черкаської області від 16 січня 2018 року, що прийняті за результати розгляду скарги на дії державного виконавця у даній справі, ставка судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на час звернення із даною касаційною скаргою становить 1 762, 00 грн.

В порушення наведених норм до касаційної скарги взагалі не додано доказів сплати судового збору або документів, які б підтверджували підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, що є підставою для залишення касаційної скарги без руху відповідно до положень частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) з наданням скаржникові строку на усунення виявлених недоліків.

Суд наводить належні платіжні реквізити для сплати судового збору:

отримувач коштів: УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102
код отримувача (код за ЄДРПОУ):38004897
банк отримувача:Казначейство України (ЕАП)
рахунок отримувача:6007
код банку отримувача (МФО):899998
код класифікації доходів бюджету:22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)"
символ звітності банку:207
Крім цього, за приписами частини 1 статті 288 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскаржувану постанову Київського апеляційного господарського суду прийнято 03 липня 2018 року, повний текст постанови складено - 04 липня 2018 року.

Враховуючи наведені вище положення статті 288 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) останнім днем строку для касаційного оскарження постанови Київського апеляційного господарського суду від 03 липня 2018 року було 24 липня 2018 року.

Як вже зазначалося, з даною касаційною скаргою скаржник звернувся до Суду лише 22 серпня 2018 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження, однак при цьому скаржником заявлено клопотання про поновлення такого строку.

Клопотання скаржника мотивовано тим, що повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду ним отримано лише 11 липня 2018 року і водночас, уповноважений представник приватного підприємства "Сандра - Ч" з 28 липня 2018 року по 14 серпня 2018 року перебував у відрядженні, а тому не міг вчасно підготувати і, відповідно, подати касаційну скаргу.

Однак, Суд не вважає наведені обґрунтування такими, що дають підстави визнати причини пропуску строку на касаційне оскарження поважними та такими, що можуть слугувати підставою для поновлення пропущеного строку з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з частинами 2, 3 статті 288 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Судом не приймаються посилання скаржника на поважність причини пропуску строку на касаційне оскарження через відрядження представника, оскільки суб'єкт господарювання, яким скаржник являється, мусить завчасно дбати про графіки відпусток/відряджень своїх працівників і розуміти, що будь-хто з працівників підприємства може не тільки знаходитись у відрядженні чи відпустці, а і захворіти чи звільнитися.

Господарське процесуальне законодавство надає особі можливість представляти свої інтереси в порядку "самопредставництва" і крім цього, скаржник жодним чином не був обмежений звернутися за наданням правничої допомоги до іншого фахівця.

З цього питання Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. рішення Суду у справі Мушта проти України, no. 8863/06, від 18.11.2010).

Умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

За приписами частини 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

Наведене вище дає Суду підстави для застосування до поданої касаційної скарги наслідків, передбачених також і частиною 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) у вигляді залишення касаційної скарги без руху з наданням скаржникові строку для наведення, за наявності, інших підстав поважності пропуску, встановленого процесуального строку на касаційне оскарження.

За таких обставин, керуючись статтями 119, 234, 288, 292, 314 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ), Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу приватного підприємства "Сандра - Ч" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 03 липня 2018 року та ухвалу Господарського суду Черкаської області від 16 січня 2018 року у справі № 08/5026/186/2011 залишити без руху.

2. Надати скаржнику строк, тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення недоліків скарги та для наведення, за наявності, інших підстав поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження.

(Докази виконання вимог цієї ухвали надсилати/подавати на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: вул. О.Копиленка, 6, м. Київ, 01016).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Міщенко І.С.

Судді Берднік І.С.

Суховий В.Г.