РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2018Справа № 910/5999/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Жалоби С.Р., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техніка і Технології"

до Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"

про стягнення 91 902, 57 грн.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Дем'янов І.Ю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Техніка і Технології" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (далі-відповідач) про стягнення збитків у розмірі 91 902, 57 грн.

В обгрунтування позовних вимог, позивач посилається на порушення відповідачем умов договору овердрафту № 015-Д4-2-КБ-396 від 11.04.2017, що призвело до збитків які позивач зазнав у вигляді сплати відсотків у розмірі 91 902, 57 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.05.2018 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Техніка І Технології» залишено без руху. Встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Техніка І Технології» строк протягом п'яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, а саме надати суду оригінал платіжного доручення № 41005 від 23.02.2018 про сплату судового збору у розмірі 1 762, 00 грн., попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи.

29.05.2018 через відділ автоматизованого документообігу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Техніка І Технології» надійшло клопотання про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.05.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 14.06.2018.

У судовому засіданні 14.06.2018 суд на місці ухвалив відкласти розгляд справи на 05.07.2018.

15.06.2018 через відділ автоматизованого документообігу суду представник позивача подав клопотання, в якому просить суд розгляд справи № 910/5999/18 здійснювати за відсутності представника позивача.

Крім того, 05.07.2018 через відділ автоматизованого документообігу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Техніка І Технології" надійшла заява про долучення до матеріалів справи додаткових документів.

05.07.2018 через відділ автоматизованого документообігу суду від Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" надійшов відзив на позовну заяву у якому представник відповідача зазначає, що банком під час нарахування відсотків у підвищеному розмірі за користування овердрафтом в зв'язку з перевищенням максимального строку безперервного дебетового сальдо не було порушено ані умов договору, ані вимог чинного законодавства України, а тому, на думку відповідача, вимоги позивача про стягнення з банку в якості збитків сплачених процентів за користування овердрафтом є неправомірним та безпідставним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.07.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Судове засідання у справі № 910/5999/18 призначено на 23.08.2018.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, через відділ автоматизованого документообігу суду подав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Приймаючи до уваги, що представник позивача був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи наявність його заяви про розгляд справи за його відсутності, а також те що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає, що неявка у судове засідання представників позивача не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 23.08.2018 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

11.04.2017 між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (далі - кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Техніка і Технології" (далі - позичальник) укладено договір овердрафту № 015-Д4-2-КБ-396, умовами якого передбачено, що кредитор на умовах договору надає позичальнику протягом строку доступності овердрафту можливість використання овердрафту шляхом здійснення платежів з поточного рахунку № 4 в АТ "Райффайзен Банк Аваль" в обсягах, що перевищують фактичні залишки коштів на ньому, в межах ліміту овердрафту, внаслідок чого за зазначеним поточним рахунком виникає дебетове сальдо.

Відповідно до визначення термінів, дебетове сальдо - від'ємна різниця між сумою коштів на поточному рахунку позичальника та сумою видаткових операцій по поточному рахунку станом на кінець дня. Значення дебетового сальдо не може перевищувати ліміт овердрафту.

Ліміт овердрафту - максимальний розмір овердрафту, у межах якого позичальник має відновлювальне право здійснювати платежі з поточного рахунку у разі відсутності (недостатності) на ньому грошових коштів.

Овердрафт - форма видачі кредиту в разі відсутності (недостатності) грошових коштів на поточному рахунку позичальника шляхом здійснення платежів (переказів) з поточного рахунку позичальника в межах ліміту овердрафту, визначеного договором.

Згідно п. 1.2. договору, з моменту виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку кредитор є таким, що надав позичальнику овердрафт. Дебетове сальдо, зафіксоване на поточному рахунку на кінець кожного календарного дня, вважається залишком заборгованості позичальника за овердрафтом.

Пунктом 1.4. договору передбачено, що станом на дату укладення договору ліміт овердрафту складає 1 500 000, 00 грн. Зазначений ліміт овердрафту діє до 14.07.2017. Встановлення ліміту овердрафту, починаючи з 15.07.2017, відбувається відповідно до п. 5.4. договору.

За умовам п.п. 1.5. та 1.6. договору, строк дії ліміту овердрафту: з дати виконання позичальником умов, передбачених п. 5.1. договору, по дату закінчення строку дії ліміту овердрафту (включно). Строк доступності овердрафту: з дати початку строку дії ліміту овердрафту, визначеною згідно п. 1.5. договору, по дату закінчення строку доступності овердрафту.

Відповідно до п. 1.7. договору, в межах строку дії ліміту овердрафту встановлюється максимальний строк безперервного дебетового сальдо на поточному рахунку позичальника тривалістю 90 календарних днів (далі - максимальний строк безперервного дебетового сальдо). Якщо на 90-й календарний день максимального строку безперервного дебетового сальдо на поточному рахунку позичальника не є банківським днем, то таке дебетове сальдо має бути погашено в останній банківський день, що передує 90-му календарному дню максимального строку безперервного дебетового сальдо.

Грошові зобов'язання позичальника за договором є безумовними та безвідкличними (п. 1.8. договору).

Пунктом 2.1. договору визначено, що тип процентної ставки є фіксованим.

2.1.1. Протягом всього максимального строку безперервного дебетового сальдо розмір процентної ставки за користування овердрафтом складає 17, 6 % річних (крім випадку, визначеного пунктом 2.1.2. договору);

2.1.2. В разі виникнення кредитної заборгованості в зв'язку з перевищенням максимального строку безперервного дебетового сальдо, кредитор здійснює донарахування процентів за весь строк наявності безперервного дебетового сальдо за ставкою 45 %; річних;

2.1.3. В разі виникнення кредитної заборгованості з дати її виникнення позичальник сплачує проценти у розмірі 45 % річних.

Згідно п. 5.5. договору, наявність безперервного дебетового сальдо більше 90-та календарних дні та/або накладення арешту на поточний рахунок позичальника та/або наявності іншого аналогічного рішення уповноваженого органу або кредитора, що обмежує здійснення всіх або окремих операцій за поточним рахунком, та/або закриття поточного рахунку з будь-яких причин та/або порушення позичальником строків виконання грошових зобов'язань за договором (окрім порушення пункту 2.2. договору на строк до 15 (п'ятнадцяти) календарних днів або до настання останнього дня максимального строку безперервного дебетового сальдо, в залежності від того, яка дата настане раніше) або непогашення позичальником протягом тридцяти календарних днів заборгованості за овердрафтом до вказаного у повідомленні нового ліміту овердрафту є істотною зміною обставин, якими сторони керувались при укладанні договору, та настання цих обставин є підставою для зміни наступних умов договору, а саме:

5.5.1. ліміт овердрафту скасовується, дата закінчення строку дії ліміту овердрафту є такою, що настала, максимальний строк безперервного дебетового сальдо скасовується та позичальник втрачає право на користування овердрафтом;

5.5.2. сума заборгованості позичальника за овердрафтом в розмірі дебетового сальдо є кредитною заборгованістю та переноситься на позичковий рахунок для обліку кредитів, а дебетове сальдо за поточним рахунком припиняється. Нараховані проценти за користування овердрафтом переносяться на відповідні рахунки нарахованих доходів. Номери зазначених рахунків кредитор повідомляє позичальнику письмово.

Після погашення заборгованості ліміт овердрафту не поновлюється.

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками та діє до повного виконання ними прийнятих зобов'язань відповідно до договору (п. 14.1 договору).

Як зазначає позивач, Товариством з обмеженою відповідальністю "Техніка і Технології" було отримано лист від Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" № Д4-2-КБ/51 від 13.07.2017, в якому останнє повідомило, що 13.07.2017 настав 91 день строку безперервного дебетового сальдо за поточним рахунком, станом на зазначену дату заборгованість за овердрафтом становить 19 944, 09 грн., що є порушенням умов овердрафту, у зв'язку з чим відповідно до п. 2.1.2. договору банком було здійснено донарахування процентів за весь строк наявності безперервного дебетового сальдо за ставкою 45 % річних, відповідно сума заборгованості за процентами станом на 13.07.2017 становить 91 902, 57 грн., тож відповідач просив позивача сплатити існуючу заборгованість у розмірі 19 944, 09 грн. та у розмірі 91 902, 57 грн.

З матеріалів справи вбачається що позивач погасив наявну заборгованість шляхом перерахування грошових коштів відповідачу, що підтверджується платіжним дорученням № 35235 від 13.07.2017 на суму 19 944, 09 грн. та платіжним дорученням № 35236 від 13.07.2017 на суму 91 902, 57 грн.

Проте, як зазначає позивач, вищевказані дії відповідача щодо нарахування процентів були вчинені всупереч умовам договору та положенням цивільного законодавства щодо визначення початку перебігу строку, оскільки вчинені на 90 календарний день, у зв'язку з чим листом № 2254 від 13.07.2017 позивач звернувся до відповідача, в якому зазначив, що для Товариства з обмеженою відповідальністю "Техніка і Технології" строк 90 днів безперервного дебетового сальдо, зазначений в п. 5.5. договору починається 15.04.2017 та закінчується 13.07.2017 з закінченням операційного дня ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" згідно ст. 255 Цивільного кодексу України, тож Товариство з обмеженою відповідальністю "Техніка і Технології" виконало всі свої зобов'язання згідно договору належним чином, а тому штрафні санкції нараховані неправомірно та підлягають скасуванню, а неправомірно скасований кредит у формі овердрафту підлягає відновленню.

Листом від 20.07.2017 № Д4-2-КБ/57 відповідач надав відповідь на вищезазначений лист позивача, в якому повідомив, що саме 13.07.2017 настав 91 день строку безперервного дебетового сальдо за поточним рахунком та відповідно до п. 5.5.2. договору, після погашення заборгованості ліміт овердрафту не поновлюється.

Отже, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що останнім понесені збитки у розмірі 91 902, 57 грн., що є коштами сплаченими позивачем у якості безпідставно нарахованих відповідачем відсотків, проте як зазначає позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Техніка і Технології" не порушувало умов договору овердрафту, оскільки першим днем початку перебігу строку безперервного дебетового сальдо є 15.04.2017, а отже останнім 90 календарним днем безперервного дебетового сальдо є 13.07.2017, а тому позивач ще мав право на своєму поточному рахунку мати дебетове сальдо.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Так, згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як встановлено судом вище, 11.04.2017 між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Техніка і Технології" (позичальник) укладено договір овердрафту № 015-Д4-2-КБ-396, умовами якого передбачено, що кредитор на умовах договору надає позичальнику протягом строку доступності овердрафту можливість використання овердрафту шляхом здійснення платежів з поточного рахунку № 4 в АТ "Райффайзен Банк Аваль" в обсягах, що перевищують фактичні залишки коштів на ньому, в межах ліміту овердрафту, внаслідок чого за зазначеним поточним рахунком виникає дебетове сальдо.

З матеріалів справи вбачається, що листом № Д4-2-КБ/51 від 13.07.2017 Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техніка і Технології" , в якому повідомило позивача, що 13.07.2017 настав 91 день строку безперервного дебетового сальдо за поточним рахунком. Станом на зазначену дату заборгованість за овердрафтом становить 19 944, 09 грн., що є порушенням умов овердрафту, у зв'язку з чим відповідно до п. 2.1.2. договору банком було здійснено донарахування процентів за весь строк наявності безперервного дебетового сальдо за ставкою 45 % річних, відповідно сума заборгованості за процентами станом на 13.07.2017 становить 91 902, 57 грн., тож відповідач просив позивача сплатити існуючу заборгованість у розмірі 19 944, 09 грн. та 91 902, 57 грн.

Так, позивачем було погашено наявну заборгованість шляхом перерахування грошових коштів відповідачу, що підтверджується платіжними дорученнями № 35235 від 13.07.2017 на суму 19 944, 09 грн., № 35236 від 13.07.2017 на суму 91 902, 57 грн.

Проте, як зазначає позивач для Товариства з обмеженою відповідальністю "Техніка і Технології" строк 90 днів безперервного дебетового сальдо, зазначений в п. 5.5. договору починається 15.04.2017 та закінчується 13.07.2017 з закінченням операційного дня ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" , тож Товариство з обмеженою відповідальністю "Техніка і Технології" виконало всі свої зобов'язання згідно договору належним чином, а тому штрафні санкції нараховані неправомірно та підлягають скасуванню, а неправомірно скасований кредит у формі овердрафту підлягає відновленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом вище, відповідно до п. 1.4. договору станом на дату його укладення ліміт овердрафту складав 1 500 000, 00 грн. Зазначений ліміт овердрафту діє до 14.07.2017. Встановлення ліміту овердрафту, починаючи з 15.07.2017, відбувається відповідно до п. 5.4. договору.

Згідно п. 1.7. договору, в межах строку дії ліміту овердрафту встановлюється максимальний строк безперервного дебетового сальдо на поточному рахунку позичальника тривалістю 90 календарних днів.

Пунктом 2.1.1 договору визначено, протягом всього максимального строку безперервного дебетового сальдо розмір процентної ставки за користування овердрафтом складає 17, 6 % річних (крім випадку, визначеного пунктом 2.1.2. договору);

В разі виникнення кредитної заборгованості в зв'язку з перевищенням максимального строку безперервного дебетового сальдо, кредитор здійснює донарахування процентів за весь строк наявності безперервного дебетового сальдо за ставкою 45 %; річних (п. 2.1.2. договору).

В разі виникнення кредитної заборгованості з дати її виникнення позичальник сплачує проценти у розмірі 45 % річних (2.1.3 договору).

З матеріалів справи вбачається, що на поточному рахунку позивача виникло дебетове сальдо у сумі 1 287 623, 00 грн., що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю за період з 11.04.2017 по 13.07.2017.

Відповідно до п. 5.5. договору, наявність безперервного дебетового сальдо більше 90-та календарних дні та/або накладення арешту на поточний рахунок позичальника та/або наявності іншого аналогічного рішення уповноваженого органу або кредитора, що обмежує здійснення всіх або окремих операцій за поточним рахунком, та/або закриття поточного рахунку з будь-яких причин та/або порушення позичальником строків виконання грошових зобов'язань за договором (окрім порушення пункту 2.2. договору на строк до 15 (п'ятнадцяти) календарних днів або до настання останнього дня максимального строку безперервного дебетового сальдо, в залежності від того, яка дата настане раніше) або непогашення позичальником протягом тридцяти календарних днів заборгованості за овердрафтом до вказаного у повідомленні нового ліміту овердрафту є істотною зміною обставин, якими сторони керувались при укладанні договору, та настання цих обставин є підставою для зміни наступних умов договору, а саме:

5.5.1. ліміт овердрафту скасовується, дата закінчення строку дії ліміту овердрафту є такою, що настала, максимальний строк безперервного дебетового сальдо скасовується та позичальник втрачає право на користування овердрафтом;

5.5.2. сума заборгованості позичальника за овердрафтом в розмірі дебетового сальдо є кредитною заборгованістю та переноситься на позичковий рахунок для обліку кредитів, а дебетове сальдо за поточним рахунком припиняється. Нараховані проценти за користування овердрафтом переносяться на відповідні рахунки нарахованих доходів. Номери зазначених рахунків кредитор повідомляє позичальнику письмово. Після погашення заборгованості ліміт овердрафту не поновлюється.

Проаналізувавши наведені вище положення договору, суд зазначає, що за умовами договору овердрафту максимальна кількість календарних днів на кінець яких безперервно може існувати дебетове сальдо становить 90 календарних днів, відповідно першим днем наявності безперервного дебетового сальдо є саме день його виникнення, а не наступний день, як помилково зазначає позивач.

Таким чином, оскільки дебетове сальдо у сумі 1 287 623, 00 грн. по поточному рахунку позивача виникло 14.04.2017, що також не заперечується позивачем у позові, відповідно до вищевказаних умов договору першим днем наявності безперервного дебетового сальдо є саме 14.04.2017, тобто 90-й календарний день припадає на 12.07.2017 року, а не 13.07.2017 як помилково зазначає позивач.

Тож, враховуючи, що 13.07.2017 настав 91-й день безперервного дебетового сальдо за поточним рахунком позивача та станом на зазначену дату заборгованість за овердрафтом у сумі 19 944,09 грн. не була погашена, відповідачем на підставі п.п. 2.1.2, 5.5.1, 5.5.2. договору було скасовано ліміт по овердрафту та здійснено донарахування процентів за ставкою 45% річних за весь строк наявності безперервного дебетового сальдо (90 днів - з 14.04.2017 по 12.07.2017), що склало 91 902, 57 грн.

При цьому, суд вважає безпідставним посилання позивача на загальний порядок обчислення строків наявності безперервного дебетового сальдо по рахунку встановлених Цивільним кодексом України, оскільки сторонами при укладенні договору овердрафту було чітко встановлено початок перебігу строку безперервного дебетового сальдо та порядок його обчислення саме до першого дня наявності дебетового сальдо, а не з наступним за ним днем.

За змістом положень ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України).

Враховуючи наведе вище, суд відзначає, що нараховування відповідачем позивачу відсотків за користування овердрафтом та донарахування процентів у зв'язку з перевищенням позивачем дебетового сальдо, вчинено у відповідності до умов договору.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Частинами 1, 2 ст. 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: - втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); - доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Згідно приписів статті 225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення:

1)протиправної поведінки;

2)шкоди;

3)причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою;

4)вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою і збитками є обов'язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов'язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв'язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв'язку.

Таким чином, позивач повинен довести факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов'язань та причинно-наслідковий зв'язок між невиконанням зобов'язань та заподіяними збитками. При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов'язань для підприємства. Тоді як відповідачу потрібно довести відсутність його вини у спричиненні збитків позивачу.

Відшкодуванню підлягають збитки, що стали безпосереднім, і що особливо важливо, невідворотним наслідком порушення боржником зобов'язання чи завдання шкоди. Такі збитки є прямими. Збитки, настання яких можливо було уникнути, які не мають прямого причинно-наслідкового зв'язку є опосередкованими та не підлягають відшкодуванню (Постанова Вищого господарського суду України від 19 березня 2015 року у справі №910/19489/14).

Разом з тим, позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження вчинення відповідачем протиправних дій під час виконання умов спірного договору, як і не надано доказів наявності вини відповідача.

Отже, суд робить висновок, що позивач не довів суду належними засобами доказування причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача та заподіянням збитків, зокрема, протиправність поведінки відповідача як заподіювача збитків та докази вини останнього.

Таким чином, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем порушення відповідачем узгоджених договірних зобов'язань, як підстави для застосування до нього цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків у розмірі 91 902, 57 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Техніка і Технології" до Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" про стягнення 91 902, 57 грн. не підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва.

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено: 03.09.2018

Суддя Щербаков С.О.