ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"10" вересня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/1305/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О. А. при секретарі судового засідання Заболотній Я.О., розглянувши матеріали справи № 916/1305/18

позивач: Приватне акціонерне товариство „Солді і Ко (04073, м. Київ, вул. Сирецька, буд. 28/2, код 23162981)

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Індастріал солюшнс груп» (65016, АДРЕСА_1, код 40352311)

про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації та про стягнення моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн.

з підстав розповсюдження інформації

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: - Боголюбська А-М.О. довіреність.

Суть спору: 02.07.2018 Приватне акціонерне товариство «Солді і Ко» (далі Позивач) звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Індастріал солюшнс груп» (далі Відповідач) в якому просить:

- зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «Індастріал солюшнс груп» розмістити на інтернет-ресурсі http://prozorro.gov.ua/tender таким способом, яким було поширено, спростування недостовірної інформації про введення в оману замовника закупівлі Відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС» Державного підприємства «НАЕК «Енергоатом», та учасників закупівлі UA-2018-02-09-001120-a шляхом зазначення ПАТ «Солді і Ко» свідомо неправдивої інформації, викладеної у скарзі від 16.03.2018 № 1603/01 (номер вимоги: UA-2018-02-09-001120-a.с1), шляхом розміщення під заголовком «СПРОСТУВАННЯ» інформації наступного змісту:

«Інформація про те, що:

«…учасниками ТОВ «ІС ГРУП» та ПАТ «Солді і Ко» було запропоновано до закупівлі стяжки кабельні однакового виробництва, а саме «Elematic s.r.l.» (Італія) торгова марка ДКС»;

«…слід зазначити, що ПАТ «Солді і Ко» вводить в оману замовника та учасників закупівлі свідомо зазначаючи неправдиву інформацію щодо розмірів кабельних стяжок, які пропонує до закупівлі, оскільки розміри кабельних стяжок, зазначених ПАТ «Солді і Ко» не виробляються Elematic, про що свідчить каталог та інформація на офіційному сайті ДКС (http://www.dkc.kiev.ua/ru/catalog/standartnye_iz_poliamida_6_6)», викладена ТОВ «ІС ГРУП» (ідентифікаційний код 40352311) у скарзі від 16.03.2018 № 1603/01 (номер вимоги: UA-2018-02-09-001120-a.с1) про порушення законодавства з питань публічних закупівель, розміщений на http://prozorro.gov.ua/tender/UA-2018-02-09-001120-a, не відповідає дійсності»;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Індастріал солюшнс груп» (ідентифікаційний код 40352311), на користь Приватного акціонерного товариства «Солді і Ко» (ідентифікаційний код 23162981) 50 000 (пятдесят тисяч гривень) 00 коп. моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані поширенням Відповідачем на інтернет ресурсі PROZORRO неправдивої інформації щодо розмірів кабельних стяжок, які пропонував до закупівлі Позивач.

03.07.2018 суд відкрив провадження по справі, ухвалив розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

24.07.2018 Відповідачем до суду надано відзив на позовну заяву, в якому він просить суд відмовити в задоволенні позову, з огляду на те, що скарга Відповідача є критичною оцінкою, яка є вираженням його субєктивної думки. Окрім того, на думку Відповідача надсилання скарги є реалізацією ним його прав, передбачених законом.

В судовому засіданні 24.07.2018 оголошено перерву до 10.08.2018.

02.08.2018 від Позивача суд отримав відповідь на відзив, якою Позивач заперечує проти позиції Відповідача.

06.08.2018 суд отримав заперечення Відповідача на відповідь на відзив, в якій обґрунтовано позицію щодо незгоди з відповіддю на відзив.

10.08.2018 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу для судового розгляду по суті на 27.08.2018.

В судовому засіданні 27.08.2018 оголошено перерву до 10.09.2018.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши представників Позивача та Відповідача, суд

В С Т А Н О В И В:

Відокремлений підрозділ «Рівненська АЕС» Державного підприємства «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ» оголосив закупівлю по процедурі відкритих торгів за предметом закупівлі 44320000-9 (стяжки кабельні) в кількості 45 351 штук. Оголошення про проведення відкритих торгів опубліковане в електронній системі PROZORRO за номером UA-2018-02-09-001120-а.

Позивачем та Відповідачем у справі подано тендерні пропозиції для участі у зазначених вище відкритих торгах.

За результатами розгляду та оцінки усіх тендерних пропозицій замовник закупівлі визначив переможця торгів ПАТ «Солді і Ко» та 06.03.2018 було оприлюднено на веб-порталі уповноваженого органу повідомлення про намір укласти договір від 06.03.2018.

16.03.2018 на веб-ресурсі PROZORRO за номером: UA-2018-02-09-001120-а.с1 Товариством з обмеженою відповідальністю «Індастріал солюшнс груп» розміщено адресовану голові тендерного комітету ВП «Рівненська АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» скаргу за вихідним номером № 1603/01 від 16.03.2018 щодо неправдивої інформації стосовно розмірів кабельних стяжок, які пропонує до закупівлі ПАТ «Солді і Ко».

Вказана скарга Відповідача розміщена у відкритому доступі.

У скарзі серед іншого Відповідачем зазначено таку інформацію:

«…слід зазначити, що ПАТ «Солді і Ко» вводить в оману замовника та учасників закупівлі свідомо зазначаючи неправдиву інформацію щодо розмірів кабельних стяжок, які пропонує до закупівлі, оскільки розміри кабельних стяжок, зазначених ПАТ «Солді і Ко» не виробляються Elematic, про що свідчить каталог та інформація на офіційному сайті ДКС (http://www.dkc.kiev.ua/ru/catalog/standartnye_iz_poliamida_6_6)».

На вимогу замовника торгів Відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС» Державного підприємства «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ», Позивачем була надана відповідь на скаргу від 19.03.2018 № 703.

20.03.2018 за результатами розгляду скарги ТОВ «Індастріал солюшнс груп» від 16.03.2018 № 1603/01 (номер вимоги UA-2018-02-09-001120-а.с1) замовником було прийняте рішення, згідно із яким, у задоволенні скарги було відмовлено.

Згідно зі статтею 94 Цивільного кодексу України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу.

В статті 1 Закону України "Про інформацію", приписи якої кореспондуються з частиною першою статті 200 Цивільного кодексу України, під інформацією розуміється будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді, під документом - матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі.

За приписами статті 5 Закону України "Про інформацію" кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

В частинах першій, другій статті 7 України "Про інформацію" визначено, що право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб'єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб'єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Відповідно до частини четвертої статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Відповідно до положень частини першої статті 91 Цивільного кодексу України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Згідно із частиною першою статті 201 Цивільного кодексу України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім'я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Таким чином, юридична особа як і фізична особа має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації відповідно до частини першої статті 277 Цивільного кодексу України.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені) (пункт 15 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" від 27.02.2009 року № 1).

Відповідно до положень частини другої статті 34 Господарського кодексу України дискредитацією суб'єкта господарювання є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов'язаних з особою чи діяльністю суб'єкта господарювання, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації суб'єкта господарювання.

Згідно із частинами четвертою, шостою статті 277 Цивільного кодексу України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням (пункт 19 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" від 27.02.2009 року № 1).

При цьому, згідно з положеннями статті 277 Цивільного кодексу України і статті 10 Цивільного процесуального кодексу України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права (пункт 18 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" від 27.02.2009 року N 1).

При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право (пункт 15 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" від 27.02.2009 року № 1).

Проте, Позивачем не доведено, що вказана скарга Відповідача, із поширенням зазначеній в ній інформації, порушує особисті немайнові права, або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. При цьому, слід зазначити що Відповідачу відмовлено в задоволенні його скарги замовником, інформація про що міститься у вільному доступі на веб-ресурсі PROZORRO. Окрім того, Позивачем укладено із замовником договір на поставку кабельних стяжок, інформація про що також є у вільному доступі на веб-ресурсі PROZZORO.

Тобто позивачем не доведено наявності юридичного складу правопорушення, а саме сукупності всіх його обставин.

З огляду на відмову у задоволенні позовної вимоги про зобовязання спростування недостовірної інформації не підлягає задоволенню й похідна вимога про стягнення моральної шкоди в розмірі 50000,00 грн.

Крім того, слід зазначити що відповідно до частини першої статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (пункт 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

Моральна шкода, відповідно до пункту 4 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України полягає у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до частини першої статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

В своїй позовній заяві Позивач зазначив, що внаслідок неправомірних дій Відповідача, а саме поширення ним недостовірної інформації завдано шкоди діловій репутації ПАТ «Солді і Ко», в наслідок чого Позивачу були змінені умови розрахунків за поставками з одним із своїх постачальників на передоплату, на підтвердження вказаного факту ПАТ «Солді і Ко» надано лист компанії постачальника Schafer+Peters GmbH від 11.07.2018.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди, як одну з обставин, що підлягають встановленню в судовому засіданні, вказує та доводить позивач, а визначає суд (пункт 9 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

Суд не приймає до уваги наданий Позивачем лист як доказ, що підтверджує спричинення шкоди, оскільки Позивачем не надано будь-яких інших доказів, щодо існування договірних відносин з Schafer+Peters GmbH і щодо умов цих відносин та їх виконання, зокрема, наявність замовлень на постачання товару та виставлення рахунків на їх сплату.

Отже, Позивачем не доведено, як факт спричинення моральної шкоди зокрема її розмір у сумі 50 000,00 грн.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволені позову у повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на позивача згідно ст. ст. 123, 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 238, 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України

та може бути оскаржено в порядку ст.ст.256-259 ГПК України .

Повне рішення складено 11 вересня 2018 р.

Суддя О.А. Демешин