УХВАЛА

м. Київ

03.09.2018Справа № 910/15201/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., за участю секретаря судового засідання Коверги П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські аграрні системи»

про визнання недійсним рішення загальних зборів та стягнення коштів.

Представники учасників судового процесу: згідно протоколу судового засідання.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги ОСОБА_1 (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські аграрні системи» (далі - відповідач) про визнання недійсним рішення загальних зборів та стягнення коштів.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.09.2017 порушено провадження у справі №910/15201/17 та призначено до розгляду на 02.10.2017.

21.09.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником відповідача було подано клопотання про припинення провадження у справі, клопотання про долучення документів до матеріалів справи та заяву про відсутність аналогічного спору.

28.09.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником відповідача було подано відзив на позовну заяву.

Також, 28.09.2017 представником позивача було подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник позивача у судове засідання 02.10.2017 не з'явився, представники відповідача з'явились.

За результатами розгляду клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, суд задовольнив його.

Розгляд клопотання представника відповідача про припинення провадження у справі відкладено судом до наступного судового засідання.

Враховуючи неявку представника позивача в судове засідання, а також у зв'язку з невиконанням позивачем вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 08.09.2017 про порушення провадження у справі та задоволенням клопотання про відкладення розгляду справи, розгляд справи було відкладено на 23.10.2017.

23.10.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником позивача було подано клопотання про призначення судової експертизи, клопотання про витребування доказів, клопотання про долучення документів до матеріалів справи, клопотання про відкладення розгляду справи та письмове підтвердження про відсутність аналогічного спору.

Представники сторін у судове засідання 23.10.2017 з'явились.

У судовому засіданні 23.10.2017 судом, в порядку ст. 77 ГПК України, та в межах строків, встановлених ст. 69 ГПК України, було оголошено перерву до 06.11.2017.

26.10.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником позивача було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

01.11.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником відповідача було подано письмові заперечення на клопотання про призначення судово-економічної експертизи.

06.11.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником позивача було подано письмові заперечення на відзив відповідача та клопотання про призначення судової експертизи, проведення якої позивач просить доручити Українському науково-дослідному інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України.

Представники сторін у судове засідання 06.11.2017 з'явились.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.2017 призначено судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, провадження у справі № 910/15201/17 зупинено до одержання результатів експертизи.

16.07.2018 до Господарського суду міста Києва з Київському науково-дослідному інституту судових експертиз надійшли матеріали справи № 910/15201/17 з повідомленням про неможливість надання висновку.

15.12.2017р. набрав чинності Закон України від 03.10.2017р. N2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017р. N2147VІІІ, чинної з 15.12.2017р., передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2018 поновлено провадження у справі № 910/15201/17, постановлено справу № 910/15201/17 розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі №910/15201/17 призначено на 03.09.2018.

25.07.2018 представником відповідача подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

03.08.2018 представником відповідача подано відзив на позовну заяву.

14.08.2018 представником позивача подано відповідь на відзив.

03.09.2018 представником позивача подано заяву про відкладення розгляду справи.

У судове засідання 03.09.2018 представник позивача не з'явився, представники відповідача з'явились.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про необхідність призначення судової експертизи, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів..

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" - судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об'єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.

Як зазначено в листі №01-8/2651 від 27.11.2006 Вищого господарського суду України "Про деякі питання призначення судових експертиз" судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Аналогічні за змістом положення містить ч. 2 п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" №4 від 23.03.2012.

В Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (Заява № 61679/00) від 01.06.2006, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід'ємну частину судової процедури.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є визнання недійсним рішення загальних зборів ТОВ «Українські аграрні системи», оформленого протоколом № 4 загальних зборів учасників ТОВ «Українські аграрні системи» від 20.03.2017.

В обґрунтування зазначеної вимоги, позивач зазначає, що оспорюваним рішенням затверджено фінансовий звіт (баланс) товариства станом на 31.08.2016, на підставі якого в подальшому розраховано та виплачено суму коштів в розмірі 1 200 220 грн.

Однак, за доводами позивача, виплата такої суми коштів порушує право позивача на проведення з ним розрахунків на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства, в зв'язку з чим позивач просить суд призначити судову експертизи з метою встановлення ринкової вартості необорних та оборотних активів відповідача.

В свою чергу, у пункті 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» № 13 від 24.10.2008 зазначено, що при вирішенні спорів, пов'язаних із виходом учасника з товариства, господарські суди повинні керуватися тим, що відповідно до Цивільного кодексу України та Закону України "Про господарські товариства" учасник товариства з обмеженою відповідальністю чи товариства з додатковою відповідальністю вправі у будь-який час вийти з товариства незалежно від згоди інших учасників та самого товариства. Вихід зі складу учасників товариства не пов'язується ні з рішенням зборів учасників, ні з внесенням змін до установчих документів товариства. У зв'язку з цим моментом виходу учасника з товариства є дата подачі ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства або вручення заяви цим особам органами зв'язку.

У пункті 30 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» від 24.10.2008 № 13 зазначено, що у випадку неврегульованості в установчих документах вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті, повинна відповідати вартості чистих активів товариства, що визначається в порядку, встановленому законодавством, пропорційно його частці в статутному капіталі товариства на підставі балансу, складеного на дату виходу (виключення). Розрахунок належної учаснику частини прибутку здійснюється на дату виходу (виключення) з товариства.

Судом також враховано, що у п. 4.20 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» N 4 від 25 лютого 2016 року зазначено, що учасник ТОВ або ТДВ має право вимагати проведення з ним розрахункі на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства, а отже, господарським судом має бути задоволено клопотання учасника, який вийшов (виключений) з ТОВ або ТДВ, про здійснення експертної оцінки дійсної (ринкової) вартості необоротних і оборотних активів товариства та його зобов'язань для обчислення вартості частини майна, що належить до сплати такому учаснику.

У разі виходу (виключення) учасника зі складу ТОВ або ТДВ, якщо до цих товариств вносилося майно господарських товариств з державною часткою (часткою комунального майна), вартість частини майна товариства, що належить до сплати учаснику, відповідно до статті 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" підлягає обов'язковій оцінці суб'єктом оціночної діяльності. Така оцінка є обов'язковою і в тих випадках, коли учасником ТОВ або ТДВ є юридична особа, яка повністю заснована на державній власності.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.2017 призначено судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, провадження у справі № 910/15201/17 зупинено до одержання результатів експертизи.

Однак, 16.07.2018 до Господарського суду міста Києва з Київському науково-дослідному інституту судових експертиз надійшли матеріали справи № 910/15201/17 з повідомленням про неможливість надання висновку.

У означеному повідомлення експертами зазначено, що клопотання експертів задоволено у неповному обсязі, оскільки не надано актів технічного стану основних засобів станом на 01.09.2016; дати останньої переоцінки основних засобів і нематеріальних активів; інформації щодо виготовленої продукції із розбивкою по видам продукції, кількості кожного виду, відпускної ціни, вартості реалізації, а також величину собівартості за період з 01.9.2011 по 01.09.2017 поквартально.

Водночас, після повернення матеріалів до суду, відповідачем було надано відзив на позовну заяву, у якому зазначено про те, що відповідач не міг надати означені документи, оскільки таких документів не існує.

Враховуючи викладене вище, приймаючи до уваги предмет та підстави позовних вимог, виходячи з того, що під час розгляду справи №910/15201/17 виникло питання щодо дійсної (ринкової) вартості майна товариства, суд дійшов висновку про необхідність призначення у справі судової експертизи.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов'язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Згідно з ч. 3 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Так, за приписами ст. 10 Закону України "Про судову експертизу" судовими експертами можуть бути особи, які мають необхідні знання для надання висновку з досліджуваних питань. Судовими експертами державних спеціалізованих установ можуть бути фахівці, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності. До проведення судових експертиз, крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом. Судовому експерту забороняється використовувати свої повноваження з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки та пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб. До фахівця у відповідній галузі знань, який проводить судову експертизу, застосовуються положення цього Закону щодо гарантій, прав, обов'язків, відповідальності судового експерта, крім відповідальності за відмову від проведення експертизи та положень розділу III цього Закону.

Таким чином, з'ясувавши обставини й дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що для об'єктивного та правильного вирішення спору потрібні спеціальні знання, а тому слід призначити у справі експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Оплату експертизи, згідно з виставленим рахунком, покласти на ОСОБА_1.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 228 цього Кодексу - на час проведення експертизи.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 228, 229, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Призначити у даній справі судову експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

2. На вирішення експерта поставити наступні питання:

1) Яка дійсна (ринкова) вартість усього майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські аграрні системи" (ідентифікаційний код: 35380310), в тому числі основних засобів, нематеріальних активів, оборотних активів, майна невиробничого призначення з урахуванням майнових зобов'язань товариства станом на 01.09.2016?

2) Який розмір частини дійсної (ринкової) вартості майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські аграрні системи" (ідентифікаційний код: 35380310), в тому числі основних засобів, нематеріальних активів, довгострокових або поточних активів, з урахуванням ринкової вартості чистих активів, пропорційно розміру частки (20%) статутного фонду, підлягає виплаті ОСОБА_1 у зв'язку з її виключенням із складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські аграрні системи" станом на 01.09.2016?

3. Зобов'язати сторін надати експерту усі потрібні для проведення експертизи документи.

4. Витрати за проведення експертизи покласти на ОСОБА_1.

5. Попередити експерта про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків, відповідно до статей 384, 385 Кримінального кодексу України.

6. Провадження по справі № 910/15201/17 зупинити до одержання результатів експертизи.

7. Матеріали справи надіслати до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Згідно з ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складення повного тексту.

Повний текст ухвали складено: 03.09.2018.

Суддя О.А. Грєхова