УХВАЛА

м. Київ

27.08.2018Справа № 910/11134/18
За заявою ОСОБА_1

про забезпечення позову у справі

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна пластикова мануфактура»

про визнання недійсним рішення загальних зборів та скасування його реєстрації.

Суддя Сташків Р.Б.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про:

- визнання недійсним рішення загальних зборів Відповідача, оформленого протоколом загальних зборів № 12/05-18 від 12.05.2018;

- скасування рішення про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи № 2038517 від 15.06.2018, здійснену суб'єктом державної реєстрації Київської філії КП "Реєстрація нерухомості і бізнесу" Чуйко Ганною Георгіївною.

Вимоги позову мотивовані вчиненням правопорушень, внаслідок яких було незаконно змінено директора товариства, позбавлено Позивача права на прийняття участі в управління товариством та майном, та вчинено інші дії, кваліфіковані Позивачем як правопорушення, та щодо яких він звернувся до правоохоронних органів про відкриття кримінальних справ.

Від Позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом:

- заборони Відповідачу в особі Стрельнікової Євгенії Сергіївни, ОСОБА_2, Товариству з обмеженою відповідальністю «Пластко Україна» або їх представникам вчиняти будь-які дії щодо продажу майна Відповідача;

- накладення арешту на рухоме майно Відповідача згідно наведеного у заяві про забезпечення позову переліку.

Відповідно до ч. 2 ст. 136 ГПК України, забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся звернутися до суду.

При цьому, за ст. 74 ГПК України обов'язок доказування розподілений між сторонами таким чином, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто у даному випадку саме на Позивача, як на особу, яка посилається, що невжиття заходів забезпечення унеможливить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, покладається обов'язок доведення своїх посилань.

Проте, всупереч ст. 74 ГПК України Позивачем не надано належних, допустимих, достовірних або достатніх у сукупності доказів, що без вжиття заявлених заходів забезпечення позову (заборона вчиняти дії щодо майна Відповідача та накладення арешту на майно Відповідача) унеможливиться ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Позивача, за захистом яких він звернувся до суду у обраний Позивачем спосіб (шляхом визнання недійсним рішення загальних зборів Відповідача та скасування рішення про державну реєстрацію змін до установчих документів Відповідача).

Відхиляючи обґрунтування заяви про забезпечення позову, що невжиття заходів забезпечення щодо заборони продажу майна та арешту майна може призвести до втрати (виведення) майна та порушень корпоративних прав Позивача, зокрема, в частині неможливості виплати його частки майном товариства, суд зазначає, що у межах даного спору вищевказане описане Позивачем майно не є «спірним», тобто не є предметом позову - щодо нього Позивач не заявляє жодної позовної вимоги, і так само не є предметом спору (не заявляються позовні вимоги) про виплату частки Позивача майном товариства.

Натомість, яким чином може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду (у випадку задоволення позову) про визнання недійсним рішення загальних зборів Відповідача та скасування рішення про державну реєстрацію змін до установчих документів Відповідача - Позивач суду не довів, і так само не довів яким чином може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся звернутися до суду у обраний Позивачем спосіб - шляхом визнання недійсним рішення загальних зборів та скасування рішення про державну реєстрацію змін до установчих документів.

Тобто, за ст.ст. 136-137 ГПК України передбачається можливість саме забезпечити позов, враховуючи обраний Позивачем спосіб захисту своїх прав, оскільки забезпечення позову повинно бути пов'язане з заявленими позовними вимогами, а не з будь-якими наслідками, які можуть у майбутньому настати або не настати для Позивача, якщо спосіб захисту не включає вимоги про настання або уникнення настання таких наслідків.

З огляду на наведене вище, підстав для задоволення заяви про забезпечення позову суд наразі не вбачає, тому відмовляє в її задоволенні.

У зв'язку з відмовою у задоволенні заяви сплачена Позивачем сума судового збору за її подання відноситься на Позивача та йому не відшкодовується.

У випадку надання Позивачем належних, допустимих, достовірних або достатніх у сукупності доказів, що без вжиття заходів забезпечення позову буде унеможливлений ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду (враховуючи обраний ним спосіб захисту) - Позивач не позбавлений права на повторне звернення до суду з заявою про забезпечення позову у загальному порядку.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя Р.Б. Сташків