РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.08.2018Справа № 910/5778/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аспект-32»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Сіті Корпорейшн»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1

про стягнення 1000000,00 грн

Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар судового засідання Багнюк І.І.

Представники учасників справи:

від позивача: Дзюба Я.С., довіреність № б/н від 13.02.2018;

від відповідача: не з'явились;

від третьої особи: Даниленко М.Є., довіреність № ордер серії КС від 20.06.18.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аспект-32» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Сіті Корпорейшн» про стягнення 1000000,00 грн, мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору оренди № 25/04/2016 від 25.04.2016 в частині сплати орендної плати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.2018 відкрито провадження у справі № 910/5778/18, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 06.06.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2018 залучено ОСОБА_1 до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача; підготовче засідання у справі відкладено на 21.06.2018.

У підготовчому засіданні 21.06.2018 було оголошено перерву до 02.07.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.07.2018 продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів, витребувано у відповідача докази та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 31.07.2018.

25.07.2018 від позивача через відділ діловодства суду надійшли додаткові пояснення по справі.

31.07.2018 від третьої особи через відділ діловодства суду надійшли додаткові документи по справі.

Відповідач у судове засідання представників не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не надав. Витребувані ухвалою суду від 02.07.2018 документи не подав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.07.2018, керуючись ст. ст. 185, 234 Господарського процесуального кодексу України, судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті; судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 16.08.2018; викликано в судове засідання представників сторін та визнано їх явку обов'язковою.

В судове засідання, призначене на 16.08.2018, представник позивача з'явився, позов підтримав.

Відповідач повноважних представників в судове засідання не направив, відзив на позов не надав, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Представник третьої особи в судовому засіданні 16.08.2018 заявив клопотання про витребування оригіналів доказів, проти позову заперечив.

Суд оглянув оригінали доказів, які було надано позивачем, зокрема: акти повернення об'єктів з оренди по договору № 25/04/2016 від 25.04.2016- №10 від 23.09.2016, №11 від 30.09.2016, №12 від 07.10.2018, №13 від 18.10.2018; акти приймання-передачі до договору оренди №25/04/2016 від 25.04.2016 - №11 від 31.08.2016, №12 від 31.08.2016, №13 від 23.09.2018, №14 від 07.10.2016, №15 від 18.10.2016, №16 від 20.10.2016, №17 від 25.10.2016, №18 від 26.10.2018 та оригінал договору оренди від 25.04.2016 №25/04/2016.

У відповідності до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 16.08.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

25.04.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аспект-32» (надалі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Прайм Сіті Корпорейшн» (надалі - орендар) укладений договір оренди №25/04/2016 (надалі - Договір), відповідно до умов якого орендодавець передає орендареві за плату на певний строк у користування індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ) (надалі - об'єкт оренди) для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до п. 1.2. Договору об'єкт оренди передається орендареві для використання у власній господарській діяльності виключно за цільовим призначенням без права передачі в суборенду.

У відповідності до п. 2.1. Договору орендар вступає в строкове платне користування об'єктом оренди з дати підписання сторонами акту приймання-передачі об'єкта оренди, за яким об'єкт оренди передається у користування орендарю (надалі - акт прийняття в оренду).

Згідно з п. 5.1. Договору за користування об'єктом оренди орендар зобов'язаний сплачувати орендодавцю орендну плату з моменту передачі майна в оренду до моменту його повернення орендодавцеві. Розрахунки здійснюються наступним чином: перший платіж - на умовах 100 % передплати суми оренди за розрахунковий період, наступні платежі - на умовах 100 % передплати суми оренди за розрахунковий період, що здійснюються не пізніше, як за 5 днів до початку розрахункового періоду. Розрахунковий період дорівнює одному місяцю (30 днів).

Матеріали справи свідчать також, що у забезпечення виконання зобов'язань відповідачем за Договором було укладено договір застави транспортного засобу від 28.04.2016. посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зубковою О.Є, зареєстрований в реєстрі за № 693, між ТОВ «Аспект-32» та ОСОБА_1 (надалі - заставодавець), відповідно до умов якого останній передає у заставу позивачу автомобіль марки Toyota Sequoia (державний номер НОМЕР_1).

На виконання умов Договору між сторонами підписано акти приймання-передавання №11 від 31.08.2016, №12 від 31.08.2016, №13 від 23.09.2016, №14 від 07.10.2016, №15 від 18.10.2016, №16 від 20.10.2016, №17 від 25.10.2016, №18 від 26.10.2016 позивач передав відповідачу в оренду майно, всього на суму 6794612,00 грн.

По актах приймання-передачі №11 та №12 від 31.08.2016 відповідач повернув частину майна згідно з актами повернення об'єкту оренди №10 від 23.09.2016, №11 від 30.09.2016, №12 від 07.10.2016 та №13 від 18.10.2016. Останнє повернення було здійснено 18.10.2016.

Позивач зазначає, що зобов'язання щодо сплати орендної плати за користування майном відповідач належним чином не виконав. Позивач пояснив, що з метою спрощення розрахунків нарахування орендної плати по актах приймання-передачі №11 та №12 від 30.08.2016 здійснив з 18.10.2016. Тобто, розрахунок здійснюється з 18.10.2016, а вартість оренди майна, що повернуто, відраховується від вартості оренди майна, визначеного в актах приймання-передачі №11 та №12 від 31.08.2016. За розрахунком позивача загальна заборгованість відповідача перед позивачем складає 3216333,90 грн.

Позивач у позовній заяві зазначив про відсутність у ТОВ «Прайм Сіті Корпорейшн» на балансі майна і грошових коштів на рахунках, у зв'язку з чим пред'явив вимоги до відповідача в межах суми, що становить 1000000,00 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 ст. 759 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приписами ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Як підтверджено матеріалами справи, на виконання умов договору за актами приймання-передавання №11 від 31.08.2016, №12 від 31.08.2016, №13 від 23.09.2016, №14 від 07.10.2016, №15 від 18.10.2016, №16 від 20.10.2016, №17 від 25.10.2016, №18 від 26.10.2016 позивач передав, а відповідач прийняв в оренду майно на суму 6794612,00 грн.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Пунктами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У пункті 5.1. Договору сторони погодили, що за користування об'єктом оренди відповідач зобов'язаний сплачувати позивачу орендну плату з моменту передачі майна в оренду до моменту його повернення орендодавцеві. Розрахунки здійснюються наступним чином: перший платіж - на умовах 100 % передплати суми оренди за розрахунковий період, наступні платежі - на умовах 100 % передплати суми оренди за розрахунковий період, що здійснюються не пізніше, як за 5 днів до початку розрахункового періоду. Розрахунковий період дорівнює одному місяцю (30 днів).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Як підтверджено наявними в матеріалах справи банківськими виписками, відповідач частково сплатив позивачу орендну плату в розмірі 1116647,55 грн.

Решту належної до сплати орендної плати за період з 18.10.2016 по 08.05.2018 у сумі 3216333,90 грн. відповідач позивачу не сплатив.

Зазначені обставини відповідач належними і допустимими доказами не спростував, жодного заперечення проти позову не навів.

Третя особа заперечуючи позові вимоги стверджує, що відповідач здійснив повернення позивачу орендованого майна, проте позивач не надав всіх актів повернення майна до договору оренди №25/04/2016 від 25.04.2016 та всіх банківських виписок у підтвердження повної спати орендних платежів. У зв'язку із зазначеним представником третьої особи було здійснено адвокатский запит та надано клопотання суду про витребування доказів.

Згідно з ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що орендар зобов'язаний повернути об'єкт оренди орендодавцю на склад не пізніше останнього робочого дня строку, на який він передавався, а у разі передання об'єкту оренди на невизначений строк - у день підписання акту приймання-передачі (повернення) об'єкта оренди.

Орендар зобов'язаний повернути об'єкт оренди орендодавцю в тому ж стані, в якому його було передано в користування за цим договором, з урахуванням нормального зносу, а також у стані, придатному для подальшого використання об'єкта оренди за цільовим призначенням без будь-якого ремонту або заміни складових об'єкта оренди (п. 3.2. Договору).

В актах приймання-передавання №11 від 31.08.2016, №12 від 31.08.2016, №13 від 23.09.2016, №14 від 07.10.2016, №15 від 18.10.2016, №16 від 20.10.2016, №17 від 25.10.2016, №18 від 26.10.2016 до договору оренди №25/04/2016 від 25.04.2016 сторони погодили момент закінчення строку оренди - 31.12.2016.

В матеріалах справи відсутні докази в підтвердження направлення відповідачем позивачу вимог про прийняття орендованого майна за договором оренди №25/04/2016 від 25.04.2016.

Належних та достатніх доказів у підтвердження повернення позивачу орендованого майна відповідач суду не надав, розміру заборгованості по орендних платежах не спростував.

З огляду на встановлені судом обставини, суд прийшов до висновку про необґрунтованість та недоведеність доводів третьої особи про повернення позивачу об'єкту оренди та повної сплати орендних платежів.

Також як вбачається із матеріалів справи, на забезпечення виконання умов договору оренди № 25/04/2016 від 25.04.2016, між позивачем та громадянином України ОСОБА_1 було укладено договір застави транспортного засобу від 28.04.2016, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зубковою О.Є, зареєстрований в реєстрі за № 693, відповідно до умов якого останній передає у заставу позивачу автомобіль марки Toyota Sequoia (державний номер НОМЕР_1). Сума застави становить 600000,00 грн за основним зобов'язанням. За таких обставин, заставодавець ОСОБА_1 солідарно відовідає за зобов'язаннями ТОВ «Прайм Сіті Корпорейшн» в межах 600000,00 грн за договором оренди №25/04/2016 від 25.04.2016.

Реалізовуючи своє право визначене ст. 543 Цивільного кодексу України щодо вибору до кого пред'являти позов, позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Сіті Корпорейшн» заборгованості по договору оренди №25/04/2016 від 25.04.2016 у розмірі 10000000,00 грн.

Судом також враховано, що у відповідності до пунктів 6.1. - 6.3. Договору сторонами погоджено підписання між сторонами актів надання послуг. Відповідні акти надання послуг в матеріалах справи відсутні. Однак, як встановлено у пункті 6.4. договору, відсутність акту надання послуг не свідчить про відсутність наданих послуг з оренди майна. За таких обставин відсутність актів надання послуг не спростовує факту користування відповідачем орендованим майном у спірний період.

Згідно з ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов'язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Оскільки матеріалами справи підтверджено факт користування відповідачем орендованим майном у спірний період, доказів на спростування обставин викладених у позові відповідачем не надано, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог позивача про стягнення заборгованості в розмірі 1000000,00 грн.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Аспект-32» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Сіті Корпорейшн» про стягнення 1000000,00 грн за договором оренди №25/04/2016 від 25.04.2016.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у зв'язку із задоволенням позову покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 129, 236- 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Сіті Корпорейшн» (03087, м. Київ, вул. Петровського, будинок 4-А, кв. 105, ідентифікаційний код 39294964) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аспект-32» (04074, м. Київ, вул. Новозабарська, будинок 21-А, ідентифікаційний код 33937746) заборгованість у розмірі 1000000 (один мільйон) грн 00 коп та витрати на сплату судового збору в розмірі 15000 (п'ятнадцять тисяч) грн 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 27.08.2018

Суддя Ю.М. Смирнова