ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
У Х В А Л А

03.09.2018 м. Київ

Справа № 38/391

За скаргою: приватного підприємства "ВІВАТ";

на дії: Кам'янець-Подільського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області;

про: визнання дій незаконними та скасування постанови про арешт майна боржника та заборону на його відчуження від 29.03.2011 АА № 628543.

у справі № 38/391

За заявою: товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАСКА ЛІЗИНГ";

до: приватного підприємства "ВІВАТ";

про: видачу виконавчого документа.

Суддя Балац С.В.

Секретар судового засідання Кучерява О.М.

Представники:

Заявника: не з’явилися;

відповідача (скаржника): не з’явилися;

Кам'янець-Подільського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області: не з’явилися.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛАСКА ЛІЗИНГ" звернулося до господарського суду м. Києва із заявою про виконавчого документа у справі № СЗ-02-14/2010 на виконання рішення постійно діючого третейського суду при юридичній корпорації "ПРИНЦИП" від 21.10.2010.

Господарський суд міста Києва отримав заяву Заявника про видачу виконавчого документа у справі №СЗ-02-14/2010 на виконання рішення постійно діючого третейського суду при юридичній корпорації "ПРИНЦИП" від 21.10.2010.

На виконання рішення постійно діючого третейського суду при юридичній корпорації "ПРИНЦИП" від 21.10.2010 № СЗ-02-14/2010 господарським судом м. Києва видано наказ від 18.11.2010 № 38/391 (суддя Власов Ю.Л.).

До господарського суду надійшла скарга приватного підприємства "ВІВАТ" (далі – скаржник) на дії Кам'янець-Подільського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області (далі – відділ ДВС) про визнання дій незаконними та скасування постанови про арешт майна боржника та заборону на його відчуження від 29.03.2011 АА № 628543 у справі № 38/391 (далі – Скарга).

Скарга мотивована тим, що постановою відділу ДВС про повернення виконавчого документу стягувачу від 10.04.2017 ВП № 43583171 було повернуто стягувану наказ господарського суду м. Києва від 18.11.2010 № 38/391 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки відсутнє майно на яке за виконавчим документом можливо звернути стягнення

Проте, при винесенні вказаної постанови відділом ДВС не зазначено про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об’єктів нерухомого майна щодо суб’єкта: міським відділом ДВС Кам'янець-Подільського МРУЮ винесена постанова про арешт майна боржника та заборону на його відчуження від 29.03.2011 АА № 628543 (далі – оскаржувана постанова).

Так за твердженнями скаржника, дії відділу ДВС при винесенні постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 10.04.2017 ВП № 43583171, в частині не скасування арешту майна боржника є незаконними, а арешт майна боржника підлягає скасуванню.

За таких обставин скаржник просить суд визнати дії відділу ДВС незаконними та скасувати оскаржувану постанову.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду міста Києва від 13.08.2018 № 05-23/1437 призначено повторний автоматичний розподіл вказаної скарги у зв’язку із звільненням судді Власова Ю.Л. в результаті якого скаргу передано на розгляд судді Балац С.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.08.2018 Скаргу прийнято до розгляду. Розгляд Скарги призначено на 03.09.2018.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали Скарги суд дійшов висновку, що остання задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Приписами частини 2 статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон), встановлено, що про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Пунктом 6 частини 1 статті 37 Закону визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі.

Положеннями частини 5 статті 37 Закону передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Враховуючи дату винесення оскаржуваної постанови, стягувач на день розгляду судом Скарги не втратив можливість повторного пред’явлення виконавчого документу – наказу господарського суду м. Києва від 18.11.2010 № 38/391 до виконання.

В свою чергу, зняття арешту з майна боржника призведе до неможливості виконання наказу за оскаржуваною постановою та порушення прав стягувача.

Водночас, зняття арешту з майна боржника у разі повернення виконавчого документу стягувачу Законом не передбачено.

Більш того, в матеріалах Скарги оскаржувана постанова відсутня, а скаржником жодними доказами не доведено винесення відділом ДВС оскаржуваної постанови саме у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу господарського суду м. Києва від 18.11.2010 № 38/391.

Приписами частини 3 статті 343 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи викладені вище обставини суд дійшов висновку про те, що дії відділу ДВС при винесенні оскаржуваної постанови вчинені відповідно до Закону в межах наданих повноважень, а право скаржника жодним чином не порушене.

Керуючись ч. 1, 2 ст. 342, ч. 3 статті 343, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст. 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                 С.В. Балац