УХВАЛА

про повернення позовної заяви

м. Київ

03.09.2018Справа № 910/10243/18
Суддя Бондаренко Г.П., розглянувши позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Хрещатик" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Хрещатик" Славкіної Марини Анатоліївни

до Приватного підприємства "БІЗНЕС-ПРАВО"

про стягнення 307 174,66 грн

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Комерційний Банк "Хрещатик" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Хрещатик" Славкіної Марини Анатоліївни звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства "Бізнес-Право" (далі - відповідач) про стягнення 307 174, 66 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що відповідачем неналежним чином було виконано взяті на себе зобов'язання за договором про овердрафтне кредитування № 02-13-ОВ від 10.10.2013, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача 307 174, 66 грн, з яких 213 887, 68 грн заборгованості за процентами за кредитом, 15 911, 46 грн пені за несвоєчасне погашення кредиту, 31 893, 68 грн пені за несвоєчасну сплату процентів, 36 485, 44 грн інфляційних втрат від прострочення повернення кредитної заборгованості, 8 996, 40 грн 3 % річних за несвоєчасне погашення кредиту. Разом з тим, позивач просив відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.08.2018 відмовлено у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Хрещатик" Славкіної Марини Анатоліївни про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі, позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Хрещатик" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Хрещатик" Славкіної Марини Анатоліївни залишити без руху, встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху дня усунення недоліків позовної заяви шляхом: подання до суду письмової заяви із зазначенням адреси місцезнаходження Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Хрещатик" Славкіної Марини Анатоліївни, відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти даної особи; подання до суду письмової заяви на виконання ухвали із доданням до неї доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

21.08.2018 від позивача надійшла заява про усунення недоліків разом з клопотанням про відстрочення або звільнення від сплати судового збору та копією витягу з кошторису витрат, в якій просив задовольнити клопотання про відстрочення або звільнення від сплати судового збору та відкрити провадження у справі.

Дослідивши матеріали позовної заяви, заяви про усунення недоліки разом з доданими документами, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону

Основною підставою винесення ухвали Господарського суду міста Києва від 06.08.2018 у справі № 910/10243/18 про залишення без руху позовної заяви Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Хрещатик" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Хрещатик" Славкіної Марини Анатоліївни було те, що позивачем не подано до суду належних доказів на підтвердження відсутності коштів для сплати судового збору, а сам по собі факт віднесення банку до категорії неплатоспроможних та призначення на управління банком Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не доводить відсутності у банку коштів та неможливість виділення ним коштів на оплату судового збору на даний час. За таких обставин, судом було відмовлено в клопотанні позивача про відстрочення сплати судового збору.

Суд зазначає, що позивачем у встановлений судом строк не надано доказів сплати судового збору у розмірі 4 706, 62 грн, проте відповідно до поданої до суду заяви про усунення недоліків разом з клопотанням про звільнення або відстрочення сплати судового збору позивачем було зазначено про те, що статтею кошторису «судовий збір» на серпень 2018 передбачено можливі витрати на судовий збір у сумі 67 500, 00 грн, а тому у зв'язку з обмеженою сумою кошторису та великим обсягом подачі позовних заяв Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Хрещатик" у останнього немає можливості сплатити судовий збір.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому, за змістом наведеної норми, відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру та звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду.

Підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Пунктом 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" визначено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Отже, особа, яка заявляє клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Проте, позивачем не надано належних доказів та обґрунтувань на підставі чого позивач вважає, що суд має відстрочити сплату судового збору за поданням даної позовної заяви. Сам по собі витяг з кошторису витрат Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Хрещатик" не є належним доказом того, що у позивача відсутні кошти на оплату судового збору на даний час, тим більше у даному кошторисі зазначено про те, що статтею кошторису «судовий збір» на серпень 2018 передбачено можливі витрати на судовий збір у сумі 67 500, 00 грн. Разом з тим, в межах даних позовних вимог позивачем мало бути сплачено судовий збір у розмірі 4 706, 62 грн. За таких обставин, наданий кошторис не спростовує можливості його коригування для урахування таких витрат з метою належного та ефективного здійснення прав позивача. Крім того, суд враховує те, що діяльність позивача у справі пов`язана з банківським сектором та наданням фінансових послуг, з огляду на що, позивач має нести ризики власної господарської діяльності у такій сфері.

Таким чином, заявник не надав належного та допустимого доказу в підтвердження відсутності кошті на оплату судового збору, який суд має враховувати при вирішенні питання про відстрочення сплати судового збору.

Статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Проте, самі лише обставини, що відносно позивача запроваджено процедуру ліквідації, не може вважатися підставою для відстрочення сплати судового збору.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України").

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є, визначений в ГПК України, обов'язок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір. Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати позовну заяву заявнику.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95, від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами, у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Приписами ст. 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Пунктами 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про недоведеність заявником існування передбачених ст. 8 Закону України "Про судовий збір" підстав для відстрочення сплати судового збору, а тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Отже, у встановлений судом строк позивач не усунув зазначені недоліки, що є підставою для повернення позовної заяви в порядку ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, позовна заява Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Хрещатик" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Хрещатик" Славкіної Марини Анатоліївни підлягає поверненню.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Згідно із ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Хрещатик" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Хрещатик" Славкіної Марини Анатоліївни про звільнення або відстрочення сплати судового збору.

2. Позовні матеріали повернути Публічному акціонерному товариству "Комерційний Банк "Хрещатик" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Хрещатик"

3. Звернути увагу позивача, що згідно ч. 8 ст. 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Ухвала набирає законної сили 03.09.2018 та підлягає оскарженню.

Суддя Г.П. Бондаренко