номер провадження справи 4/70/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2018 Справа № 908/1342/18

м.Запоріжжя Запорізької області

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “СПЕЦІНЖИНІРИНГ ПОСТАЧ” (08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Українська, 1 б);

до відповідача: Публічного акціонерного товариства “МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ М’ЯСОКОМБІНАТ” (72319, Запорізька обл., м.Мелітополь, вул.Героїв України, 175);

про стягнення заборгованості за договором на очищення каналізаційних мереж від 26.05.2016 № К-25/05-З в розмірі 119361,20 основний борг, 6869,73 грн. пені, 3200,76 грн. інфляційних втрат

суддя Зінченко Н.Г.

секретар судового засідання Петриченко А.Є.

Без виклику представників сторін.

12.07.2018 на адресу господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява від Товариства з обмеженою відповідальністю “СПЕЦІНЖИНІРИНГ ПОСТАЧ” до Публічного акціонерного товариства “МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ М’ЯСОКОМБІНАТ” про стягнення заборгованості за договором на очищення каналізаційних мереж від 26.05.2016 № К-25/05-З в розмірі 119361,20 основний борг, 6869,73 грн. пені, 3200,76 грн. інфляційних втрат.

12.07.2018 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 17.07.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1342/18, присвоєно справі номер провадження 4/70/18. Ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи в суді, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення від 30.07.2018 (позивач) та 25.07.2018 (відповідач).

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов’язання в частині оплати наданих послуг в розмірі 11961,20 грн. за договором на очищення каналізаційних мереж від 26.05.2016 № К-25/05-З. На підставі невиконання зобов’язань відповідачем по договору, позивачем нараховано пеню в розмірі 6869,73 грн. та інфляційні втрати в розмірі 3200,76 грн. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, ТОВ “СПЕЦІНЖИНІРИНГ ПОСТАЧ” керуючись ст. 54 ГПК України, ст. 625 ЦК України просить стягнути з ПАТ “МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ М’ЯСОКОМБІНАТ” 11961,20 грн. суму основної заборгованості, пеню в розмірі 6869,73 грн. та інфляційні втрати в розмірі 3200,76 грн.

01.08.2018 на адресу господарського суду Запорізької області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить у задоволенні позову в частині стягнення пені в розмірі 5182,55 грн. та в частині стягнення інфляційних втрат в розмірі 178,34 грн. відмовити.

Відповідно до ч. ч. 2, 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п’яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило.

15.08.2018 сплив тридцятиденний термін наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, строк вчинення яких обмежений тридцятьма днями з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться, тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Шістдесят днів з дня відкриття провадження у даній справі спливає 14.09.2018.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв'язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення – 07.09.2018.

Розглянувши матеріали справи, суд -

ВСТАНОВИВ:

26.05.2016 між Публічним акціонерним товариством “МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ М’ЯСОКОМБІНАТ” (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю “СПЕЦІНЖИНІРИНГ ПОСТАЧ” (підрядник) укладено договір на очищення каналізаційних мереж № К-25/05-3 (далі - договір).

Відповідно до умов п. 1.1. договору я Підрядник зобов'язується надати за заявкою замовника послугу з очищення каналізаційних мереж в об'ємах і кількості згідно Локального кошторису (Додаток № 2), який є невід’ємною частиною Договору, а замовник зобов'язується прийняти надані послуги в установленому порядку і провести розрахунок згідно Акту (-ів) виконаних робіт.

Місцем надання послуг є Публічне акціонерне товариство “МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ М’ЯСОКОМБІНАТ” (п. 2.1. договору).

Загальна сума договору встановлена в гривнях та на підставі Договірної ціни (додаток № 1), складає 33000,00 грн., у тому числі ПДВ 20% - 5500,00 грн. Остаточна вартість наданих послуг за Договором визначається Актом(-ами) за формою № КБ-2В (п.п. 3.1, 3.2 Договору).

Договір вступає в силу з моменту підписання і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань за Договором (п. 12.1 Договору).

Предметом розгляду по даній справі є стягнення з відповідача заборгованості за договором на очищення каналізаційних мереж від 26.05.2016 № К-25/05-З в розмірі 119361,20 грн., пені в розмірі 6869,73 грн., інфляційні втрати в розмірі 3200,76 грн.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

За суттю правовідносин, які склалися між сторонами у справі, предметом спору є підрядні роботи, що регулюється статтями 837-864 ЦК України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові (ч.1 ст.853 ЦК України).

Статтею 854 ЦК України передбачено, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічний припис містять п. п.1, 7 ст. 193 ГК України.

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 530 ЦК України також передбачено, що якщо у зобов’язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 3.5 договору оплата послуг за Договором здійснюється шляхом передоплати в розмірі 50 % від Договірної ціни. Остаточний розрахунок проводиться протягом 10 календарних днів з моменту підписання Акту за формою № КБ-2В.

Відповідно до п. 4.1 Договору Підрядник зобов'язується приступити до надання послуг, передбачених розділом 1 цього Договору, протягом 10 календарних днів з моменту підписання Договору. Підрядник зобов'язується надати послуги, передбачені розділом 1 Договору протягом 15 календарних днів, з початку надання послуг.

Як зазначив позивач в позовній заяві 08.06.2016 та 22.06.2016 відповідачем здійснена передплата по договору в сумі 10000 грн.

Дослідивши подані сторонами докази, суд встановив, що в липні 2016 позивачем виконані, а Відповідачем прийняті - виконані роботи з очищення каналізаційних мереж, що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт від 30.06.2016 на загальну суму 36961,20 грн., який підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено печатками підприємств.

Після підписання Акту приймання виконаних будівельних робіт від 30.06.2016 відповідачем здійснено оплату послуг на загальну суму 15000 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: № ПП-248334 від 12.07.2016 на суму 3000 грн., № ПП-248892 від 28.07.2016 на суму 1000 грн., № ПП-249423 від 15.08.2016 на суму 1000 грн., № ПП-249472 від 16.08.2016 на суму 1000 грн., № ПП-249541 від 17.08.2016 на суму 1000 грн., № ПП-249598 від 18.08.2016 на суму 1000 грн., № ПП-249920 від 30.08.2016 на суму 1000 грн., № ПП-250092 від 06.09.2016 на суму 1000 грн., № ПП-250165 від 08.09.2016 на суму 1000 грн., № ПП-250223 від 09.08.2016 на суму 1000 грн., № ПП-250440 від 19.09.2016 на суму 1000 грн., № ПП-250490 від 20.09.2016 на суму 1000 грн., № ПП-250664 від 26.09.2016 на суму 1000 грн.

Таким чином, неоплаченою сумою заборгованості за виконані позивачем підрядні роботи по договору на очищення каналізаційних мереж № К-25/05-3 від 26.05.2016 залишилась сума в розмірі 11961,20 грн., відповідачем дана сума заборгованості не заперечується.

Суд дослідивши докази, подані сторонами по справі та керуючись вищенаведеними нормами права, вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основної заборгованості в розмірі 11961,20 грн. заявлені позивачем законно, обґрунтовано та підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення пені в розмірі 6869,73 грн. за період: з 10.07.2016 по 04.07.2018.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ч. 2 ст. 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

З огляду на вимоги ГПК України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок грунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань, у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу та заявлених сум.

Щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини 2 статті 343 ГК України, тобто заявлена сума до стягнення пені не повинна перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Позивач заявлену пеню обґрунтовує п. 9.1 договору.

Відповідно до п. 9.1 Договору Замовник за несвоєчасну оплату наданих послуг і необґрунтовану відмову від підписання Акту прийому-передачі виконаних робіт сплачує Підрядникові пеню у розмірі 0,5 % від суми не сплачених коштів за Договором, але не більш подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який обчислюється пеня.

Факт порушення зобов’язання відповідачем щодо оплати вартості отриманих послуг суд вважає встановленим, тому перевіривши наданий позивачем розрахунок заявленої до стягнення пені, встановив, що позивачем невірно зазначено період нарахування пені, оскільки він не обмежився шестимісячним строком від дня, коли зобов’язання мало бути виконано. Умовами договору встановлено, що остаточний розрахунок проводиться протягом 10 календарних днів з моменту підписання Акту за формою № КБ-2В, такий Акт підписано сторонами 30.06.2016, граничний строк оплати – 09.07.2016, отже з 10.07.2016 починається прострочка виконання зобов’язання відповідача з оплати отриманих послуг по договору. Таким чином, правильним періодом нарахування пені: з 10.07.2016 по 10.01.2017.

Отже, правильною сумою до стягнення пені є 1799,66 грн. за період з 10.01.2016 по 10.01.2017. В іншій частині позовних вимог в частині стягнення пені, слід відмовити.

Заперечення відповідача з приводу того, що позивач повинен брати період нарахування пені з 27.09.2016, оскільки останній платіж відповідачем був здійснений 26.09.2016, судом не приймається, так як часткові проплати суми заборгованості по договору на очищення каналізаційних мереж № К-25/05-3 від 26.05.2016 позивачем здійснювались вже після настання строку оплати відповідно до умов договору, тобто після 10.07.2016. Крім того, відповідач нараховує пеню на суму, з урахуванням всіх часткових проплат позивачем 11961,20 грн.

Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 3200,76 грн. за період з липня 2016 р. по квітень 2018 р.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приймаючи до уваги встановлений факт прострочення відповідачем виконання основного грошового зобов'язання, вимоги про стягнення з нього інфляційних втрат заявлено позивачем обґрунтовано.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Згідно рекомендацій щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладених у листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р, при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця.

Судом перевірено розрахунок позивача та встановлено, що правильним періодом до стягнення інфляційних втрат є період з серпня 2016 по квітень 2018. За розрахунками суду інфляційні втрати за вказаний період складають 3246,31 грн., оскільки суд не може виходити за межі заявлених позовних вимог, до стягнення підлягає сума інфляційних втрат заявлена позивачем – 3200,76 грн.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України обов’язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Заперечення відповідача враховані при ухваленні рішення.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача, пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “СПЕЦІНЖИНІРИНГ ПОСТАЧ” до Публічного акціонерного товариства “МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ М’ЯСОКОМБІНАТ” задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства “МЕЛІТОПОЛЬСЬКИЙ М’ЯСОКОМБІНАТ” (72319, Запорізька обл., м.Мелітополь, вул.Героїв України, 175, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “СПЕЦІНЖИНІРИНГ ПОСТАЧ” (08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Українська, 1 б, ) заборгованість в розмірі 11961 (одинадцять тисяч дев’ятсот шістдесят одна) грн. 20 коп., пеню в розмірі 1799 (одна тисяча сімсот дев’яносто дев’ять) грн. 66 коп., інфляційні втрати в розмірі 3200 (три тисячі двісті) грн. 76 коп., судовий збір в розмірі 1356 (одна тисяча триста п’ятдесят шість) грн. 52 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Повне судове рішення складено “07” вересня 2018 р.

Суддя                               Н. Г. Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.