РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2018Справа № 910/8080/18
Суддя Господарського суду міста Києва Трофименко Т.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-а)

до Публічного акціонерного товариства "Експериментальний механічний завод" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 69)

про стягнення 16 061,21 грн.

Представники сторін: без повідомлення (виклику)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Приватне акціонерне товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" (надалі також - «позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Експериментальний механічний завод" (надалі також - «відповідач») про стягнення 16 061,21 грн., з яких: 10 000,00 грн. - борг за скид стічних вод з перевищенням ДК забруднюючих речовин, 1 159,81 грн. - інфляційні втрати,4 901,40 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань відповідно до Договору № 01876/5-07 від 19.02.2003 про надання послуг водопостачання та водовідведення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.06.2018 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/8080/18, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 25.06.2018 була надіслана на адреси сторін рекомендованим листом та отримана уповноваженими представниками сторін, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення.

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, Суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ

19.02.2003 між Відкритим акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал", яке в подальшому змінило найменування на Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" (постачальник) та Відкритим акціонерним товариством "Експериментальний механічний завод" (абонент) укладено Договір на послуги водопостачання та водовідведення № 01876/5-07 (далі - Договір), відповідно до умов якого постачальник зобов'язується надавати абоненту послуги з постачання питної води та водовідведення, а абонент зобов'язується розраховуватися за вищезазначені послуги згідно умов договору та Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994 № 65, які втратили чинність 18.10.2008 у зв'язку із введенням в дію Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190 (далі - Правила користування).

Відповідно до п. 2.1. Договору позивач забезпечує постачання питної води, якість якої відповідає ДОСТу 2874-82 «Вода питна»; приймає каналізаційні стоки, які не перевищують гранично-допустимих концентрацій шкідливих речовин.

Відповідно до п. 1.4. Правил користування, приймання стічних вод від підприємств, установ, організацій до системи централізованого водовідведення здійснюється відповідно до Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду від 19.02.2002 N 37, зареєстрованих у Мін'юсті 26.04.2002 за N 403/6691, а також місцевих правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації населеного пункту.

Згідно з п. 1.2 Правил приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва, затверджених Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.10.2011 № 1879 (далі - Правила № 1879), Правила поширюються на організації, установи, підприємства усіх форм власності та фізичних осіб - підприємців, що скидають всі види стічних вод у міську систему каналізації (крім балансоутримувачів житлового фонду та об'єктів соціально-культурного призначення, які не скидають стічні води технологічного та/або непобутового походження, або у яких немає орендарів чи інших суб'єктів, що скидають стічні води технологічного та/або непобутового походження).

Відповідно до п. 1.5 Правил № 1879, Правила встановлюють вимоги до Абонентів, які скидають стічні води до міської каналізації, регламентують взаємні права та обов'язки Абонентів і Водоканалу, порядок визначення величини плати за скидання стічних вод у міську каналізацію, порядок контролю за виконанням цих Правил, відповідальність та засоби впливу за їх порушення.

Водоканал зобов'язаний здійснювати контроль за якістю стічних вод, що скидають Абоненти, а також режимом та обсягом скидання. (п. 2.1 Правил № 1879)

Водоканал має право у будь-який час за участю представника Абонента відбирати проби стічних вод. (п. 2.2 Правил № 1879)

З матеріалів справи вбачається, що 08.02.2016 з метою контролю якості стічних вод, що надходять від Публічного акціонерного товариства "Експериментальний механічний завод" у каналізаційні мережі м. Києва, представниками Управління екологічного нагляду Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (надалі - УЕН), в присутності представника відповідача, було здійснено відбір проб стічних вод, які скидаються з об'єкта за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 69, з двох контрольних колодязів відповідача (1/11, 1/12), для вимірювання показників складу та властивостей.

За результатами лабораторного дослідження проб стічних вод від 08.02.2016 працівниками УЕН були складені протоколи, в яких зафіксовано невідповідність стічних вод, які абонент скидає в систему каналізації м. Києва, державним стандартам та екологічним нормативам в галузі охорони навколишнього природного середовища, закріпленим в Правилах № 1879.

Таким чином, діями щодо скиду стічних вод в систему каналізацій м. Києва з перевищенням вмісту в них забруднюючих речовин відповідач порушив вимоги ст. 32 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», відповідно до якої державні стандарти в галузі охорони навколишнього природного середовища г обов'язковими для виконання і визначають поняття і терміни, режим використання й охорони природних ресурсів, методи контролю за станом навколишнього природного середовища, вимоги щодо запобігання забрудненню навколишнього природного середовища.

За приписами п. 2.2 Правил № 1879, водоканал має право нараховувати плату із застосуванням коефіцієнта кратності (розділ 7 цих Правил) у випадку виявлення порушень Абонентами вимог цих Правил та умов Договору або невиконання вимог Акта.

Згідно з п. 7.4 Правил № 1879, у випадку, якщо встановлений факт одночасного скиду до міської каналізації кількох забруднень у концентраціях, що перевищують ДК, коефіцієнт кратності слід визначати за наступною формулою

Сфі - фактична концентрація в стічних водах Абонента і-тої речовини;

ДКі - допустима концентрація і-тої речовини, яку встановлено Правилами або Умовами на скид для Абонента.

Загальний коефіцієнт кратності з урахуванням перевищення допустимої концентрації кількох речовин та інших порушень не може бути більше ніж 10. Якщо за розрахунком Кк виходить більше ніж 10, то приймається К К = 10.

Відповідно до п. 6.2.17 Правил № 1879, у разі виявлення перевищення допустимої концентрації, встановлених правилами приймання:

у 14-денний термін з моменту відбору робочої проби стічних вод Управління екологічного нагляду направляє Абоненту лист-повідомлення про перевищення ДК у стічних водах Абонента та результати хімічного аналізу;

після визначення обсягів водовідведення Абонента за розрахунковий період, Управління екологічного нагляду направляє Абоненту розрахунок плати за скид стічних вод з перевищенням ДК та відповідний рахунок.

17.02.2018 відповідачу направлено Лист-повідомлення від 17.02.2016 № 15/2074-Т про результати хімічних аналізів стічних вод, які ним скидалися у систему міської каналізації, факт отримання якого 18.02.2016 відповідачем підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Так, за результатами лабораторних досліджень проб стічних вод, які скидаються з об'єкта, розташованого за адресою: м. Київ, вул. вул. Кирилівська, 69, відібраних 08.02.2016 з двох контрольних колодязів Публічного акціонерного товариства "Експериментальний механічний завод" (1/11, 2/12), виявлено перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин:

- по контрольному колодязю 1/11 виявлено перевищення ДК одразу по двом компонентам:

1) вміст фосфатів становить 72,00 мг/дм, допустима концентрація - 8,00;

2) вміст амонія (азота амонійного) становить 39,50 мг/дм, допустима концентрація - 20,00;

- по контрольному колодязю 2/12 виявлено перевищення ДК одразу по двом компонентам:

1) вміст фосфатів становить 17,00 мг/дм, допустима концентрація - 8,00;

2) вміст амонія (азота амонійного) становить 41,50 мг/дм, допустима концентрація - 20,00.

Виходячи з вищевикладеного, коефіцієнт кратності за скид стічних вод в систему каналізації м. Києва з перевищенням вмісту допустимих концентрацій, що було виявлено за результатами лабораторного дослідження проб стічних вод, відібраних 08.02.2016, згідно з розрахунком за п. 7.4 Правил № 1879, в контрольному колодязі 1/11, становить 8,98, а в контрольному колодязі 2/12 - 2,21 грн.

Попередній відбір проб стічних вод у відповідача здійснювався 02.12.2015, відтак обсяг скинутих стічних вод відповідача вираховується за 68 днів, а саме, з 03.12.2015 по 08.02.2016.

Публічне акціонерне товариство "Експериментальний механічний завод" за період з 03.12.2015 по 08.02.2016 скинуло стічних вод до міської каналізаційної мережі в обсязі 2311 м/куб. Відсоток скинутих стічних вод з контрольних колодязів 1/11 та 2/12 зазначено у Паспорті водного господарства Публічного акціонерного товариства "Експериментальний механічний завод".

Таким чином, розмір грошових коштів, з урахуванням коефіцієнту кратності, що підлягають стягненню з відповідача за скид ним стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій, виявлених в контрольних колодязях 1/11 та 2/12 становить 25 073,01 грн.

27.04.2018 позивачем направлено відповідачу Лист-попередження від 27.04.2016 разом з розрахунком та рахунком № 15/ДК-2016-02-03/093-Ф від 08.02.2016 та рахунком на оплату № 3463 від 12.04.2016, факт отримання якого 29.04.2016 відповідачем підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до п. 6.2.18 Правил № 1879, Абонент зобов'язаний оплатити наданий Водоканалом рахунок у 10-денний строк з моменту його отримання.

24.07.2017 відповідачем частково сплачено кошти за скид стічних вод з перевищенням ДК забруднюючих речовин в розмірі 15 073,01 грн., що підтверджується випискою по рахунку позивача.

За таких обставин, Публічне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до про стягнення несплаченої частини боргу за скид стічних вод з перевищенням ДК забруднюючих речовин у розмірі 10 000,00 грн, а також 4 901,40 грн інфляційних втрат та 1 159,81 грн 3% річних, розрахованих за період прострочення боржника.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 32 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», державні стандарти в галузі охорони навколишнього природного середовища є обов'язковими для виконання і визначають поняття і терміни, режим використання й охорони природних ресурсів, методи контролю за станом навколишнього природного середовища, вимоги щодо запобігання забрудненню навколишнього природного середовища, інші питання, пов'язані з охороною навколишнього природного середовища та використанням природних ресурсів.

Згідно зі статтею 33 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», екологічні нормативи встановлюють гранично допустимі викиди та скиди у навколишнє природне середовище забруднюючих хімічних речовин, рівні допустимого шкідливого впливу на нього фізичних та біологічних факторів; законодавством України можуть встановлюватися нормативи використання природних ресурсів та інші екологічні нормативи; екологічні нормативи повинні встановлюватися з урахуванням вимог санітарно-гігієнічних та санітарно-протиепідемічних правил і норм, гігієнічних нормативів; нормативи гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин у навколишньому природному середовищі та рівні шкідливих фізичних та біологічних впливів на нього є єдиними для всієї території України; екологічні нормативи розробляються і вводяться в дію спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів, та іншими уповноваженими на те державними органами відповідно до законодавства України.

Згідно з п. 1.2 Правил приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва, затверджених Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.10.2011 № 1879 (далі - Правила № 1879), Правила поширюються на організації, установи, підприємства усіх форм власності та фізичних осіб - підприємців, що скидають всі види стічних вод у міську систему каналізації (крім балансоутримувачів житлового фонду та об'єктів соціально-культурного призначення, які не скидають стічні води технологічного та/або непобутового походження, або у яких немає орендарів чи інших суб'єктів, що скидають стічні води технологічного та/або непобутового походження).

Відповідно до п. 6.2.17 Правил № 1879, у разі виявлення перевищення допустимої концентрації, встановлених правилами приймання:

у 14-денний термін з моменту відбору робочої проби стічних вод Управління екологічного нагляду направляє Абоненту лист-повідомлення про перевищення ДК у стічних водах Абонента та результати хімічного аналізу;

після визначення обсягів водовідведення Абонента за розрахунковий період, Управління екологічного нагляду направляє Абоненту розрахунок плати за скид стічних вод з перевищенням ДК та відповідний рахунок.

Відповідно до п. 6.2.18 Правил № 1879, Абонент зобов'язаний оплатити наданий Водоканалом рахунок у 10-денний строк з моменту його отримання.

З матеріалів справи Судом встановлено, що позивачем було у повному обсязі було дотримано вимог Порядку № 1879 щодо реалізації його прав та обов'язків у разі виявлення перевищення допустимої концентрації у стічних водах абонента, проте, у встановлений законом строк відповідач не виконав своїх зобов'язань щодо сплати рахунку за скид стічних вод з перевищенням ДК у повному обсязі.

Таким чином, враховуючи часткову оплату наданих позивачем послуг, Суд дійшов висновку, що у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 10 000,00 грн.

Проте, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 76, 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати відповідачем грошових коштів позивачу в розмірі 10 000,00 грн.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

За наведених вище обставин Судом встановлено, що відповідач порушив свої зобов'язання, не здійснивши оплату рахунку за скид стічних вод з перевищенням ДК, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 10 000,00 грн, факт існування якої позивачем належним чином доведений та відповідачем не спростований, у зв'язку з чим позовні вимоги в частині стягнення осново боргу підлягають задоволенню.

Окрім суми основного боргу позивачем заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 1 159,81 грн та інфляційні втрати в розмірі 4 901,40 грн за загальний період прострочення відповідача з 11.05.20169 по 31.05.2018 з урахуванням здійсненої відповідачем часткової оплати.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитору зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). (п.п. 3.1, 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013)

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013)

Здійснивши перевірку правильності розрахованих позивачем інфляційних втрат та 3% річних за період прострочки виконання боржником його грошового зобов'язання, Суд дійшов висновку, що то ці вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у заявленому позивачем обсязі.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Експериментальний механічний завод" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 69, ідентифікаційний код 00110734) на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-а, ідентифікаційний код 03327664) заборгованість у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 1 159 (одна тисяча сто пятдесят дев'ять) грн 81 коп., інфляційні втрати у розмірі 4 901 (чотири тисячі дев'ятсот одна) грн 40 коп. та судовий збір у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.Ю. Трофименко