У Х В А Л А

30 серпня 2018 року

м. Київ

Справа № 903/563/14

Провадження № 12-219гс18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Рогач Л.І.,

суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Прокопенка О. Б., Саприкіної І. В., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.

перевірила наявність підстав для передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду касаційної скарги Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» (далі - ПАТ «Західінкомбанк», скаржник) на ухвалу Господарського суду Волинської області від 7 лютого 2018 року (суддя Войціховський В. А.) та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 7 травня 2018 року (судді Коломис В. В. - головуючий, Миханюк М. В., Саврій В. А.) у справі № 903/563/14 Господарського суду Волинської області за скаргою Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (далі - ДП «Укрспирт») на дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області (далі - ДВС) у справі № 903/563/14 Господарського суду Волинської області за позовом ПАТ «Західінкомбанк» до Державного підприємства «Луцький спиртогорілчаний комбінат» про стягнення 5716122,72 грн, і

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 7 лютого 2018 року у справі №903/563/14, залишеною без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 7 травня 2018 року, поновлено ДП «Укрспирт» пропущений строк для звернення до господарського суду із скаргою на дії ДВС. Задоволено скаргу ДП «Укрспирт» на дії ДВС. Визнано дії ДВС щодо прийняття постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25 вересня 2014 року, від 4 листопада 2014 року та складання акта опису та арешту майна від 20 листопада 2014 року неправомірними. Визнано недійсними постанови ДВС від 25 вересня 2014 року ВП № 44841228, від 4 листопада 2014 року ВП № 44841228 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та акт ДВС опису та арешту майна ДП «Луцький спиртогорілчаний комбінат» від 20 листопада 2014 року.

У травні 2018 року ПАТ «Західінкомбанк» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Волинської області від 7 лютого 2018 року та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 07 травня 2018 року, у справі №903/563/14, у якій просить скасувати вищевказані рішення та відмовити у задоволенні скарги ДП «Укрспирт» у повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на неправильне застосування та порушення судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, статті 19 Конституції України, статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», статей 5, 339 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), вказуючи, що ДП «Укрспирт» не є стороною виконавчого провадження, відтак захист своїх інтересів може здійснити виключно у позовному провадженні.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 червня 2018 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ «Західінкомбанк» на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 7 травня 2018 року таухвалу Господарського суду Волинської області від 7 лютого 2018 року у справі № 903/563/14,призначено її до розгляду в порядку письмового провадження та надано учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13 серпня 2018 року справу № 903/563/14 Господарського суду Волинської області із касаційною скаргою ПАТ «Західінкомбанк» передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Мотивуючи ухвалу, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду вказав про те, що дана справа містить виключну правову проблему, яка полягає у існуванні між статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» та статтею 339 ГПК України правової колізії щодо визначення кола осіб, які мають право звернутися до суду із скаргою на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення.

Отже, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов висновку про те, що розв'язання вказаних вище правових питань містить виключну правову проблему, вирішення якої необхідне для забезпечення сталого розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики.

Однак Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для передачі справи на розгляд згідно з частиною п'ятою статті 302 ГПК України з огляду на таке.

Згідно із частиною першою статті 303 ГПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

Підстава для передачі касаційним судом справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, визначена частиною п'ятої статті 302 ГПК України, передбачає наявність виключної правової проблеми, яку містить ця справа, і вирішення такої проблеми необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Лише за наявності таких умов справа може бути передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Таким чином, передаючи справу на розгляд до Великої Палати Верховного Суду, касаційний суд має обґрунтувати наявність виключної правової проблеми з врахуванням кількісного та якісного показників.

Тобто, правова проблема наявна не в одній конкретній справі, а у невизначеній кількості справ, які або вже існують, або можуть виникнути з врахуванням правового питання, щодо якого постає проблема невизначеності; існують обставини, з яких вбачається, що відсутня стала судова практика у відповідних питаннях, поставлені правові питання не визначені на нормативному рівні, відсутні процесуальні механізми вирішення такого питання тощо; як вирішення цієї проблеми вплине на забезпечення сталого розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики. Відповідно, можна дійти висновку про виключність цієї правової проблеми.

Натомість в ухвалі Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не враховано, що підпунктом «е» пункту 3 розділу ХІІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року стаття 121-2 ГПК України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) викладена в іншій редакції з визначенням відповідного самостійного переліку осіб, які можуть подати скаргу на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів.

Таким чином, правове регулювання судового контролю за виконанням судових рішень у ГПК України (як попередньої так і чинної редакції) після набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року мало сталий характер, прикладів різної судової практики з цих питань чи невизначеності у правозастосуванні відповідних норм протягом періоду їх дії Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду не навів.

Судом касаційної інстанції у господарських справах відповідно до статті 286 ГПК України є Верховний Суд, у складі якого, за змістом статей 36, 37 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, діє, зокрема, Касаційний господарський суд. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції у межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права.

Вказані судом обставини щодо визначення кола осіб, які наділені правом звернення зі скаргою до господарського суду вирішуються касаційним судом під час розгляду касаційної скарги відповідно до його повноважень.

Таким чином, на розгляд Великої Палати Верховного Суду у цій справі передані питання, які можуть бути вирішені Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду як належним судом.

Відповідно до частини шостої статті 303 ГПК України, якщо Велика Палата Верховного Суду дійде висновку про відсутність підстав для передачі справи на її розгляд, справа повертається (передається) відповідній колегії (палаті, об'єднаній палаті) для розгляду, про що постановляється ухвала.

Керуючись статтею 303 ГПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Справу № 903/563/14 Господарського суду Волинської області за скаргою ДП «Укрспирт» на дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» до Державного підприємства «Луцький спиртогорілчаний комбінат» про стягнення 5716122,72 грн, з касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» на ухвалу Господарського суду Волинської області від 7 лютого 2018 року та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 7 травня 2018 року повернути відповідній колегії Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Л. І. Рогач
Судді: Н. О. Антонюк В. С. Князєв
С. В. Бакуліна Л. М. Лобойко
В. В. Британчук О. Б. Прокопенко
Д. А. Гудима І. В. Саприкіна
В. І. Данішевська О. С. Ткачук
О. С. Золотніков В. Ю. Уркевич
О. Р. Кібенко О. Г. Яновська