РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року Справа №903/547/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Юрчук М.І. , суддя Тимошенко О.М.

при секретарі судового засідання - Рильнику Д.М.

Представники сторін в судове засідання не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу (вх.№1626/18 від 19.07.2018р.) відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Волинській області на ухвалу господарського суду Волинської області від 22.06.2018 р. по справі №903/547/14 (суддя Костюк С.В., повний текст ухвали виготовлено 25.06.2018 р.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промислова компанія "НАК"

до Державного підприємства "Волиньвугілля"

про стягнення 109 691,31 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Волинської області від 22.06.2018 року у справі №903/547/14, скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промислова компанія "НАК" на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Волинській області задоволено частково.

Визнано незаконною постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Волинській області Турчинського Володимира Євгеновича від 25.05.2018 року про повернення виконавчого документа стягувачу за виконавчим провадженням №44400169.

Зобов'язано Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої Головного територіального управління юстиції у Волинській області виконати вимоги ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств" від 13.04.2017 №2021-VIII в частині зупинення виконавчого провадження №44400169, в іншій частині скарги відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що оскільки державне підприємство "Волиньвугілля" є державним вугледобувним підприємством, то в головного державного виконавця не було підстав для повернення виконавчого документа стягувачу згідно пункту 9 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", натомість були наявні підстави для зупинення виконавчого провадження на підставі статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств".

Відділ примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Волинській області, не погоджуючись із постановленою ухвалою, звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Волинської області від 22.06.2018 р. у справі №903/547/14. Постановити судове рішення, яким у задоволені скарги ТзОВ "Торгівельно-промислова компанія "НАК" відмовити.

В обгрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що Відповідно до статті 1 ЗУ "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств" тимчасово, до 1 січня 2019 року, підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо державних вугледобувних підприємств, які підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", знімаються арешти та заборони відчуження майна у таких виконавчих провадженнях, крім рішень про виплату заробітної плати, вихідної допомоги, інших виплат (компенсацій), що належать працівнику у зв'язку з трудовими відносинам&?и;і. відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, інша# ушкодженням здоров'я або смертю, стягнення аліментів та рішень про стягненні заборгованості із сплати внесків до фондів загальнообов'язкового держави соціального страхування, заборгованості із сплати єдиного внеску зі загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до ст. 2 ЗУ "Про відновлення платоспроможності державам, вугледобувних підприємств" КМУ доручено забезпечити прийняття норматуза:- правових актів, необхідних для реалізації цього закону та привести гасі нормативно-правові акти у відповідність із цим Захсвгми.

Однак на даний час норми ЗУ "Про виконавче провадження" не пркэ^иеа у відповідність до ЗУ "Про відновлення платоспроможності держзжісі вугледобувних підприємств", а отже для державного виконавця не переобучая? можливості зупинення даного виконавчого провадження.

Враховуючи наведене, а також віднесення даного виконавчого документу до категорії виконавчих документів, що підлягають зупиненню відповіднодо ст. 1 ЗУ "Про відновлення державних вугледобувних підприємств", виконавчий документ повернутий стягувачу в порядку п.9 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" з правом його повторного пред'явлення до виконання у строк визначений ст. 12 ЗУ "Про виконавче провадження".

Правомірність таких дій державного виконавця підтверджується рішенням Господарського суду Волинської області №903/106/14 від 05.09.2017 року та постановою Рівненського апеляційного господарського суду №903/10414 від 17.10.2017 року.

19.07.2018р. автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи № 903/547/14 у складі: головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Павлюк І.Ю., суддя Савченко Г.І.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду (головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Павлюк І.Ю., суддя Савченко Г.І.) від 23.07.2018р. у справі №903/547/14, апеляційну скаргу головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Волинській області на ухвалу господарського суду Волинської області від 22.06.2018 р. по справі №903/547/14 залишено без руху. Встановлено скаржнику десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

06.08.2018р. відділом примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Волинській області подано докази усунення недоліків апеляційної скарги - платіжне доручення №2810 від 30.07.2018р. про сплату 1762,00 грн. судового збору.

На підставі службової записки секретаря судової палати Огородніка К.М. та розпорядження від 07.08.2018р. № 01-03/600 керівника апарату суду у зв'язку з перебуванням у відпустці головуючого судді (судді-доповідача) по справі № 903/547/14 Демидюк О.О. у період з 06.08.2018р. по 31.08.2018р. включно проведено повторний автоматизований розподіл судової справи № 903/547/14 між суддями, яким визначено для розгляду справи колегію суддів у складі: головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Павлюк І.Ю., суддя Савченко Г.І.

На підставі службової записки головуючого судді Крейбух О.Г. та розпорядження від 08.08.2018р. № 01-03/617 керівника апарату суду у зв'язку з перебуванням у відпустці суддів-членів колегії по справі № 903/547/14 Савченка Г.І. та Павлюк І.Ю. у період з 06.08.2018р. по 31.08.2018р. включно проведено повторний автоматизований розподіл судової справи № 903/547/14 між суддями, яким визначено для розгляду справи колегію суддів у складі: головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Тимошенко О.М., суддя Юрчук М.І.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 10.08.2018 р. по справі №903/547/14 колегією суддів у складі: головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Тимошенко О.М., суддя Юрчук М.І. відкрито провадження за апеляційною скаргою відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Волинській області, розгляд справи призначено на 05.09.2018 р.

На підставі службової записки секретаря судової палати Огородніка К.М. та розпорядження керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду від 04.09.2018 р. № 01-03/765 у зв'язку із перебуванням у відпустці головуючого судді Крейбух О.Г. з 30.08.2018 р.року по 14.09.2018 р. та відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, статті 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пунктів 19, 20 Розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 9.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, призначено повторний автоматизований розподіл справи №903/547/14.

Автоматизованою системою документообігу суду внесено зміни до складу колегії суддів по справі №903/547/14. Визначено колегію суддів для розгляду апеляційної скарги відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Волинській області на ухвалу господарського суду Волинської області від 22.06.2018 р. по справі №903/547/14 в новому складі: головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Юрчук М.І., суддя Тимошенко О.М.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 04.09.2018 року по справі №903/547/14 колегією суддів у складі: головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Юрчук М.І., суддя Тимошенко О.М. прийнято до провадження апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Волинській області на ухвалу господарського суду Волинської області від 22.06.2018 р. по справі №903/547/14.

Позивач та відповідач були належним чином повідомлені про час та дату судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням господарського суду Волинської області від 25.06.2014 року у справі №903/547/14 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промислова компанія "НАК" задоволено частково, стягнуто з Державного підприємства "Волиньвугілля" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельна-промислова компанія "НАК" 107 087,70 грн., з них 105 740 грн. заборгованості та 1 347,77 грн. відсотків річних, а також 2 141,75 грн. витрат по оплаті судового збору, в решті позову відмовлено.

Господарським судом Волинської області 24.07.2014 року видано наказ №903/547/14-1, на підставі якого 04.08.2016р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 51853225, на підставі якого головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 44400169.

25.05.2018 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮУ Турчинським В.Є. винесено постанову про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгівельна-промислова компанія "НАК" наказу господарського суду Волинської області від 21.07.2014 року на підставі п.9 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016р. №1404-VIII.

14.06.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промислова компанія "НАК" звернулося до господарського суду Волинської області зі скаргою на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - ВДВС), в якій просить визнати незаконною постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮУ Турчинського В.Є. від 25.05.2018 року про повернення виконавчого документу стягувачу з виконавчим провадженням №44400169.

Зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮУ згідно ч. 1 ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження" винести постанову про відновлення виконавчого провадження №44400169.

Зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮУ виконати вимоги ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств" від 13.04.2017 №2021-VIII в частині зупинення виконавчого провадження №44400169.

Скарга мотивована тим, що Державне підприємство "Волиньвугілля" є державним вугледобувним підприємством, а тому в головного державного виконавця не було підстав для повернення виконавчого документа стягувачу згідно пункту 9 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", натомість були наявні підстави для зупинення виконавчого провадження на підставі статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств" виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо державних вугледобувних підприємств підлягають зупиненню.

Згідно з п. 2 ст. 2 вказаного Закону Кабінету Міністрів України доручено забезпечити у місячний строк із дня набрання чинності цим Законом (24.05.2017р.) приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Пунктом 9 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання рішення.

В силу приписів ст. 19 Конституції України, ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець повинен вчиняти виконавчі дії не лише з дотриманням Закону України "Про виконавче провадження", а й відповідно до інших законів, які є обов'язковими при вчиненні ним тих чи інших виконавчих дій, що є гарантією належного виконання виконавцем своїх обов'язків і недопущення порушення прав сторін виконавчого провадження.

Принцип юридичної визначеності вимагає, щоб у випадку прийняття спеціального закону з певного питання, цей Закон не ставився під сумнів (зокрема, шляхом його невиконання), а сторони, яких він стосується, мають обґрунтовано очікувати, що він буде застосовуватися.

24 травня 2017 року набрав чинності Закон України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств", відповідно до ст. 1 якого тимчасово, до 01.01.2019 року, підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо державних вугледобувних підприємств, які підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", знімаються арешти та заборони відчуження майна у таких виконавчих провадженнях, крім рішень про виплату заробітної плати, вихідної допомоги, інших виплат (компенсацій), що належать працівнику у зв'язку з трудовими відносинами, відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, стягнення аліментів та рішень про стягнення заборгованості із сплати внесків до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач - Державне підприємство "Волиньвугілля" є вугледобувним підприємством, засновником якого є Міністерство енергетики та вугільної промисловості України.

Оскільки відповідач є державним вугледобувним підприємством, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в головного державного виконавця не було підстав для повернення виконавчого документа стягувачу згідно п. 9 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", а були наявні підстави для зупинення виконавчого провадження на підставі ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств", який не може ставитись під сумнів і є обов'язковим для застосування державним виконавцем при здійсненні ним виконавчих дій у цьому виконавчому провадженні.

Господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає обгрунтованими вимоги скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промислова компанія "НАК" на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в частині визнання незаконною постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮУ Турчинського В.Є. від 25.05.2018 року про повернення виконавчого документу стягувачу з виконавчим провадженням №44400169.

А тому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮУ Турчинського В.Є. від 25.05.2018 року про повернення виконавчого документу стягувачу з виконавчим провадженням №44400169, прийнята з порушенням вимог чинного законодавства.

Аналогічні правові висновки щодо застосування у подібних правовідносинах норм статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств" викладені у постановах Верховного Суду від 01 березня 2018 року у справі №913/1147/16, від 16 травня 2018 року у справі №913/3359/13, від 04 травня 2018 року у справі №903/973/15, від 17 квітня 2018 року у справі №11/5014/1571/2012, від 16 травня 2018 року у справі №3/5014/1570/2012.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимога скаржника стосовно зобов'язання ВДВС відновити виконавче провадження №44400169 не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

А тому, Законом встановлено обов'язок державного виконавця здійснити дії, направлені на відновлення виконавчого провадження у разі визнання недійсною відповідної постанови судом.

Враховуючи те, що відновлення виконавчого провадження є передбаченим законом наслідком визнання постанови про повернення виконавчого документа стягувачу недійсною (незаконною), та з огляду на відсутність доказів ухилення державного виконавця від вчинення дій щодо відновлення виконавчого провадження, колегія суддів дійшла висновку, що скарга в частині зобов'язання державного виконавця поновити виконавче провадження задоволенню не підлягає.

Щодо доводів апелянта про те, що правомірність дій державного виконавця підтверджується рішенням господарського суду Волинської області у справі №903/106/14 від 05.09.2017 року та постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 17.10.2017 року, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що постановою Верховного Суду від 21.06.2018 року у справі №903/106/14 ухвалу господарського суду Волинської області від 05.09.2017 року та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 17.10.2017 року скасовано та прийнято нове рішення, яким зобов'язано ВДВС Міністерства юстиції України виконати вимоги статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств" від 13.04.2017 року в частині зупинення виконавчого провадження.

Інші доводи апелянта викладені ним в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Враховуючи вище викладене в сукупності, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що ухвала місцевого господарського суду прийнята у відповідності до норм матеріального та процесуального права.

У відповідності до ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 233, 269, 270, 271, 273, 275, 276 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Волинській області на ухвалу господарського суду Волинської області від 22.06.2018 р. по справі № 903/547/14 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Волинської області від 22.06.2018 р. по справі №903/547/14 залишити без змін.

3. Справу №903/547/14 повернути до господарського суду Волинської області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст.ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "07" вересня 2018 р.

Головуючий суддя Демидюк О.О.

Суддя Юрчук М.І.

Суддя Тимошенко О.М.