ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2018

Справа № 904/3043/18

За позовом: Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради, м. Дніпро

До: Дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», м. Дніпро

Про: стягнення 154 377, 19 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ : не викликалися

СУТЬ СПОРУ :

КП «Теплоенерго» ДМР ( позивач ) звернувся з позовом до ДП «Дніпропетровський облавтодор «ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» ( відповідач) про стягнення 154 377, 19 грн. ( в т.ч. : 137 625, 80 грн. - основна заборгованість; 13 545, 28 грн. – пеня; 2 001, 62 грн. – інфляційні втрати та 1 204, 49 грн. – 3% річних) заборгованості за поставлену теплову енергію, що виникла внаслідок невиконання відповідачем умов договору про постачання теплової енергії №080510 від 01.01.17р., за період з 01.01.17 р. по 30.04.18 р. Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх обов’язків в частині здійснення своєчасної та повної оплати вартості наданих послуг з постачання теплової енергії.

Ухвалою від 16.07.2018р. було відкрите провадження у справі №904/3043/18 в порядку спрощеного позовного провадження, встановленими ГПК України , без призначення судового засідання та виклику сторін - за наявними у ній матеріалами.

ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (відповідач) відзив на позов не надав, а звернувся до суду з клопотанням у порядку ст.ст. 233 ГК України та 239 ГПК України, в якому просив зменшити розмір пені на 50% та розстрочити стягнення основного боргу на 3 місяці рівними частками, починаючи з вересня 2018р. (а.с.77-81).

Суд наголошує на тому, що ухвала суду була надіслана учасникам процесу завчасно на їх юридичні адреси, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідного судового процесуального документу. За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та про необхідність подання витребуваних судом документів.

При цьому, стаття 43 ГПК України зобов'язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Нормами статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов’язків щодо доказів. Тож, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень. Частиною першою статті 252 ГПК України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у раз неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Тому суд розглядає справу без призначення судового засідання та виклику сторін за наявними у ній матеріалами і документами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд , -

ВСТАНОВИВ :

01.01.17р. між КП «Теплоенерго» ДМР (теплопостачальна організація) та ДП«Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» ( споживач) укладено договір №080510 про постачання теплової енергії; відповідно до умов якого теплопостачальна організація прийняла на себе зобов’язання постачати споживачу теплову енергію, а споживач зобов’язався одержувати та сплати теплопостачальній організації її вартість за встановленими тарифами (цінами) в терміни та на умовах, передбачених цим договором. (п.1.1. договору).

Згідно з п. 2.1 договору теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком 1 до цього договору у вигляді гарячої води на такі потреби: опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону (172 діб); гаряче водопостачання – відповідно до з виробничої програмою теплопостачальної організації; технологічні потреби - відповідно з виробничою програмою споживача ; кондиціювання повітря - по мірі необхідності.

Споживач теплової енергії зобов'язується: додержуватися кількості споживання-теплової енергії за кожним параметром в обсягам які визначені в додатку 1, виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором; на кінець опалювального сезону, календарного року проводити звіряння розрахунків з теплопостачальною організацією, щомісячно повертати теплопостачальній організації підписаний споживачем або представником споживача та належним чином оформлений акт прийому-передачі теплової енергії; в разі не згоди з визначеним теплопостачальною організацією обсягом поставленої теплової енергії за відповідний розрахунковий період, споживач зобов’язаний надати на адресу теплопостачальної організації мотивоване заперечення ( з контррозрахунком спожитої теплової енергії, або з відповідним актом, про встановлення факту, складеного за участю теплопостачальної організації) в письмовому вигляді протягом 7 (семи) календарних днів з моменту одержання Акту прийому-передачі теплової енергії. (п. 3.2.1-3.2.3 договору). Обов'язки енергопостачальної організації: забезпечувати постачання теплової енергії споживачу в обсягах згідно з договором (п. 4.2.1 договору). Згідно правил користування тепловою енергією, споживачі зобов'язується встановити прилади обліку теплової енергії (п. 5.1 договору). Відповідно до п. 5.2 договору, облік споживання теплової енергії проводиться приладам обліку, встановленого на водах опалення вул. Воскресенська, 24. Межа балансової та експлуатаційної відповідальності сторін вказана в додатку 2 до договору та не може бути змінена в односторонньому порядку (п. 5.4 договору).

Тарифи на теплову енергію, що споживається згідно з цим договором встановлюється Національною комісією регулювання ринку комунальних послуг України; згідно з постановою Національної комісії , що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП). (п. 6.1 договору). Тариф для розрахунків по цьому договору складає: теплова енергія - 1Гкал 1431, 26 грн. (без ПДВ), 1717, 51 грн. з ПДВ (п. 6.2 договору).

Згідно з п. 7.1 договору розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів. Розрахунковим періодом є календарний місяць, по результатам якого підписується акт (в 2-х примірниках) на відпуск - отримання теплової енергії по формі додатку 4. Отриманий акт прийому-передачі теплової енергії споживач або представник споживача повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу теплопостачальної організації на протязі десяти днів з дати отримання; датою отримання вважається: при отриманні нарочним – дата вручення представнику споживача; при направленні рекомендованим листом – дата, зазначена у відбитку поштового штемпеля на документі, що зроблений поштовим відділенням та підтверджує відправлення , з урахуванням поштового пробігу документа (по місту -3 днів, по області-5 днів , по Україні – 7 днів); при повернені підприємством зв’язку рекомендованого листа з посиланням на відсутність (вибуття) адресата , відмову від одержання , закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що споживач повідомлений про направлені документи; у разі неотримання теплопостачальною організацією підписаного акту прийому-передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні , у вищезазначений термін, акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період (п. 7.2 договору).

Споживач зобов'язаний не пізніше ніж за 5 днів до початку розрахункового періоду сплачувати енергопостачальній організації вартість теплової енергії згідно з її кількістю, передбаченою у додатку 1 до цього договору, по власним платіжним дорученням із зазначенням періоду за який він сплачує (п. 7.3 договору). Відповідно до п. 7.4 договору остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться споживачем в продовж 5 діб після одержання рахунку енергопостачальної організації, яка зобов'язана направити його споживачу не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. У випадку утворення переплати, вона зараховується в рахунок наступних платежів. В п.8.4.3. договору сторони погодили , що в разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію – нараховується пеня в розмірі 1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення (а.с.47-48)

На виконання умов договору позивач у період : грудень 2017р. – квітень 2018 р. поставив відповідачу теплову енергію, на оплату якої позивачем виставлені рахунки для оплати, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с.29-34). Однак відповідач в порушення прийнятих на себе зобов’язань надані позивачем послуги не оплатив ; у зв’язку з чим ( згідно наданого позивачем розрахунку та акту звірки розрахунків) станом на 01.05.18р. за відповідачем рахується заборгованість за вищезазначеним договором у загальному розмірі 137 625, 80 грн. (а.с.12, 53). Окрім того - позивач відповідно до п. 8.4.3. договору та приписів ст.625 ЦК України нарахував відповідачу: 13 545, 28 грн. – пені; 2 001, 62 грн. – інфляційних втрат та 1 204, 49 грн. – 3% річних (а.с.13-28) Таким чином, загальна сума грошових коштів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 154 377, 19 грн. На час прийняття рішення у справі відповідачем доказів сплати заборгованості з урахуванням пені, інфляційних втрат та 3% річних перед позивачем не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Відповідно до ч.3-4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов’язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності з ч. 1. ст. 239 ГПК України , суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Згідно ч.ч. 1, 3-5 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ч.3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду. Якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ч.2 ст. 233 Господарського кодексу України якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з п.2.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» роз'яснено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням господарського суду. У підпункті 3.17.4 підпункту 3.17 пункту 3 цієї постанови пленуму зазначено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

З урахуванням вищезазначеного, позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача: 137 625, 80 грн. - основної заборгованості ; 2 001, 62 грн. – інфляційних втрат та 1 204, 49 грн. – 3% річних. При цьому суд, користуючись правами , наданими йому ст.233 ГК України та 551 ГК України, вважає за можливе частково задовольнити клопотання відповідача та зменшити розмір неустойки ( пені ), що підлягає стягненню з відповідача, до 10 000, 00 грн. Також, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання відповідача та розстрочити виконання судового рішення на три місяці наступним чином: 50 277, 30 грн. відповідач повинен сплатити позивачу в строк до 30.09.2018р., 50 277, 30 грн. – в строк до 31.10.2018р. та 50 277, 31 грн. – в строк до 30.11.18р.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 178, 233, 238, 239, 240, 241, 247-252 , 331ГПК України, господарський суд , -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з відповідача - Дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (49600, м. Дніпро, вул. Воскресеньска, буд. 24; ) на користь позивача - Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Д.Яворницького, 37; ): 137 625, 80 грн. - заборгованості за договором; 10 000, 00 грн. – пені; 2 001, 62 грн. – інфляційних втрат; 1 204, 49 грн. – 3% річних (розстрочивши виконання судового рішення в цій частині на три місяці наступним чином: 50 277, 30 грн. відповідач повинен сплатити позивачу в строк до 30.09.2018р., 50 277, 30 грн. – в строк до 31.10.2018р. та 50 277, 31 грн. – в строк до 30.11.18р.) та 2 315, 66 грн. - витрат на сплату судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення складено та підписано без його проголошення 03.09.2018 р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення . Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення .

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції .

Суддя                                                                                                      Васильєв О.Ю.