РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.08.2018Справа № 910/8391/18

За позовом: публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

до: товариства з обмеженою відповідальністю "Українська виробнича компанія "Метал-Мейк"

про: стягнення 98 428,18 грн.

Суддя: Шкурдова Л.М.

Секретар с/з Рижонкова М.Ю.

Представники сторін:

від позивача - Прокопчук М.О., за дов.

від відповідача - Большакова К.В. за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до товариства з обмеженою відповідальністю "Українська виробнича компанія "Метал-Мейк" про стягнення 98 428,18 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.07.2018р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем в порушення умов укладеного сторонами Договору поставки №ЦЗВ-03-06017-01 від 11.08.2017р. не здійснено поставку обумовленої договором продукції, у зв'язку з чим позивач на підставі п. 10.1. Договору нарахував та просить суд стягнути з відповідача 50 492,38 грн - пеню за період з 15.01.2018р. по 21.06.2018р. та 47 935,80 грн штраф.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, вказуючи, що позивачем не дотримано обумовленого договором порядку направлення рознарядки, а саме не здійснено дублювання рознарядки на електронну пошту, у зв'язку з цим просив суд зменшити розмір штрафних санкцій.

У судовому засіданні 28.08.2018 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11.08.2017р. між публічним акціонерним товариством «Укрзалізниця» (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Українська виробнича компанія "Метал-Мейк" (постачальник) укладено Договір поставки №ЦЗВ-03-06017-01 від 11.08.2017р. ( далі- Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору постачальник зобов'язався поставити та передати у власність, а замовник прийняти та оплатити продукцію, найменування, марка й кількість якої вказується в специфікації, яка є невід'ємною частиною Договору, на умовах, що викладені у цьому Договорі.

Пунктом 1.2 Договору визначено найменування продукції: частини залізничних або трамвайних локомотивів чи рейкового рухомого складу; обладнання для контролю залізничного руху (запасні частини до вантажних вагонів).

Розділом 5 Договору сторони врегулювали умови та терміни постачання продукції.

Згідно з п.5.1. Договору постачальник здійснює поставку продукції автомобільним або залізничним транспортом на умовах СРТ (перевезення сплачено до...) - пункт призначення - згідно рознарядки замовника (відповідно до вимог «ІНКОТЕРМС» ред. 2010).

Відповідно до п.5.2. Договору поставка продукції проводиться партіями протягом терміну дії договору, тільки після письмової рознарядки замовника, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності замовника до прийому продукції.

Кожна партія продукції постачається протягом 28-ми календарних днів з дати письмової рознарядки замовника, якщо інше не вказано у рознарядці.

На виконання умов, закріплених Договором, філія «ЦЗВ» ПАТ «Укрзалізниця», направила на адресу ТОВ «УВК «Метал-Мейк» рознарядку (дозвіл) на відвантаження продукції від 18.12.2017 № ЦЗВ-20/6062 на суму 319 572,00 грн. (з ПДВ), що підтверджується описом вкладення у цінний лист, фіскальним чеком, копії яких містяться в матеріалах справи.

Звертаючись з позовом до суду позивач зазначає, що постачальником продукцію не відвантажено, відповідачем допущено порушення вимог пунктів 1.1. та 5.2. Договору, у зв'язку з чим позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 50 492,38 грн - пеню та 47 935,80 грн штраф.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 2 ст. 74 ГПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

З огляду на те, що відповідачем не спростовано достатніми та допустимими доказами тверджень позивача щодо порушення умов Договору щодо поставки продукції, суд вважає встановленою обставину невиконання відповідачем зобов'язань згідно з Договором.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Положеннями статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з п.10.1. Договору за порушення термінів постачання постачальник оплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% від суми непоставленої в строк продукції на умовах, передбачених п.5.2. даного договору, за кожен день прострочення, а за прострочення понад 15 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 15 % від суми непоставленої в строк продукції.

В зв'язку з порушенням відповідачем умов Договору позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 50 492,38 грн - пеню за період з 15.01.2018р. по 21.06.2018р. та 47 935,80 грн штраф.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій. Зазначена правова позиція відображена у постанові Верховного Суду України від 09.04.2012 р. № 3-88гс11 та є обов'язковою відповідно до приписів ст. 111-28 ГПК України.

Суд перевірив розрахунок штрафу з суми непоставленої продукції 319 572,00 грн, враховуючи відсутність контррозрахунку відповідача, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу в розмірі 47 935,80 грн.

Суд перевірив розрахунок пені, враховуючи відсутність контррозрахунку відповідача, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 50 492,38 грн.

Положенням ст. 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Посилання відповідача на те, що розмір штрафних санкцій на підставі ст.233 ГК України має бути зменшений, у зв'язку з відсутністю доказів дублювання рознарядки на електронну пошту відповідача суд вважає необґрунтованими, з огляду на те, що у відповідності до вказаної норми статті підставою для зменшення штрафних санкцій є їх надмірно великий обсяг, про що відповідач не зазначає та не обґрунтовує надмірність заявлених до стягнення штрафних санкцій. Матеріали справи містять докази направлення на адресу відповідача рознарядки на поставку продукції, відповідач отримання рознарядки від позивача не спростовує, а тому відсутність доказів дублювання рознарядки на електронну адресу відповідача не може бути підставою для звільнення від договірних зобов'язань та відповідальності за порушення умов Договору.

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 236 - 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Українська виробнича компанія "Метал-Мейк" (01042, м.Київ, вул. Івана Кудрі, будинок 37-А, нежиле приміщення № 2, ) на користь публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вул.Тверська, будинок 5, ) в особі філії "Центр забезпечення виробництва" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03049, м.Київ, проспект Повітрофлотський, 11/15, ) 50 492 (п'ятдесят тисяч чотириста дев'яносто дві) грн 38 коп - пеню, 47 935 (сорок сім тисяч дев'ятсот тридцять п'ять) грн 80 коп - штраф та 1762 (тисячу сімсот шістдесят дві) грн 00 коп - витрати зі сплати судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Київського апеляційного господарського суду.

Суддя Шкурдова Л.М.

Дата складення судового рішення: 03.09.2018р.