ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2018м. ДніпроСправа № 904/1535/18
за позовом Міського комунального підприємства "Покровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства", м. Покров Дніпропетровська область

до Фізичної особи-підприємця Коротаєвої Олени Анатоліївни, м. Покров Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з водопостачання та водовідведення у розмірі 324 499, 46 грн.

Суддя Суховаров А.В.

Представники:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - Коротаєва О.А., НОМЕР_1 від 07.12.1995.

Суть спору:

Міське комунальне підприємство "Покровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Коротаєвої Олени Анатоліївни про стягнення заборгованості за договором надання послуг з водопостачання та водовідведення №206 від 01.01.2010 у розмірі 324 499, 46 грн., яких: 306 225, 87 грн. - основний борг, 1 052, 59 грн. - пеня, 13 401, 49 грн. - інфляційні, 3 819, 50 грн. - 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на порушення відповідачем зобов'язань в частині оплати послуг з водопостачання та водовідведення.

Ухвалою суду від 23.04.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

В підготовчому засіданні 22.05.2018 відповідачем надано усні пояснення, за змістом яких останній зазначив, що не має такої господарської одиниці, як магазин за адресою: м. Покров, вул. Чехова - 1 та вважає відсутніми підстави для нарахування плати за водокористування за даною адресою.

Ухвалою суду від 22.05.2018 підготовче засідання відкладено.

04.06.2018 відповідачем надано відзив на позов, за змістом якого відповідач заперечує проти позову, вказує, що водокористування на об'єктах відповідача здійснюється системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення на підставі договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення №206 від 01.01.2010, в той час як при розрахунку вартості послуг водопостачання та водовідведення, наданих відповідачу, позивачем безпідставно застосовано приписи пункту 3.3 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 27.06.2008р. №190 (далі за текстом - Правила), положення яких застосовуються при без обліковому водокористуванні. На підтвердження своєї правової позиції щодо безпідставності застосування позивачем приписів пункту 3.3 Правил, відповідач посилається на постанову Верховного суду України від 17.05.2018 по справі №908/2738/16. Крім того, відповідач вказує, що облік води на вказаних у позові об'єктах здійснюється лічильниками води, які є справними, ніяких документів про їх несправність позивачем складено не було, заборгованість зі сплати наданих позивачем послуг у відповідача відсутня. Разом з тим, відповідач вказує, що згідно акта звірки взаєморозрахунків заборгованість відповідача перед позивачем становить суму 215, 47 грн., яка сплачена відповідачем 05.02.2018. До того ж, відповідач вказує, що надані позивачем уточнення до акта звірки взаєморозрахунків від 04.04.2018 не мають юридичної сили, оскільки підписані лише зі сторони водоканалу, в той час як підпис споживача відсутній. Разом з тим, відповідач не погоджується з твердженнями позивача стосовно того, що вищевказаний акт звірки стосується лише об'єкту, що знаходиться по вул. Центральна, 51, та не стосується об'єктів за адресами: вул. Чехова, 1 та вул. Центральна, 42-2, вищевказаний акт звірки складений по взаєморозрахункам за договором №206 від 01.01.2010, а отже вказаний - акт звірки складений за всіма без виключення об'єктами, зазначеними у вищевказаному договорі. Також, відповідач вказує, що позивачем порушено приписи статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та Правил технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України. До того ж, відповідач вказує, що ним було забезпечено доступ представникам позивача до лічильників води, проте останніми не було вчинено дій щодо повірки лічильників, у зв'язку з чим відповідач був вимушений самостійно знайти інший лічильник, а також підприємця, який провів повірку цього лічильника, транспортувати його до вказаного підприємця, а після повірки транспортувати лічильник до магазину, проте відповідач вважає, що вищевказані дії щодо повірки лічильника мали бути здійснені позивачем. Також, відповідач зазначає, що лічильник, встановлений по вулиці Чехова-1 в м. Покров, не було знято відповідачем, а повернено інший лічильник, який зараз встановлено за вказаною адресою. Відповідач вказує, що він неодноразово звертався до позивача з проханням щодо встановлення та опломбування вищевказаних лічильників, проте вказані вимоги відповідача залишені позивачем без задоволення. Разом з тим, відповідач зазначає, що починаючи з травня 2017 року, представники водоканалу припинили відвідувати вказані у Договорі об'єкти та знімати показання засобів обліку, в той час як заборгованість за надані позивачем послуги водопостачання розраховується за пропускною спроможністю труби вводу.

05.06.2018 позивачем надано пояснення, за змістом яких позивач заперечує проти тверджень позивача щодо відсутності в нього такої господарської одиниці як магазин у місті Покров на вулиці Чехова-1. Разом з тим, позивач вказує, що згідно уточнень позивача №386/9 від 04.04.2018, акт звірки взаєморозрахунків кредиторської заборгованості по воді та стокам станом на 01.01.2018р. стосується об'єкту за вул. Центральна, 51 (магазин шпалер «Анна») і не стосується об'єктів, що знаходяться за адресами вул.Чехова-1 та вул. Центральна, 42-2.

07.06.2018 позивачем надано відповідь на відзив, згідно якої позивач наполягає на тому, що відповідачем не виконано вимоги пункту 3.3 Договору, не подано позивачу заяву про взяття повірених засобів обліку на абонентський облік МКП "Покровводоканал", доказів того, що лічильники повірені, відповідачем не надано. Разом з тим, позивач вказує на обов'язок виконання відповідачем приписів пункту 6.2.6 Договору та пункту 5.15 Правил. Крім того, позивач вказує на безпідставність тверджень відповідача щодо порушення позивачем приписів Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та Правил технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України.

25.06.2018 відповідачем надано заперечення на відповідь на відзив, згідно яких відповідач наполягає на тому, що обов'язок дотримання термінів періодичної повірки лічильників має позивач. Крім того, відповідач посилається на приписи пункту 11 Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт в частині обов'язку позивача з надання тимчасового засобу вимірювальної техніки на час повірки вимірювальної техніки відповідача.

Ухвалою суду від 25.06.2018 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання відкладено.

12.07.2018 від позивача надішли заперечення, згідно яких позивачем надано пояснення щодо розбіжностей, які містяться в примірниках договору відповідача та позивача. Так, в пункті 3.1 Договору примірника позивача вказана одна з адрес здійснення відповідачем підприємницької діяльності - вул. Калініна, 42 «Антошка», тоді як в примірнику договору, наявного у відповідача, вказано адресу: вул. Калініна, 46, проте позивач зазначає, що вказана розбіжність є технічною помилкою, яка в подальшому виправлена працівниками підприємства при заповненні договору. Ця помилка не може впливати на договірні відносини між позивачем та відповідачем, оскільки ФОП Коротаєва О.А. дійсно здійснює свою підприємницьку діяльність за адресою вул. Калініна (Центральна), 42 і всі інші документи, які стосуються договірних відносин та надані суду, стосуються саме цієї адреси. До того ж, позивач вказує, що ФОП Коротаєва О.А. не висувала своїх претензій щодо розбіжностей в пункті 3.1. Договору і у встановленому законом порядку не зверталась до позивача або до суду з вимогою щодо виправлення цієї помилки або з метою визнання договору недійсним.

13.07.2018 відповідачем, в порядку статті 88 ГПК України, долучено до матеріалів справи заяви свідків - ОСОБА_2, ОСОБА_3 - працівників магазину ФОП Коротаєвої О.А.

В підготовчому засіданні 17.07.2018 оголошено перерву.

20.07.2018 позивачем надано пояснення, згідно яких позивач вказує, що опломбування лічильників води споживачів після проведеної ними періодичної повірки цих лічильників здійснюється за сталою процедурою, яка відповідає положенням Правил №190 та іншим законодавчим актам, а також відома контрагентам позивача і постійно використовується позивачем у відносинах зі всіма без виключення споживачами (юридичними особами та підприємцями). Разом з тим, позивач повідомляє, що контролер МКП «Покровводоканал» ОСОБА_4, яка у квітні-травні 2017 року була закріплена за споживачем - ФОП Коротаєвою О.А., звільнилась з підприємства у 2017 року і станом на час розгляду справи її місцезнаходження позивачу не відомо.

Ухвалою суду від 23.07.2018 підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті.

В судове засідання 23.08.2018 позивач не направив уповноваженого представника, про час та місце розгляду справи повідомлений належно.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 23.08.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача та оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

встановив:

01.01.2010 між позивачем (водоканалом) та відповідачем (споживачем) укладено договір №206 на відпуск води із комунального водопроводу та прийняття стоків в комунальну каналізацію (далі - Договір), за умовами якого водоканал зобов'язується надати споживачу послуги з водопостачання та водовідведення вчасно та відповідної якості, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані йому послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах Договору (п.1.2 Договору)

Облік відпускаємої води визначається за показниками водолічильників, з неушкодженими пломбами і деталями пломбування, встановлених представниками територіальних органів Держспоживстандарту, які зареєстровані у «Водоканалі» та опломбовані працівниками «Водоканалу» в місцях з'єднань засобів обліку до запірної арматури і водопроводів. Об'єм скинутих стоків (у разі відсутності у споживача засобів обліку на каналізаційних випусках) визначається за кількістю води, що надходить з мереж централізованого водопостачання та з інших джерел за показниками водолічильників, розрахунки за воду проводяться за нормами водоспоживання, по нормативах, затверджених рішенням виконкому міської Ради, при цьому обсяг стічних вод, які належать до сплати, дорівнює обсягу споживання з мереж централізованого водопостачання та з інших джерел (п.3.1 Договору)

Для визначення обсягів фактично спожитої води споживачем, здійснюється зняття показів засобів обліку води водоканалу у присутності споживача або самим споживачем який в письмовому вигляді до 25 числа щомісячно надає їх значення водоканалу (п.3.2 Договору)

Усі засоби обліку в обумовлені законодавством строки підлягають періодичній повірці. Задовільні результати повірки підтверджують свідоцтвом про звірку або записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційної документації. Засоби обліку опломбовуються з нанесенням відбитка повірочного тавра в місцях, що передбачені експлуатаційною документацією. У випадку тривалості повірки понад місяць об'єм води визначається відповідно до п.3.3 «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України» за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу, до дня установки повіреного засобу обліку (п.3.3 Договору)

Якщо вести облік води за показами засобу обліку неможливо з причин, що не залежать від споживача та зафіксовані в установленому порядку (зняття засобу обліку з дозволу "Водоканалу" у разі чергової держповірки, корозії циферблату, припинення нормальної роботи засобу обліку через несправності, що виникли в його механізмі без стронннього втручання), кількість використаної води за термін відсутності засобу обліку (але не більше 1-го місяця) визначається за середньодобовою витратою за попередні два розрахункові місяці (при умові відсутності зміни режиму споживання та скиду стоків). У разі тривалості роботи засобу обліку менше 2-х місяців кількість води визначається за добовою витратою за період роботи засобу обліку не менше 15 днів (п.3.3 Договору)

Споживач здійснює оплату за отримані послуги відповідно до п. 3.1 Договору до 5-го числа наступного місяця. При порушенні терміну розрахунків за отримані послуги (триденний термін після отримання рахунку) водоканал має припинити подачу води споживачу (п.4.2 Договору)

За умовами пункту 6.2.6 Договору споживач зобов'язаний за власний рахунок здійснювати придбання, установку і повірку розрахункових лічильників, які є на балансі споживача у відповідності з міжповірочним інтервалом, затвердженим Держстандартом.

Споживач відповідно до чинного законодавства несе відповідальність за стан технічних засобів, наявність та цілісність пломб і деталей пломбування, встановлених представниками територіальних органів Держспоживстандарту і водоканалу; за своєчасне і достовірне зняття показань водолічильників і здійснення контрольних вимірів; за своєчасне проведення періодичної повірки водолічильників відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», за своєчасне обслуговування та ремонт обладнання, мереж водопостачання та вузлів обліку від точки підключення своїх мереж в мережі. Межею відповідальності за стан експлуатацію водопровідних мереж між споживачем та водоканалом є місце відключення водопроводу споживача до водопровідних мереж водоканалу. Межею відповідальності за стан та експлуатацію каналізаційних мереж між споживачм та водоканалом є місце підключення каналізації споживача до каналізаційних мереж водоканалу (п.6.3.2 Договору)

11.04.2017 та 14.04.2017 позивачем надано відповідачу попередження про необхідність проведення державної повірки засобів обліку води, встановлених за адресами здійснення підприємницької діяльності відповідача - м. Покров, вул. Центральній-42/2; м. Покров, вул. Чехова-1.

Позивач вказує, що станом на час звернення позивача з даним позовом до суду, відповідачем періодичну повірку лічильників за вищєвказаними адресами здійснення підприємницької не здійснено, заяву про взяття повірених засобів обліку на абонентський облік позивачу не подано, про неможливість здійснення повірки лічильників через наявність форс-мажорних обставин позивачу не повідомлено, у зв'язку з чим позивачем, у відповідності до приписів пункту 3.3 Договору, нараховано плату за послуги водопостачання та водовідведення згідно обсягів витрат води за пропускною спроможністю труби вводу, про що за період з 11-14.05.2017 по 28.03.2018 позивачем виставлено на оплату відповідачу відповідні рахунки на загальну суму 306 225, 87 грн. (а.с.19-20, 22-23, 27-28, 30-31)

З огляду на те, що виставлені на оплату рахунки відповідачем не сплачено, позивач звернувся з даним позовом до суду.

На час розгляду спору відповідач не надав господарському суду доказів добровільної сплати спірної суми заборгованості.

Суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Згідно положень ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до приписів ст.ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтями 610, 611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Приписами статті 22 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" регламентовано зобов'язання споживачів питної води своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги.

Правовідносини між сторонами регулюються Договором, відповідними нормативно-правовими актами, у тому числі Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 27.06.2008р. № 190 (далі за текстом - Правила № 190).

Правила № 190 є обов'язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб-підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об'єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод (п.1 Правил №190)

Згідно п.3.1 Правил розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються на основі показів засобів обліку.

Облік відпущеної питної води та прийнятих стоків здійснюється виробником і споживачами засобами вимірювальної техніки, які занесені до Державного реєстру або пройшли державну метрологічну атестацію (п.5.1 Правил №190).

Пунктом 5.21 Правил №190 передбачено право виробника перевіряти правильність зняття споживачем показів засобів обліку води та надання ним відомостей про обсяги і показники якості скинутих стічних вод. Якщо перевіркою будуть встановлені розбіжності між показами засобів обліку та поданими споживачем відомостями, виробник проводить перерахунок кількості поданої питної води і обсягів скинутих стічних вод за період від попередньої перевірки до моменту виявлення розбіжності згідно з показниками засобів обліку. Цей перерахунок здійснюється за умови, якщо виробником не було виявлено фактів штучного втручання в роботу засобів обліку, їх виходу з ладу або пошкодження пломб.

В процесі розгляду справи між позивачем та відповідачем постало спірне питання щодо правомірності застосування позивачем приписів пункту 3.3 Правил при розрахунку вартості послуг з водопостачання та водовідведення, наданих відповідачу, у зв'язку з чим суд зазначає наступне.

Усі засоби обліку в обумовлені законодавством строки підлягають періодичній повірці. Задовільні результати повірки підтверджують свідоцтвом про повірку або записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційної документації. Засоби обліку опломбовуються з нанесенням відбитка повірочного тавра в місцях, що передбачені експлуатаційною документацією (п.5.14 Правил №190)

Як вищєвказано, приписами пункту 6.2.6 Договору обов'язок щодо повірки розрахункових лічильників, які є на балансі споживача, покладено саме на споживача - відповідача у даному випадку.

Умовами пункту 5.15 Правил визначено, що повірка, ремонт та обслуговування засобів обліку, що належать споживачам (крім квартирних), виконуються за їх рахунок.

Як вбачається з долучених позивачем до матеріалів справи доказів (а.с.205-246) на підтвердження алгоритму дій працівників водоканалу після направлення споживачу (юридичній особі, підприємцю) повідомлення (попередження) про необхідність проведення ним періодичної повірки лічильника води, з практичної точки зору відповідний порядок дій виконується наступним чином:

- водоканал через канцелярію (секретаря) отримує письмову заяву споживача про необхідність опломбування лічильника води після проведення періодичної повірки;

- після реєстрації заяви в журналі вхідної кореспонденції вказана заява розглядається керівником водоканалу та з візою останнього передається до відділу збуту для подальшого опрацювання;

- відділ збуту надає споживачу рахунок на оплату послуги по повторному опломбуванню лічильника;

- після отримання відомостей про оплату споживачем послуг із повторного опломбування лічильника керівник відділу збуту видає наряд виконавцю (контролеру, слюсарю) для опломбування лічильника;

- виконавець здійснює вихід (виїзд) на адресу споживача, опломбовує лічильник і складає акт про опломбування лічильника, в якому розписується споживач (представник споживача).

За змістом приписів статті 7 Цивільного кодексу України цивільні відносини можуть регулюватися звичаєм, зокрема звичаєм ділового обороту. Звичаєм є правило поведінки, яке не встановлене актами цивільного законодавства, але є усталеним у певній сфері цивільних відносин.

Між тим, свідком ОСОБА_2 надано наступні пояснення (а.с.170) (мовою оригіналу):

«У квітні 2017 року я працювала разом з продавцем ОСОБА_3 у магазині «Антошка», за адресою: м. Покров, вул. Центральна, 42 Приблизно 11-го квітня всередині дня до магазину зайшла інспектор міського водоканалу, яку ми знали, тому що вона постійно приходила, приблизно раз на місяць, та знімала показники водяного лічильника. Вона сказала нам, що нам потрібно зробити заміну або провести періодичну повірку лічильника.

Я повідомила про це власницю магазина Коротаєву Олену Анатоліївну. Лічильник не був демонтований працівником міськводоканалу, та пломбу на лічильнику не знімалась. Власниця магазину приблизно в недільний термін знайшла, повірила та підготувала для встановлення іншій лічильник. Приблизно протягом неділі інспектор міськводоканалу прийшла (як і було домовлено з нею) зняла пломбу, власниця магазину встановила у цей же день встановили лічильник. На наступний день інспектор прийшла опломбувати лічильник, але побачила маленьке підкапувати з під лічильника, запропонувала усунення несправність. її розроблено в цей же день.

Інспектор міськводоканалу сказала нам, що вона прийде на наступний день, але так і не прийшла, причина по якій вона не прийшла мені не відомі.

До моменту заміни лічильника представниця міськводоканалу приходила у магазин постійно: один раз на місяць, але після цього, випадку, не розумію з яких причин, до нас не надходили інспектори міськводоканалу, не знімали показання лічильнику до сьогодення

Я готова з'явитися до суду за викликом, для підтвердження своїх свідчень.»

Разом з тим, свідком ОСОБА_5 надано наступні пояснення (а.с.171) (мовою оригіналу):

За змістом заяви свідка (а.с.170) вбачається наступне:

«Я працювала за договором в магазині «Антошка» продавцем за адресою: м.Покров, вул. Центральна, 42. Приблизно на початку квітня 2017 року я знаходилась у магазині разом продавцем ОСОБА_2, десь усередині дня до магазину зайшла ректор міськводоканалу прізвище та ім'я, якої я не знаю, але вона на протязі року з'являлась кожен місяць до магазину та знімала разом з нами показання лічильника. Вона сповістила нас про те, що лічильник води потребує заміни або проходження повірки. Продавець ОСОБА_2 у той же день подзвонила власниці магазину Коротаєвій Олені Анатоліївні та передала вимогу інспектора. Приблизно через тиждень власниця магазину принесла інший повірений лічильник. Приблизно на протязі тижня прийшла інспектор водоканалу зняла пломбу з лічильника і запропонувала змінити лічильник, що і було зроблено на наступний день. Приблизно на протязі двох-трьох днів після заміни, підійшла інспектор, побачила незначне протікання (капля води на трубі) у місті монтажу лічильники та запропонувала усунути недолік, та пообіцяла зайти на наступний день. Власниця магазину усунула протікання.

На наступний день інспектор не з'явилася, та по сьогоднішній день, з незрозумілих мені причин, до магазину не заходять інспектори міськводоканалу та не знімають показання лічильника, хоча ми, як раніше так і тепер кожен місяць знімаємо показання лічильника води та записуємо їх у зошит, та передаємо власниці магазину. Лічильник води стоїть на своєму місті.

Я готова з'явитися до суду за викликом для підтвердження своїх свідчень.»

Зважаючи на приписи статті 7 Цивільного кодексу України, та підсумовуючи викладені пояснення свідків, суд зауважує на тому, що в матеріалах справи відсутні докази звернення відповідача до позивача в період з квітня 2017 року та до моменту розгляду судом даної справи із заявою, щодо взяття на абонентський облік (опломбування) повірених засобів обліку, а тому твердження відповідача щодо протиправності застосування положень пункту 3.3 Правил відхиляється судом, оскільки саме приписами пункту 3.3 Договору сторонами погоджено право позивача на застосування позивачем пункту 3.3 Правил при визначенні об'єму води у випадку тривалості повірки понад місяць, в той час як в даному випадку має місце тривалість повірки понад місяць.

За змістом пункту 2.1.6 Правил технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 05.07.95 №30 до функцій виробника входить надання споживачам допомоги в придбанні, монтажу та повірці обліку води та контроль за цими приладами.

Згідно положень пункту 9.2.11 Правил технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 05.07.95 №30 під час нагляду за станом і утриманням мережі водопроводу виробник здійснює контроль за наявністю і станом обладнання засобів вимірювальної техніки для обліку відпущеної води, а також за дотриманням термінів їх періодичної повірки.

Відповідачем не надано доказів порушення позивачем наведених Правил технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України, а відтак заперечення відповідача в цій частині не приймаються судом.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно статті 50 ЦК України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації у встановленому законом порядку.

В преамбулі договору №206 від 01.01.2010 зазначено, що ОСОБА_6 виступає в договірних відносинах із позивачем як приватний підприємець, який діє на підставі свідоцтва про державну реєстрацію суб'єкта господарювання №446 від 08.04.1997р., тобто фізична особа ОСОБА_6 є зареєстрованим у встановленому законом порядку суб'єктом господарювання - фізичною особою-підприємцем.

Згідно положень статті 51 ЦК України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб.

Викладене є підставою для застосування до правовідносин з відповідачем положень затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 №190 і зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 07.10.2008 за №936/15627 «Правил користування системами врахованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України».

За викладених обставин, суд відхиляє решту заперечень відповідача з посиланнями на положення нормативно-правових актів, що регулюють правовідносини між водоканалом та фізичними особами, що використовують воду для побутових потреб, в той час як відповідач є фізичною особою-підприємцем та уклав договір із позивачем щодо надання послуг з водопостачання та водовідведення на об'єкти відповідача, за місцем розташування яких відповідач здійснює свою підприємницьку діяльність.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що посилання відповідача на приписи постанови Верховного суду України від 17.05.2018 по справі №908/2738/18 відхиляються судом, оскільки у даній справі позивачем не надано доказів повірки приладу обліку, в той час як за змістом постанови Верховного суду України від 17.05.2018 по справі №908/2738/18 йдеться мова про невчасну повірку засобу обліку води.

Разом з тим, з приводу посилань відповідача на акт звірки, за змістом якого відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 215, 47 грн., яка сплачена відповідачем 05.02.2018, суд зазначає, що наявна заборгованість рахувалась за об'єктом споживача, що знаходиться за адресою вул. Центральна, 51, в той час як предметом спору є стягнення заборгованості за надані позивачем послуги водопостачання та водовідведення на об'єкти споживача, що знаходяться за адресами: м.Покров, вул.Чехова-1; м.Покров, вул. Центральна, 42-2.

Крім того, посилання відповідача на відсутність заборгованості перед позивачем та факту відсутності підпису споживача в акті звірки взаєморозрахунків, відхиляється судом оскільки акт звірки є лише документ, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій, тоді як наявність чи відсутність будь-яких зобов'язань сторін підтверджується первинними документами, зокрема, договором, накладними, рахунками та інше, в той час як доказів сплати заборгованості відповідача перед позивачем, розрахованої останнім у відповідності до приписів пункту 3.3 Договору, відповідачем не надано.

Окрім того, стосовно пояснень позивача щодо наявності технічної помилки в пункту 3.1 примірнику Договору відповідача, суд приймає до уваги такі пояснення позивача та зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази звернення відповідача до позивача або до суду з вимогою щодо виправлення цієї помилки або з метою визнання договору недійсним.

Між тим, суд дійшов висновку щодо відмови у стягненні розміру основного боргу на суму 152 394, 10 грн., оскільки судом приймаються заперечення відповідача щодо відсутності підстав для нарахування вартості послуг з водопостачання та водовідведення на об'єкт - магазин, що знаходиться за адресою: м.Покров, вул.Чехова-1, оскільки умовами Договору не передбачено надання послуг з водопостачання та водовідведення за вказаною адресою, а умовами додаткової угоди до Договору (а.с.15) відповідних змін до пункту 3.1 Договору сторонами не внесено.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що 02.06.2017 року та 05.10.2017 відповідачем здійснено погашення основного боргу на загальну суму 200,00 грн.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку щодо правомірності вимог позивача на суму 153 631, 78 грн., тоді як врешті нарахувань суми основного боргу відмовляється судом.

Згідно пункту 4.6 Договору у разі несвоєчасної оплати платежів споживач сплачує водоканалу меню у розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожний день несплати, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в періоді, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, позивач нарахував до сплати відповідачу пеню за період з 01.06.2017 по 05.04.2018 у розмірі 1 052, 59 грн., 3% річних за період з 01.06.2017 по 05.04.2018 у розмірі 3 819, 50 грн., інфляційні за період з травня 2017 року по березень 2018 року у розмірі 13 401, 49 грн., що відображається в розрахунку позивача (а.с.38-40).

Перевіривши здійснені позивачем нарахування 3% річних, пені та інфляційних, з урахуванням здійснених відповідачем оплат та умов Договору, суд дійшов висновку щодо стягнення з відповідача суми 364, 41 грн. пені за період з 06.11.2017 по 05.04.2018, 1 093, 22 грн. 3% річних за період з 06.11.2017 по 05.04.2018 та 4 840, 95 грн. інфляційних за період з листопада 2017 по березень 2018, тоді як в решті нарахувань пені, 3% річних та інфляційних відмовляє за безпідставністю.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч.1 ст.625 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог частин 1 і 7 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів; одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається крім випадків, передбачених законом.

В силу положень ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі та застосування штрафних санкцій.

Викладене є підставою для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Коротаєвої Олени Анатоліївни (53300, АДРЕСА_1; ІПН НОМЕР_2) на користь Міського комунального підприємства "Покровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" (53300, Дніпропетровська область, м. Покров, вул. Заводська-2, код 03341351) суму 153 631,78 грн. основного боргу, 364, 41 грн. пені, 1 093, 22 грн. 3% річних, 4 840,95 грн. інфляційних, 2 398, 96 грн. судового збору.

В решті позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 розділу ХІ ГПК України

Повне рішення складено 03.09.2018

Суддя А.В. Суховаров