РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"30" серпня 2018 р. Справа № 903/195/18

Суддя (суддя-доповідач у справі) Рівненського апеляційного господарського суду ОСОБА_1, суддя Дужич С.П., суддя Саврій В.А.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Фермерського господарства "Агроінвест-Топилище" на рішення Господарського суду Волинської області від 18.07.2018 року у справі № 903/195/18, повний текст рішення складено 30.07.2018 року,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Золочів ТХ"

до Фермерського господарства "Агроінвест-Топилище"

про стягнення 190 325,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Волинської області від 18.07.2018 року позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 190325,00 грн. штрафу, 5000,00 грн. витрат на правничу допомогу та 2854,88 грн. витрат по сплаті судового збору, а всього: 198179,00 грн. Зобов'язано Управління державної казначейської служби України у м. Луцьку повернути позивачу з Державного бюджету 57098,12 грн. судового збору, сплаченого платіжним дорученням № 682 від 19.03.2018 року (оригінал платіжного доручення знаходиться у справі № 903/195/18).

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове судове рішення. Провадження по справі № 903/195/18 про стягнення 3806500,00 грн. основного боргу закрити на підставі ч. 4 ст. 231 ГПК України. Провадження по справі № 903/195/18 про стягнення суми коштів закрити на підставі ч. 2 ст. 231 ГПК України.

Також скаржник просив звільнити його від сплати судового збору посилаючись на те, що він є сезонним товаровиробником, у котрого наразі відсутні кошти для сплати судового збору. Одночасно апелянт повідомляє про те, що очікується можливість такої сплати в період кінця вересня-жовтня 2018 року, після збору с/г культур.

Вивчивши зміст апеляційної скарги та розглянувши додані до неї документи, колегія суддів апеляційного господарського суду прийшла до висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги, зокрема, додаються докази сплати судового збору.

В силу п. 2 ч.1 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", (зі змінами і доповненнями), за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в сумі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно пп. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір в сумі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви чи скарги. Відтак, сума судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Волинської області від 18.07.2018 року складає 4282,32 грн.

Як вбачається з тексту апеляційної скарги, скаржник, в обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору посилається на сезонність свого товаровиробництва. Однак, жодних доказів відсутності у скаржника коштів для сплати судового збору апелянтом суду не надано.

Згідно із ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відтак, даною статтею передбачено право суду щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору лише позивача - фізичної особи.

Отже, за приписами зазначеної норми, відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності підстав, зазначених у ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Як вказано вище, жодних доказів відсутності у скаржника коштів для сплати судового збору апелянтом суду не надано.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення від сплати судового збору, а відтак, таке клопотання скаржника підлягає відхиленню.

Згідно ч. 2 ст. 260 ГПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В силу ч. 1 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 2 ст. 91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Отже, наявні підстави для застосування судом апеляційної інстанції ч. 2 ст. 260 ГПК України та залишення без руху поданої апеляційної скарги.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, слід запропонувати апелянту сплатити судовий збір у встановленому відповідним законодавством порядку та розмірі (4282,32 грн.).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відхилити клопотання Фермерського господарства "Агроінвест-Топилище" про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Волинської області від 18.07.2018 року у справі № 903/195/18.

2. Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Агроінвест-Топилище" на рішення Господарського суду Волинської області від 18.07.2018 року у справі № 903/195/18 залишити без руху.

3. Роз'яснити скаржнику, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали апелянт має право усунути недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази, що підтверджують сплату судового збору в сумі 4282,32 грн.

4. Попередити скаржника про те, що якщо зазначені докази не будуть подані в зазначений строк, суд апеляційної інстанції не приймає таку апеляційну скаргу до розгляду та повертає скаржнику.

Головуючий суддя Огороднік К.М.

Суддя Дужич С.П.

Суддя Саврій В.А.