ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.08.2018 р., м.Львів, вул.Личаківська,128 Справа№ 914/120/17

Господарський суд Львівської області в складі судді Бортник О.Ю. за участю секретаря судового засідання Винника В.М. розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи за скаргою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Юліан - Люкс", м.Львів на дії приватного виконавця Меленчука Володимира Ігоровича, м.Львів

у справі № 914/120/17

за позовом: Фізичної особи-підприємця Герасимчук Романи Тимофіївни, м.Львів

до відповідача : Товариства з обмеженою відповідальністю "Юліан - Люкс", м.Львів

про стягнення 175364,60грн.

Представники сторін:

Від скаржника : не з»явився,

Від стягувача: не з»явився,

Приватний виконавець Меленчук В.І.: не з»явився.

Встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю "Юліан - Люкс", м.Львів звернулося до Господарського суду Львівської області з скаргою на дії приватного виконавця ОСОБА_4 у справі № 914/120/17 за позовом Фізичної особи-підприємця Герасимчук Романи Тимофіївни, м.Львів до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Юліан - Люкс", м.Львів про стягнення 175364,60грн. В прохальній частині скарги, скаржник просить суд : 1) визнати дії приватного виконавця Меленчука В.І. протиправними; 2)зобов"язати приватного виконавця Меленчука В.І. усунути порушення, привести дії у відповідності до Закону України "Про виконавче провадження"; 3)призупинити торги об"єктів незавершеного будівництва, котеджів, що належать на правах приватної власності ТзОВ "Юліан Люкс" до виконання приватним виконавцем Меленчуком В.І. рішення суду; 4) у випадку, якщо на момент прийняття судом рішення, об"єкти незавершеного будівництва, котеджі, що належать на правах приватної власності ТзОВ "Юліан Люкс" будуть реалізовані, то заборонити проводити дії по оформленню права власності на ці об"єкти, а у випадку оформлення права власності заборонити відчуження цих об"єктів новими власниками.

Рішення у справі приймав суддя Петрашко М.М. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2018р., у зв»язку з закінченням терміну повноважень судді Петрашка М.М., скаргу на дії приватного виконаця у справі № 914/120/17 передано для розгляду судді Бортник О.Ю. Ухвалою суду від 20.02.2018р. відкладено вирішення питання про прийняття скарги до розгляду до повернення матеріалів справи № 914/120/17 до Господарського суду Львівської області.

У зв"язку з поверненням матеріалів справи Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду, суд ухвалою від 20.08.2018р. прийняв скаргу до розгляду та розгляд скарги призначив на 29.08.2018р. При призначенні скарги до розгляду, судом встановлено, що приватним виконавцем, який здійснював виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області від 07.04.2017р. у справі № 914/120/17, був Меленчук Володимир Ігорович, а не ОСОБА_4, як зазначено скаржником у скарзі.

В призначене на 29.08.2018р. судове засідання скаржник явку уповноваженого представника не забезпечив, вимог, які ставилися в ухвалі суду від 20.08.2018р., не виконав, витребуваних доказів не подав.

Представник стягувача в судове засідання не з»явився.

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Меленчук Володимир Ігорович подав суду пояснення на скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юліан Люкс» у справі № 914/120/17 від 29.08.2018р. № 792 та клопотання від 29.08.2018р. про розгляд справи за його відсутності, у зв»язку з неможливістю прибути в судове засідання.

З наведених у скарзі мотивів вбачається, що скаржником оспорюються дії приватного виконавця, пов»язані з арештом майна боржника, які полягають у неотриманні постанови про арешт майна боржника, а також у тому, що сума майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Юліан - Люкс", м.Львів, яка виставлена на торги (273600грн.), значно перевищує суму стягнення (192901,06грн.).

Приватний виконавець Меленчук В.І у поясненні на скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юліан Люкс» у справі № 914/120/17 від 29.08.2018р. № 792 просить суд у задоволенні скарги відмовити, оскільки ним у межах повноважень приватного виконавця чітко виконано вимоги норм Закону України «Про виконавче провадження» при вчиненні виконавчих дій щодо примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області. Натомість, у своїй скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Юліан-Люкс» не наводить жодної норми закону, яку, на його думку, міг порушити приватний виконавець при примусовому виконанні виконавчого документа та не зазначає, яке саме право заявника порушено приватним виконавцем і якими діями. Приватний виконавець вважає, що скарга ТзОВ «Юліан Люкс» необґрунтована, а вимоги скарги недоведені.

Враховуючи те, що скаржник не повідомив суд, чи підтримує він вимоги скарги, з огляду на закриття виконавчого провадження в зв»язку з виконанням рішенням суду, суд вважає, що спір між ТзОВ «Юліан - Люкс» та приватним виконавцем Меленчуком В.І. щодо відновлення порушеного права існує. Дослідивши долучені до скарги та наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити, виходячи з такого.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження").

Пунктом 1 частини 1 ст.26 Закону «України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно ч.1, ч.3 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Згідно зі ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст.ст. 339, 340, 343 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Вимоги скаржника, викладені у п.п.1,2 прохальної частини скарги, а саме: визнати дії приватного виконавця Меленчука В.І. протиправними та зобов»язати його усунути порушення, привести дії у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження», які як вбачається із змісту скарги, полягають у неотриманні постанови про арешт майна, а також у тому, що сума майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Юліан - Люкс", м.Львів, яка виставлена на торги (273600грн.), значно перевищує суму стягнення (192901,06грн.)., спростовуються наступним.

21.03.2017р. Господарським судом Львівської області (суддя Петрашко М.М.) прийнято рішення про часткове задоволення позову. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юліан Люкс" на користь Фізичної особи-підприємця Герасимчук Романи Тимофіївни 145.365,00 грн. суми попередньої оплати, 29.823,76 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами та 2.627,86 грн. судового збору. На примусове виконання вказаного рішення судом 07.04.2017р. видано наказ.

27.12.2017р. приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, постанову про арешт майна боржника на суму 195598,28грн. в межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та постанову про арешт коштів боржника на суму 195598,28грн. в межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця. Ці постанови скеровувались приватним виконавцем скаржнику 27.12.2017р, що підтверджується фіскальним чеком ДП «Укрпошта» від 27.12.2017р., долученим приватним виконавцем до пояснень.

Твердження скаржника, про те, що вартість майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Юліан Люкс», яке виставлено на торги (273600грн.), значно перевищує суму стягнення (192901,06грн.) спростовується наступним.

Частинами 1,2 ст.42 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Основна винагорода стягнена з боржника постановою приватного виконавця від 27.12.2017р., яка ним з підстав неправомірності чи безпідставності основної винагороди не оспорена.

Приватним виконавцем на реалізацію передано сім об»єктів нерухомого майна (незавершених будівництвом котеджів, готовністю 12%) боржника на загальну суму 273600,00грн., з метою погашення заборгованості по виконавчому документу у сумі 177816,62грн., стягнення основної винагороди приватного виконавця у розмірі 17781,66грн., стягнення витрат виконавчого провадження, сплати винагороди організатору торгів ДП «Сетам», та можливих уцінок вартості майна боржника. Посилання скаржника на те, що сума висталеного на продаж майна ТзОВ «Юліан Люкс» значно перевищує суму стягнення є необґрунтованим, оскільки скаржником при підрахунку сум, вказаних у виконавчому документі та при підрахунку суми основної винагороди виконавця допущено арифметичні помилки.

Крім цього, відповідно до положень п.1 Розділу IX (Повторні електронні торги) Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016р. № 2831/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.09.2016р. за № 1301/29431 не реалізоване на електронних торгах нерухоме майно виставляється Організатором на повторні електронні торги за ціною, що становить 85 відсотків, а рухоме майно - 75 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження». У разі повторної нереалізації майна нерухоме майно виставляється Організатором на треті електронні торги за ціною, що становить 70 відсотків, а рухоме майно - 50 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, майно було виставлено на торги з метою погашення заборгованості по виконавчому документу, стягнення основної винагороди приватного виконавця, стягнення витрат виконавчого провадження та з урахуванням можливих уцінок майна. Так, не реалізоване на електронних торгах нерухоме майно виставляється Організатором на повторні електронні торги за ціною нижчою, аніж при першій його реалізації.

Постановою приватного виконавця від 27.12.2017р. накладено арешт на майно боржника у межах суми стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця - 195598,28грн. (сума по виконавчому документу - 177816,62грн. та основна винагорода приватного виконавця - 17781,66грн.).

Право виконавця накладати арешт на майно (кошти) боржника у розмірі суми стягнення з урахуванням основної винагороди надано йому ч.3 ст.56 «Закону України «Про виконавче провадження».

Крім цього, як зазначено приватним виконавцем у своєму поясненні від 29.08.2018р. переможцями електронних торгів не було сплачено кошти по жодному із 7 лотів, про що було повідомлено організатора торгів, з метою визначення організатором наступного переможця електронних торгів. Як вбачається з долучених до пояснень платіжних доручень, на рахунок приватного виконавця 26.04.2018р., 27.04.2018р., 10.05.2018р. поступили кошти від реалізації майна боржника по лотах №№ 263759, 263742, 263752 у сумі 213752,85грн., яка достатня для погашення заборгованості по виконавчому провадженню. У зв»язку з цим, приватним виконавцем 15.05.2018р. винесено постанову, якою знято з торгів наступні лоти: №263758, лот №263882, лот №263747, лот №263738.

15.05.2018р. приватним виконавцем платіжним дорученням № 146 перераховано стягувачу стягнуті з боржника за рахунок реалізації нерухомого майна кошти, які включали в себе заборгованість згідно виконавчого документа, повернення використаних сум авансового внеску, чим фактично виконано виконавчий документ. Стягнення витрат виконавчого провадження склало 10325,91грн. (постанова про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 15.05.2018р.), що перебачено ст.42 ЗУ «Про виконавче провадження». 16.05.2018р. приватним виконавцем платіжним дорученням № 150 від 16.05.2018р. на рахунок боржника повернуто залишок коштів у сумі 7878.66грн., отриманих внаслідок реалізації майна боржника на електронних торгах у межах виконавчого провадження. 31.05.2018р. приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, якою також припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Щодо вимог скаржника, у яких він просить суд призупинити торги об"єктів незавершеного будівництва, котеджів, що належать на правах приватної власності ТзОВ "Юліан Люкс" до виконання приватним виконавцем Меленчуком В.І. рішення суду та у випадку, якщо на момент прийняття судом рішення, об"єкти незавершеного будівництва, котеджі, що належать на правах приватної власності ТзОВ "Юліан Люкс" будуть реалізовані, та заборонити проводити дії по оформленню права власності на ці об"єкти, а у випадку оформлення права власності, заборонити відчуження цих об"єктів новими власниками, то суд відмовляє в задоволенні таких вимог, оскільки ГПК України, зокрема ст.343, в межах розгляду скарги на дії органу державної виконавчої служби, не надає такого права суду.

Оскільки оскаржувані дії приватного виконавця були вчинені відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та в межах повноважень приватного виконавця, суд відмовляє скаржнику в задоволенні скарги повністю.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 234, 235, 339, 340, 342, 343 ГПК України, господарський суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юліан Люкс» (79007, м.Львів, вул.Огієнка, 12/1, ) від 19.02.2018р. на дії приватного виконавця Меленчука Володимира Ігоровича (АДРЕСА_1) відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст.235 ГПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу подається безпосередньо до Львівського апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст ухвали складено 03.09.2018р.

Суддя Бортник О.Ю.