ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2018 Справа №914/854/18

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Матвіїва Р.І. за участю секретаря судового засідання Сала О.А. розглянув матеріали

за позовом: ОСОБА_1, м. Львів,

до відповідача: Приватного підприємства "Компанія "Інтер-Трейд", м. Львів,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2, м. Львів,

предмет позову: визнання недійсним рішення загальних зборів учасників приватного підприємства, оформленого протоколом №24/04/18 від 24.04.2018 року, визнання недійсними змін до Статуту підприємства,

підстава позову: виключення позивача зі складу учасників підприємства за його відсутності,

за участю представників:

позивача: ОСОБА_3 - представник на підставі довіреності від 07.05.2018 року,

відповідача: Пилипяк О.П. - представник на підставі довіреності від 12.06.2018 року,

третьої особи: не з'явився,

ПРОЦЕС

11.05.2018 року на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Компанія "Інтер-Трейд" про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників приватного підприємства, оформленого протоколом № 24/04/18 від 24.04.2018 року, визнання недійсними змін до Статуту підприємства.

Ухвалою суду від 14.05.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Залучено до участі у справі в статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2. Підготовче засідання призначено на 13.06.2018 року. Хід судових засідань відображено в протоколах судових засідань та відповідних ухвалах суду. У судовому засіданні 04.07.2018 року судом продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів.

14.06.2018 року відповідачем подано клопотання про витребування доказів, у задоволенні якого відмовлено 08.08.2018 року, про що винесено відповідну ухвалу.

25.06.2018 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, 14.06.2018 року та 02.07.2018 року подано клопотання про витребування доказів, у задоволенні якого відмовлено, про що винесено відповідну ухвалу від 08.08.2018 року.

02.07.2018 року від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

04.07.2018 року позивачем подано відповідь на відзив.

09.08.2018 року позивачем подано заяву про забезпечення позову, яку повернуто заявнику згідно з ухвалою від 13.08.2018 року. 14.08.2018 року позивачем повторно подано заяву про забезпечення позову, у задоволенні якої відмовлено, про що винесено відповідну ухвалу від 16.08.2018 року.

09.08.2018 року позивачем подано заяву про стягнення в дохід державного бюджету штрафу з відповідача та третьої особи, 15.08.2018 року подано додаткові пояснення до відповідного клопотання та клопотання про постановлення окремої ухвали.

13.08.2018 року відповідачем подано відповіді на запитання в порядку ст.90 ГПК України.

15.08.2018 року закрито підготовче провадження та розпочато розгляд справи по суті.

У судовому засіданні 29.08.2018 року представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Представник відповідача проти позовних вимог заперечив.

У судовому засіданні 29.08.2018 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

СУТЬ СПОРУ ТА ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Спір між сторонами виник у зв'язку з порушенням відповідачем, на переконання позивача, корпоративних прав ОСОБА_1 у зв'язку з прийняттям загальними зборами учасників приватного підприємства "Компанія "Інтер-Трейд" рішення, оформленого протоколом №24/04/18 від 24.04.2018 року, про виключення ОСОБА_1 зі складу учасників підприємства та про внесення змін до Статуту підприємства. Позивач зазначає, що він не був повідомлений про час і місце проведення загальних зборів учасників підприємства, не був повідомлений про порядок денний зборів; позивач не погоджується з підставами свого виключення з підприємства; позивач вважає, що у зв'язку з недійсністю оспорюваного рішення, визнанню недійсним підлягають також зміни до Статуту приватного підприємства "Компанія "Інтер-Трейд", здійснені на підставі відповідного рішення загальних зборів.

Відповідач заперечує позовні вимоги. Стверджує, що вимога позивача про визнання недійсним рішення загальних зборів лише з підстав неналежного повідомлення (неповідомлення) про проведення загальних зборів є сумнівною та необґрунтованою; твердження позивача, що ним не вчинялося жодних дій всупереч інтересам підприємства не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_1 систематично не виконує обов'язки та перешкоджає діяльності товариства. Так, наприкінці 2017 року штат підприємства відповідача покинули ряд працівників, які працевлаштувались в ТОВ «БК-ІНЖИНІРИНГ», створеному у серпні 2017 року, керівником якого є ОСОБА_5 - колишній працівник підприємства відповідача. Відповідач вважає, що позивач також працевлаштований на цьому підприємстві, а також вважає, що з використанням трудового потенціалу відповідача та напрацьованої роками бази клієнтів було створено підприємство-конкурент відповідача.

Третя особа явки представника в судові засідання не забезпечувала, подала клопотання про розгляд справи без його участі.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Загальними зборами учасників Приватного підприємства "Компанія "Інтер-Трейд" 23.10.2017 року прийнято рішення про затвердження в новій редакції Статуту підприємства.

Згідно з положеннями Статуту Приватного підприємства "Компанія "Інтер-Трейд" учасниками підприємства є громадяни України ОСОБА_1 (володіє часткою у статутному капіталі підприємства в розмірі 40%) та ОСОБА_2 (володіє часткою у статутному капіталі підприємства в розмірі 60%).

24.04.2018 року відбулися Загальні збори учасників Приватного підприємства "Компанія "Інтер-Трейд", прийняті рішення на яких оформлені протоколом №24/04/18, з наступним порядком денним:

1) про обрання голови та секретаря Загальних зборів учасників підприємства;

2) про виключення з числа учасників підприємства ОСОБА_1;

3) про затвердження розподілу часток учасників у статутному капіталі підприємства;

4) про внесення змін до Статуту підприємства шляхом викладення в новій редакції;

5) про уповноваження на підписання протоколу Загальних зборів учасників підприємства голову та секретаря зборів та підписання Статуту підприємства - учасника підприємства;

6) про державну реєстрацію змін до відомостей про підприємство, які містяться в єдиному державному реєстрі.

На зборах присутні: учасник підприємства ОСОБА_2 (частка в статутному капіталі - 60%), запрошений ОСОБА_6, не з'явився - учасник підприємства ОСОБА_1. Присутні учасники, які володіють частками в розмірі 60%, кворум наявний, про проведення засідання всі учасники підприємства повідомлені належним чином згідно з законодавством України та установчими документами, Загальні збори є повноважними.

Як вбачається з протоколу, з другого питання порядку денного слухали ОСОБА_2, який повідомив, що інший учасник підприємства - ОСОБА_1 діє в супереч інтересам підприємства, приймає участь в переговорах з контрагентами від імені іншого суб'єкта господарювання: ТОВ «БК Інжиніринг», що завдає збитків підприємству, уникає виконання своїх обов'язків як учасника підприємства, не з'являється на збори для вирішення нагальних питань. В зв'язку з цим просить прийняти рішення, яким виключити ОСОБА_1 з числа учасників підприємства, виплативши йому грошові кошти в сумі, еквівалентній внеску в Статутний фонд, а саме 200 000 грн. Оскільки питання виключення особи з числа учасників підприємства не врегульовано Статутом, пропонується застосувати аналогію закону та здійснити виключення ОСОБА_1 з числа учасників підприємства відповідно до Закону України «Про господарські товариства». Частинами 1, 2 статті 59 Закону України «Про господарські товариства» до компетенції зборів товариства з обмеженою відповідальністю крім питань, зазначених у пунктах «а», «б», «г-ж», «и-й» цього Закону, належить: г) виключення учасника з товариства. При вирішенні питання про виключення учасника з товариства рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства.

За результатами голосування - «за» всі присутні (100% голосів) вирішено у зв'язку з систематичними діями, що завдають шкоди підприємству та направлені в супереч його інтересам, виключити ОСОБА_1 з числа учасників підприємства, виплативши йому грошові кошти в сумі, еквівалентній внеску в Статутний фонд, а саме 200 000 грн. Оскільки питання виключення особи з числа учасників підприємства не врегульовано Статутом, пропонується застосувати аналогію закону та здійснити виключення ОСОБА_1 з числа учасників підприємства відповідно до Закону України «Про господарські товариства».

З третього питання порядку денного вирішено затвердити наступний розподіл часток у статутному капіталі: ОСОБА_2 - 500 000,00 грн., що становить 100% статутного капіталу підприємства.

З четвертого питання порядку денного вирішено внести зміни до Статуту підприємства шляхом викладення в новій редакції та затвердити Статут Приватного підприємства "Компанія "Інтер-Трейд" у новій редакції.

З шостого питання порядку денного вирішено провести державну реєстрацію змін до відомостей про підприємство, які містяться в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Протокол підписано головою Загальних зборів ОСОБА_6 та секретарем Загальних зборів ОСОБА_2, Статут Приватного підприємства "Компанія "Інтер-Трейд" у новій редакції від24.04.2018 року підписано ОСОБА_2

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 02.05.2018 року засновниками юридичної особи вказано ОСОБА_2, розмір статутного капіталу - 500 000,00 грн., тоді як згідно з витягом з ЄДР станом на 10.03.2015 року у переліку засновників, крім ОСОБА_2, зазначено ОСОБА_1 Також, як вбачається з даного витягу, 24.04.2018 року проведено державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи за номером 3023367 - зміна складу або інформації про засновників.

Дані факти матеріалами справи підтверджуються, документально не спростовувались.

ВИСНОВКИ СУДУ

Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, спір між сторонами виник з підстав неправомірного, на думку позивача, його виключення з числа учасників ПП "Компанія "Інтер-Трейд".

Відповідно до ст.113 ГК України приватним підприємством визнається підприємство, що діє на основі приватної власності одного або кількох громадян, іноземців, осіб без громадянства та його (їх) праці чи з використанням найманої праці. Приватним є також підприємство, що діє на основі приватної власності суб'єкта господарювання - юридичної особи. Порядок організації та діяльності приватних підприємств визначається цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до ст.65 ГК України управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу.

Згідно зі Статутом Приватного підприємства "Компанія "Інтер-Трейд" в редакції, чинній станом на час прийняття оскаржуваного рішення, Приватне підприємство "Компанія "Інтер-Трейд" є юридичною особою, має поточний, валютний та інші рахунки в банках, печатку зі своїм найменуванням, штампи, бланки, товарний знак, символіку тощо. Підприємство створене з метою здійснення підприємницької діяльності (п.1.5, п.2.1). Майно підприємства становлять грошові та майнові внески засновника до статутного капіталу, основні фонди та оборотні кошти, а також інші цінності, вартість яких відображається у самостійному балансі (п.3.1). Для забезпечення діяльності підприємства засновник створює статутний капітал у розмірі 500 000,00 грн. (п.3.6). Вищим органом підприємства є Загальні збори учасників, виконавчим органом - директор (п.4.1). Статутом не передбачено порядку прийняття Загальними зборами рішень про виключення учасників з підприємства.

Спеціального закону, яким би регулювалась діяльність приватних підприємств, немає. Тобто всі питання організації та діяльності приватних підприємств слід вирішувати виходячи з загальних норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, інших законів.

Враховуючи, що порядок виключення учасника з приватного підприємства та виплати належної йому частки в майні підприємства не врегульований Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, а також не визначений у Статуті підприємства, то відповідно до положень статті 8 Цивільного кодексу України щодо вказаних правовідносин підлягають застосуванню правові норми цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). Як вбачається зі Статуту підприємства в редакції, чинній на момент прийняття спірного рішення, останнє існує на основі створеного засновниками статутного капіталу, частки якого розподілені між двома учасниками. Тобто, приватне підприємство "Компанія "Інтер-Трейд" емітувало корпоративні права в обмін на внесені частки його учасників. Відтак, обґрунтованим є застосування до даних правовідносин виключення учасника з числа учасників ПП "Компанія "Інтер-Трейд" положень Цивільного та Господарського кодексів України, Закону України "Про господарські товариства", які регулюють правовідносини щодо виключення учасників з товариства з обмеженою відповідальністю.

Як встановлено вище, позивач до прийняття оспорюваного рішення був учасником приватного підприємства з часткою в статутному капіталі 40%, тобто володів правами учасника товариства, передбаченими ст.10 Закону України "Про господарські товариства".

Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

24.04.2018 року ОСОБА_1І виключено з числа учасників ПП "Компанія "Інтер-Трейд", що вбачається з рішення Загальних зборів учасників підприємства.

Рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах. Під час розгляду відповідних справ господарські суди мають враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень. Під час вирішення питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями допущеними під час їх скликання та проведення (крім тих, що є безумовною підставою для визнання недійсним рішення), господарський суд повинен оцінити, як ці порушення вплинули на прийняття загальними зборами відповідного рішення (п.2.12, п.2.13 постанова Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 25.02.2016 року «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин»).

Рішення загальних зборів юридичної особи можуть бути визнані недійсними в судовому порядку в разі недотримання процедури їх скликання, встановленої статтею 61 Закону України "Про господарські товариства", статтею 35 Закону України "Про акціонерні товариства", статтею 15 Закону України "Про кооперацію". Права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо (п.2.14 постанова Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 25.02.2016 року «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин»).

Відповідно до ст.60 Закону України «Про господарські товариства» Загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів.

У даному випадку при проведенні Загальних зборів 24.04.2018 року кворум дотриманий, так як учасник підприємства ОСОБА_2 володіє часткою в статутному капіталі в розмірі 60%.

Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах (ч.6 ст.61 Закону України «Про господарські товариства»).

Щодо повідомлення позивача про скликання Загальних зборів 24.04.2018 року, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази дотримання відповідачем порядку такого повідомлення, відповідачем не надано належних доказів на спростування твердження позивача про неотримання ним та не надіслання підприємством відповідного повідомлення. Більше того, відповідач не заперечив вказаної обставини та у відзиві лише зазначив, що не всі порушення законодавства є підставою для визнання рішення зборів недійсним. Тобто, беззаперечним є той факт, що рішення, прийняті на загальних зборах 24.04.2018 року, ухвалювалися за відсутності учасника - ОСОБА_1 та без здійснення його повідомлення про скликання загальних зборів, що не відповідає вимогам ч.6 ст.61 Закону України «Про господарські товариства» та у свою чергу унеможливило участь позивача у загальних зборах, унеможливило ознайомлення з порядком денним зборів і належну підготовку до розгляду питань порядку денного.

Щодо наявного у матеріалах справи повідомлення учасника ПП "Компанія "Інтер-Трейд" від 03.05.2018 року про запрошення учасника ПП "Компанія "Інтер-Трейд" ОСОБА_1 на загальні збори, що відбудуться 04.05.2018 року, з порядком денним - викладення Статуту підприємства в новій редакції, суд не надає такому документу оцінки, оскільки такий не стосується порядку скликання оспорюваних Загальних зборів.

Відповідно до п. «в» ч.1 ст.59, ч.2 ст.59 Закону України «Про господарські товариства» до компетенції зборів товариства з обмеженою відповідальністю крім питань, зазначених у пунктах "а", "б", "г - ж", "и - й" статті 41 цього Закону, належить, зокрема, виключення учасника з товариства. При вирішенні питання про виключення учасника з товариства рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства.

Згідно зі ст.64 Закону України «Про господарські товариства» учасника товариства з обмеженою відповідальністю, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обов'язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства, може бути виключено з товариства на основі рішення, за яке проголосували учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. При цьому цей учасник (його представник) у голосуванні участі не бере. Виключення учасника з товариства призводить до наслідків, передбачених статтями 54 і 55 цього Закону.

Як зазначив Пленуму Вищого господарського суду України в постанові № 4 від 25.02.2016 року «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин», у рішенні загальних зборів про виключення учасника з господарського товариства повинні міститися обґрунтовані причини такого виключення і зазначено, які саме факти невиконання статутних обов'язків стали підставою для виключення учасника з товариства, в чому полягає систематичність невиконання учасником товариства його обов'язків, якими саме діями (бездіяльністю) учасник перешкоджає досягненню цілей товариства. Відсутність відповідних відомостей у рішенні про виключення учасника з товариства може бути підставою для визнання зазначеного рішення недійсним за позовом такого учасника. Під час вирішення питання про наявність факту перешкоджання учасником своїми діями досягненню цілей товариства необхідно встановити, що поведінка учасника суттєво ускладнює діяльність товариства чи робить її практично неможливою. Господарські суди повинні перевірити фактичні обставини, що були підставою для виключення учасника товариства, а також дослідити питання щодо дотримання вимог законодавства та установчих документів під час скликання та проведення відповідних загальних зборів.

Аналізуючи підстави виключення ОСОБА_1, зазначені в рішенні від 24.04.2018 року, враховуючи наведені вище нормативні та рекомендаційні положення, суд зазначає наступне.

Так, по другому питанню порядку денного вирішено «у зв'язку з систематичними діями, що завдають шкоди підприємству та направлені всупереч його інтересам, виключити ОСОБА_1 з числа учасників підприємства, виплативши йому грошові кошти в сумі, еквівалентній внеску в Статутний фонд, а саме 200 000 грн. Оскільки питання виключення особи з числа учасників підприємства не врегульовано Статутом, пропонується застосувати аналогію закону та здійснити виключення ОСОБА_1 з числа учасників підприємства відповідно до Закону України «Про господарські товариства».

При цьому, в рішенні не вказано та не підтверджено, в чому полягає систематичність, тобто неодноразовість та послідовність, дій позивача по завданню шкоди підприємству.

Щодо тверджень в протоколі ОСОБА_2 та відповідях на письмові питання позивача (№3) про уникнення виконання своїх обов'язків як учасника підприємства, нез'явлення на збори для вирішення нагальних питань, такі є не підтверджені жодними доказами, в матеріали справи не надано жодного протоколу загальних зборів на підтвердження відсутності ОСОБА_7 на таких зборах і перешкоджання його відсутністю прийняттю рішень. Більше того, протилежне підтверджується наданими позивачем копіями протоколів Загальних зборів учасників підприємства від 23.08.2017 року та від 23.10.2017 року, на яких ОСОБА_1 був присутнім.

Твердження ОСОБА_2 про участь позивача в переговорах з контрагентами від імені іншого суб'єкта господарювання - ТОВ «БК Інжиніринг», що завдає збитків підприємству, також не знаходить документального підтвердження в матеріалах справи, відповідачем не надано жодних допустимих та належних доказів на підтвердження існування наведеної підстави. Суд звертає увагу, що відповідач, заперечуючи позовні вимоги, фактично вказує додаткові обставини, що стали підставою виключення позивача, і, на його думку, свідчать про вчинення дій по перешкоджанню цілей підприємства. Так, відповідач пов'язує підстави виключення позивача з числа учасників товариства з обставинами державної реєстрації ТОВ «БК-Інжиніринг» (код ЄДР 41525628), керівником якого є ОСОБА_5 - колишній працівник підприємства відповідача, з припущеннями про працевлаштування на такій фірмі ряду колишніх працівників підприємства відповідача та самого позивача, з обставинами неможливості виконання контракту від 22.05.2017 року з замовником - ТОВ «Нові продукти». Відповідачем на підтвердження того факту, що працівники його підприємства наприкінці 2017 року покинули підприємство, долучено до матеріалів справи штатні розклади працівників ПП "Компанія "Інтер-Трейд" станом на 01.03.2017 року, 08.12.2017 року, 02.01.2018 року, 20.02.2018 року, 06.03.2018 року, 10.05.2018 року, 18.05.2018 року. На підтвердження невиконання контракту від 22.05.2017 року з ТОВ «Нові продукти» відповідачем надано договір від 22.09.2017 року, лист від 08.12.2017 року з пропозицією заактувати виконані роботи та укласти тристоронній договір, за яким обов'язок по виконанню робіт покласти на ТОВ «БК-Інжиніринг», тристоронню угоду про заміну сторони договору від 22.09.2017 року. При цьому, зазначені та такі, що доводяться відповідачем у справі, обставини не були зазначені в оспорюваному рішенні як підстава виключення ОСОБА_1, тоді як причини виключення учасника повинні бути обґрунтовані та конкретизовані саме в рішенні. Тому суд не вважає надані відповідачем докази достовірними, достатніми, належними і такими, що підтверджують обставини, зазначені в рішенні Загальних зборів учасників. У свою чергу, відповідачем не підтверджено жодними доказами обставини, зазначеної в доповіді ОСОБА_2, про участь позивача в переговорах з контрагентами від імені іншого суб'єкта господарювання: ТОВ «БК Інжиніринг», як і не доведено заподіяння такими діями (за їх наявності) збитків підприємству.

Суд також звертає увагу, що в протоколі від 24.04.2018 року зазначається про здійснення ОСОБА_1 діяльності від імені ТОВ «БК Інжиніринг», тоді як у відзиві та у відповідях на письмове опитування відповідачем зазначається про ТОВ «БК-Інжиніринг» (код ЄДР 41525628, зареєстрована 16.08.2017 року), керівником якого є ОСОБА_5, і на вказану особу долучено витяг з ЄДР. Разом з тим, позивачем надано витяг з ЄДР щодо ТОВ «БК Інжиніринг» (найменування відповідає зазначеному в протоколі від 24.04.2018 року), код ЄДР 36159595, керівником якого зазначено ОСОБА_8, зареєстровано 26.09.2008 року.

Згідно зі ст.90 ЦК України юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно-правову форму та назву. Найменування юридичної особи вказується в її установчих документах і вноситься до єдиного державного реєстру. Юридична особа не має права використовувати найменування іншої юридичної особи.

З обставин справи в їх сукупності, незважаючи на відсутність коду ЄДР та можливого допущення технічної помилки в найменуванні особи в протоколі від 24.04.2018 року, зрозуміло, що мова йде про товариство, зареєстроване в серпні 2017 року та керівником якого є ОСОБА_5 Попри це, із оскаржуваного рішення не вбачається взаємозв'язку між створенням ТОВ «БК-Інжиніринг» та вчиненням позивачем конкретних дій всупереч інтересам підприємства відповідача. Безпідставним і непідтвердженим є також посилання відповідача на існування в учасника товариства обов'язку не розголошувати комерційну таємницю та конфіденційну інформацію про діяльність товариства (ст.11 Закону України «Про господарські товариства»), так як суду не доведено, що позивачу було довірено інформацію, що містить комерційну таємницю та конфіденційну інформацію про діяльність товариства. Не підтверджуючими підставу виключення позивача з числа учасників товариства є також посилання відповідача на звільнення позивача та інших працівників з підприємства відповідача, адже Конституцією України гарантується, а державою забезпечується право громадян України на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, - включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи (ст.2 Кодексу законів про працю України). Із оскаржуваного рішення не вбачається зв'язку між звільненням працівників з підприємства відповідача, можливим працевлаштуванням на іншому підприємстві та вчиненням дій позивачем всупереч інтересам відповідача. Із наявних матеріалів справи суд також не вбачає вчинення позивачем дій, які б мали наслідком неможливість виконання відповідачем контракту з ТОВ «Нові продукти» та заподіяння збитків підприємству.

Відповідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи досліджені та встановлені вище обставини справи, перевіривши доводи сторін, суд доходить висновку про обґрунтованість позовної вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників приватного підприємства "Компанія "Інтер-Трейд", оформлене протоколом №24/04/18 від 24.04.2018 року, як такого, що прийняте з порушенням порядку скликання загальних зборів, на яких прийнято необґрунтоване рішення про виключення ОСОБА_1 зі складу учасників підприємства, що в свою чергу призвело до порушення корпоративних прав учасника товариства ОСОБА_1

Приймаючи рішення про виключення ОСОБА_1 з числа учасників підприємства, загальними зборами вирішено виплатити йому грошові кошти в сумі, еквівалентній внеску в Статутний фонд, а саме 200 000 грн. Проте, Законом України «Про господарські товариства» (ст.54) визначено інший порядок здійснення виплат - при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі. Тобто, прийняте в цій частині рішення також не відповідає вимогам законодавства.

Як зазначалося вище, з четвертого питання порядку денного вирішено внести зміни до Статуту підприємства шляхом викладення в новій редакції та затвердити Статут Приватного підприємства "Компанія "Інтер-Трейд" у новій редакції. У новій редакції Статуту підприємства, зокрема, зазначено учасником підприємства ОСОБА_2 та зазначено про розподіл часток у статутному капіталі відповідно до прийнятого Загальними зборами рішення. Судом вище встановлено, що згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 24.04.2018 року проведено державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи за номером 3023367 - зміна складу або інформації про засновників.

Суд звертає увагу, що згідно з частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч.ч.1,2 ст.2 ГПК України).

Враховуючи те, що між сторонами виник спір, який пов'язаний з порушенням корпоративних прав позивача, вимога щодо визнання недійсними змін до Статуту приватного підприємства "Компанія "Інтер-Трейд", здійснених на підставі рішення загальних зборів учасників, затверджених протоколом загальних зборів учасників приватного підприємства "Компанія "Інтер-Трейд" №24/04/18 від 24.04.2018 року, є похідною позовною вимогою. Відтак, враховуючи наявність підстав для визнання недійсним рішення від 24.04.2018 року, з метою повного та ефективного захисту порушеного права позивача, в межах вирішення даного корпоративного спору по суті задоволенню підлягає також вимога про визнання недійсними змін до Статуту підприємства, внесених на підставі рішення загальних зборів учасників підприємства від 24.04.2018 року.

Щодо заявлених позивачем клопотань про застосування заходів процесуального примусу та постановлення окремої ухвали, суд зазначає наступне. 09.08.2018 року позивачем подано клопотання про стягнення в дохід державного бюджету з Приватного підприємства "Компанія "Інтер-Трейд" штрафу в розмірі 17 620,00 грн. та з ОСОБА_2 - 5 286,00 грн. Позивач зазначає, що у додатках №12, №13 до першої заяви по суті - позовної заяви поставив по 6 запитань для відповідача та третьої особи, однак, відповідач не надав відповідей на поставлені запитання та не повідомив про відмову у їх наданні. Позивач вважає, що неотримання позивачем відповідей на поставлені в порядку ст.90 ГПК України запитання є порушенням права позивача на отримання інформації, що стосується обставин, що мають значення для цієї справи. Також, на переконання позивача, відповідачем пропущено строк для надання відповідей на поставлені запитання; повідомлення відповідача про те, що відповіді на поставлені запитання (чи на частину поставлених запитань) містяться у відзиві на позовну заяву, не відповідають дійсності; відповідачем не дотримано форми, що є обов'язковою для надання відповідай на поставлені запитання; третьою особою пропущено строк для надання відповідей на поставлені запитання. Враховуючи наведене, позивач просить суд постановити ухвалу про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а з третьої особи - у розмірі 3 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Розглянувши подане клопотання, суд не вважає його обгрунтованим і не вбачає підстав для його задоволення у зв'язку з наступним.

Так, відповідно до ч.1 ст.131 ГПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов'язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.135 ГПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

1) невиконання процесуальних обов'язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин;

4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк;

5) порушення заборон, встановлених частиною десятою статті 188 цього Кодексу.

Суд звертає увагу, що виконання відповідачем обов'язку по наданню відповідей на поставлені позивачем питання у порядку, визначеному ст.90 ГПК України, не покладалось на відповідача ухвалою суду. Відповідно, ненадання таких відповідей у формі та у строки, визначені ст. 90 ГПК України, не відповідає наведеній у п.1 ч.1 ст.135 ГПК України підставі застосування заходів процесуального примусу. Крім цього, ненадання відповідачем відповідей на поставлені позивачем питання не може розцінюватись судом як зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству (п.2 ч.1 ст.135 ГПК України), оскільки згідно з положеннями ч.2 ст.47 ГПК України зловживанням процесуальними правами суд може визнати конкретні дії, що суперечать завданню господарського судочинства, перелік яких наведений в цій статті.

Більше того, суд зазначає, що 13.08.2018 року та 15.08.2018 року відповідачем виконано свій обов'язок, визначений ч.ч.2,3 ст.90 ГПК України, та надано відповіді на запитання позивача.

Крім цього, суд зазначає, що відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Щодо клопотання про постановлення окремої ухвали, суд зазначає про відсутність підстав для його задоволення у зв'язку з наступним. Так, позивач вважає, що ОСОБА_2 вчинено дії, що містять ознаки злочину, передбаченого ст. 2051 КК України, оскільки для проведення державної реєстрації змін відомостей щодо юридичної особи відповідача у документи, які подано для проведення такої реєстрації, було внесено завідомо неправдиві відомості, а в подальшому такі документи було подано для відповідної реєстрації, що підтверджується документами, що містяться в матеріалах справи, а також відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Крім того, за наслідком реєстрації змін до відомостей про юридичну особу відповідача, ОСОБА_2 неправомірно набув право на дії майнового характеру, котрі враховуючи частку позивача у статутному капіталі підприємства до моменту прийняття оскаржуваного рішення належали позивачу, а відтак, в діях ОСОБА_2 містяться ознаки злочину проти власності - грабежу (ст.186 КК України). Відтак, відповідача вважає, що наявні підстави для винесення окремої ухвали стосовно вчинення ОСОБА_2 порушень законодавства, які містять ознаки зазначених вище кримінальних правопорушень.

Так, відповідно до ч.1 ст.246 ГПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Однак, вирішуючи по суті спір у даній справі, судом не встановлено фактів порушень законодавства чи недоліків у діяльності підприємства відповідача, які були б достатньою та обґрунтованою підставою для постановлення окремої ухвали. Суб'єктивні припущення позивача, наведені в поданому клопотанні, не можуть бути підставою для постановлення окремої ухвали в межах розгляду даної справи.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. В задоволенні клопотання ОСОБА_1 від 09.08.2018 року про стягнення в дохід державного бюджету штрафу відмовити.

2. В задоволенні клопотання ОСОБА_1 від 15.08.2018 року про постановлення окремої ухвали відмовити.

3. Позов задовольнити повністю.

4. Визнати недійсним рішення загальних зборів учасників приватного підприємства "Компанія "Інтер-Трейд" (код ЄДР 37030093), оформлене протоколом №24/04/18 від 24.04.2018 року.

5. Визнати недійсними зміни до Статуту приватного підприємства "Компанія "Інтер-Трейд" (код ЄДР 37030093), здійснені на підставі рішення загальних зборів учасників, затверджених протоколом загальних зборів учасників приватного підприємства "Компанія "Інтер-Трейд" №24/04/18 від 24.04.2018 року, запис про державну реєстрацію змін до установчих документів від 24.04.2018 року за №3023367.

6. Стягнути з Приватного підприємства "Компанія "Інтер-Трейд" (код ЄДР 37030093, 79017, Львівська обл., місто Львів, вулиця Кримська, будинок 28) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, 79057, АДРЕСА_1) 3 524,00 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 07.09.2018 року.

Суддя Матвіїв Р.І.