УХВАЛА
м. Київ
20.08.2018Справа № 910/24323/16

За заявою ОСОБА_1
до Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" в особі Управління механізації Публічного акціонерного товариства "Мостобуд"
про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 41 882 грн. 48 коп.

В межах справи № 910/24323/16
За заявою Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк"
до Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" (ідентифікаційний код 01386326)
про банкрутство

Суддя Чеберяк П.П.

Представники сторін:
Від позивача Лаврентьєв Д.О. представник
Від відповідача Мілованов А.В. представник
Арб. керуючий Кіцул С.Б., Степанова М.В. представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

У провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа № 910/24323/16 за заявою Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" на стадії процедури розпорядження майном, введеної ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.02.2017.
03.10.2017 до Господарського суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 із заявою про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 41 882 грн. 48 коп.
Ухвалою Господарського суду м. Києва від 05.10.2017 заяву ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 41 882 грн. 48 коп. прийнято до розгляду в межах справи № 910/24323/16 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" та зупинено розгляд даної заяви до усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі № 910/24323/16 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Мостобуд".
Ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.06.2018 поновлено провадження з розгляду заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" в особі Управління механізації Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 41 882 грн. 48 коп. в межах справи № 910/24323/16 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" та призначено розгляд заяви на 23.07.2018.
Ухвалою Господарського суду м. Києва від 23.07.2018 закрито підготовче провадження а призначено розгляд справи по суті на 20.08.2018.
У судовому засіданні 20.08.2018 представник позивача надав пояснення по суті поданої позовної заяви.
Представник відповідача заявив про визнання заявленої заборгованості частково в розмірі 41 210 грн. 98 коп.
Представник позивача позицію відповідача підтримав.
Згідно ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов`язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.
Наведена норма кореспондується з положеннями п. 8 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України згідно якого господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.
Розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 41 882 грн. 48 коп., судом встановлено наступне.
08 жовтня 2011 року ОСОБА_1 прийнятий на посаду електрогазозварювальника в Управлінні механізації Публічного акціонерного товариства "Мостобуд", яке являється відокремленим підрозділом Публічного акціонерного товариства "Мостобуд".
04.02.2015 позивач був призваний по мобілізації на проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_1 .
14.09.2016 позивач уклав контракт на шість місяців, а 13.03.2017 був звільнений з військової служби в запас.
У поданій позовній заяві позивач вказав, що заборгованість відповідача з виплати заробітної плати позивачу станом на 24.07.2017 становить 41 882 грн. 48 коп.
Як вбачається з доданого відповідачем витягу з відомостей по заборгованості із заробітної плати Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" перед працівниками заборгованість з виплати заробітної плати перед позивачем за період з 01.05.2012 по 30.06.2017 становить 41 210 грн. 98 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 115 Кодексу законів про працю України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Частино 2 ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» унормовано, що громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частинами третьою та четвертою статті 119 Кодексу законів про працю України,
Згідно приписів ст. 119 Кодексу законів про працю України , на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватись у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку. Працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених законами України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про альтернативну (невійськову) службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», надаються гарантії та пільги відповідно до цих законів. За працівниками, призваними на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, але не більше одного року, зберігаються місце роботи, посада і компенсується із бюджету середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, в яких вони працювали на час призову, незалежно від підпорядкування та форми власності. Виплата таких компенсацій із бюджету в межах середнього заробітку проводиться за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Порядком виплати компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою КМУ від 04.03.2015 № 105, визначено механізм виплати компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті, проте обов`язок виплати вищезгаданої компенсації покладено безпосередньо на підприємства, установи, організації у строки, визначені статтею 115 Кодексу законів про працю України.
За таких обставин, підприємство-відповідач, з яким у позивача на час мобілізації не були припинені трудові відносини, зобов`язано було нараховувати виплати у розмірі середнього заробітку як працівнику, призваному на військову службу за призовом під час мобілізації, оскільки невиплата вказаних сум фактично прирівнюється до затримки виплати заробітної плати.
З огляду на викладені обставини, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача в частині стягнення з боржника заборгованості з виплати заробітної плати за період з 01.02.2015 по 30.06.2017 в розмірі 41 210 грн. 98 коп.
Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному зверненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
З огляду на викладені обставини на наведені норми суд дійшов висновку щодо обґрунтованості заявлених позивачем вимог частково, у зв`язку з чим вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з виплати заробітної плати в розмірі 41 210 грн. 98 коп.
Крім того, керуючись положеннями ч. 2 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за доцільне стягнути з Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" в дохід державного бюджету судовий збір в розмірі 1 733 грн. 63 коп.
Керуючись ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 73-74, 129, 234 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" (01033, м. Київ, вул. Паньківська, буд. 5; ідентифікаційний код 01386326) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Маньківським РВ УМВС України в Черкаській області 30.12.1996; ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) заборгованість з виплати заробітної плати за період з 01.02.2015 по 30.06.2017 в розмірі 41 210 (сорок одна тисяча двісті десять) грн. 98 коп.
3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" (01033, м. Київ, вул. Паньківська, буд. 5; ідентифікаційний код 01386326) в дохід Державного бюджету України 1 733 (одна тисяча сімсот тридцять три) грн. 63 коп. судового збору.
4. Видати накази.
5. В іншій частині позов залишити без задоволення.
6. Копію ухвали направити сторонам та розпоряднику майна боржника.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя П.П. Чеберяк