РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2018 м. Київ Справа № 910/11019/17

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІВЕРС МЕДІА КОРПОРЕЙШН";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗІК";

про: стягнення 160.000,00 грн.

Суддя Балац С.В.

Секретар судового засідання Кучерява О.М.

Представники:

позивача: Ясінська Н.В.;

відповідача: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНІВЕРС МЕДІА КОРПОРЕЙШН" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗІК" про стягнення 160.000,00 грн.

Позовні вимоги з посиланням на приписи Закону України "Про авторське право і суміжні права" та Цивільного кодексу України мотивовано неправомірним (без надання відповідного дозволу) використанням відповідачем музичних творів у вигляді розміщення на потужностях інтернет ресурсу play.google.com об'єктів права в інтересах відповідача, а саме: "ІНФОРМАЦІЯ_1", "ІНФОРМАЦІЯ_2", "ІНФОРМАЦІЯ_3", "ІНФОРМАЦІЯ_4", "ІНФОРМАЦІЯ_5", майнові авторські права на які належать позивачу.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 07.07.2017 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/11019/17. Розгляд справи призначено на 31.07.2017.

Відповідач надав до суду відзив, відповідно до якого вказав про те, що надані позивачем договори не підтверджують набуття останнім виключних майнових авторських прав на спірні музичні твори та статусу суб'єкта авторського права. Відповідач вказує, що жодне положення договору № 01-14/06/2011 не містить права товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІВЕРС МЕДІА ГРУП" на передачу виключних майнових авторських/суміжних прав третім особам, в тому числі позивачу.

В судовому засіданні 31.07.2017 оголошено перерву до 07.08.2017.

До господарського суду надійшли письмові пояснення відповідача в яких вказано, що позивачем не подано до суду копій додаткових угод до договору № 01-14/06/2011, які суттєво можуть змінити або навіть припинити права на музичні твори, територію поширення прав на твори, строк дії прав на твори чи способи їх використання. Також відповідач вказує, що згідно договору уступки прав № ЮМК-01/03/15 права інтелектуальної власності, які є предметом договору № 01-14/06/2011 не можуть бути уступлені іншій особі, оскільки не являються зобов'язальними правами, тобто право використання творів - не являється вимогою в розумінні положень цивільного законодавства. Крім того, відсутність письмової згоди кредитора (ОСОБА_3) на заміну боржника у зобов'язанні за договором № 01-14/06/2011 на підставі договору уступки прав № ЮМК-01/03/15 є порушенням статті 520 Цивільного кодексу України.

Ухвалою від 28.08.2017 розгляд справи призначено на 13.09.2017.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 13.09.2017 провадження у справі № 910/11019/17 зупинене до розгляду господарським судом м. Києва справи № 910/13044/17 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗІК" до товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІВЕРС МЕДІА КОРПОРЕЙШН" та товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІВЕРС МЕДІА ГРУП" про визнання недійсним договору уступки прав від 01.03.2015 № ЮМК-01/03/15.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 27.03.2018 провадження у справі № 910/11019/17 поновлено та вирішено, що дана справа має бути розглянута в порядку (за правилами) загального позовного провадження та підлягає призначенню до розгляду в підготовчому засіданні. Підготовче засідання призначено на 23.04.2018.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив з урахуванням того, що позивач, на підставі договору уступки прав № ЮМК-01/03/15 став зобов'язальною стороною перед ОСОБА_3, проте в жодному разі позивач не отримав статусу суб'єкта авторського права, оскільки на підставі договору уступки прав № ЮМК-01/03/15 не передавалися і не могли передаватися майнові права на твори. Відповідач вказує, що якщо позивач вважає, що на веб сайті: play.google.com незаконно використовується твори, він може звернутися до компанії Google Inc. з відповідними позовними вимогами. Також відповідач зазначає про ненадання позивачем додаткових угод до договору № 01-14/06/2011, які можуть суттєво вплинути на наявність у позивача майнових прав на оспорювані твори.

В підготовчому судовому засіданні 23.04.2018 підготовче засідання відкладено на 30.05.2018.

Позивач скориставшись своїм правом, наданим ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відповідь на відзив, в якій вказано про те, що є належним суб'єктом авторського права на спірні твори відповідно до поданих до суду договорів. Також, відповідно до п. 1 додатку № 1 до вказаного договору, "Сторони домовились, що права на твори передаються правовласником видавнику для використання на території країн Росії та СНД", що виключає право відповідача використовувати спірні твори на території України.

В підготовчих судових засіданнях 30.05.2018 та 11.06.2018 оголошено перерву до 11.06.2018 та 27.06.2018 відповідно.

До господарського суду надійшла додаткова відповідь позивача на відзив, в якій останній звертає увагу на те, що відповідачем не надіслано на адресу позивача всього обсягу документів поданих до суду разом із відзивом на позов. Позивач вказує на правомірність переходу до останнього виключних майнових прав на спірні твори на підставі поданих до суду договорів, а також на відсутність підстав для розгляду заперечень відповідача щодо договору уступки прав № ЮМК-01/03/15 враховуючи обставини встановлені рішенням суду у справі № 910/13044/17.

В підготовчому судовому засіданні 27.06.2018 суд на місці ухвалив: закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 16.07.2018.

В судовому засіданні 16.07.2018 оголошено перерву до 30.07.2018.

До господарського суду надійшло клопотання відповідача про витребування доказів у позивача, яке відхилено судом в судовому засіданні 31.07.2017.

Ухвалами-повідомленнями від 20.07.2018 сторони процесу повідомлені про призначення справи до розгляду по суті на 13.08.2018.

В судовому засіданні 13.08.2018 судове засідання відкладено на 27.08.2018.

В судовому засіданні 27.08.2018 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши уповноважених представників сторін по суті даного спору та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між гр. ОСОБА_3, як правовласником, та товариством з обмеженою відповідальністю "ЮНІВЕРС МЕДІА ГРУП", як видавником, укладено договір про передачу авторських та суміжних прав від 14.06.2011 № 01-14/06/2011 (далі - Договір № 01-14/06/2011), відповідно до предмету якого правовласник, в межах території (територія країн всього світу та всього всесвіту) передає видавнику права на твори, відео кліпи, фонограми, перелік яких затверджується сторонами у відповідний додатках до даного договору, а видавник приймає права та зобов'язується виплачувати правовласнику винагороду (п. 2.1 Договору 01-14/06/2011).

Відповідно до додатків до Договору 01-14/06/2011 від 14.06.2011 № 2, від 19.07.2011 № 3 та від 10.04.2012 № 4, правовласник передав а видавник отримав виключні майнові та суміжні майнові авторські права, зокрема, на твори, а саме: "ІНФОРМАЦІЯ_1", "ІНФОРМАЦІЯ_2", "ІНФОРМАЦІЯ_3", "ІНФОРМАЦІЯ_4", "ІНФОРМАЦІЯ_5".

Пунктом 1 додаткової угоди від 15.07.2014 № 4 до Договору 01-14/06/2011 визначено, що сторони дійшли згоди вважати територію по договору - територія України.

Між товариством з обмеженою відповідальністю "ЮНІВЕРС МЕДІА ГРУП" та товариством з обмеженою відповідальністю "ЮНІВЕРС МЕДІА КОРПОРЕЙШН" укладено договір уступки прав від 01.03.2015 № ЮМК-01/03/15 (далі - Договір № ЮМК-01/03/15), відповідно до предмету якого на умовах, викладених в договорі товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНІВЕРС МЕДІА ГРУП" уступає товариству з обмеженою відповідальністю "ЮНІВЕРС МЕДІА КОРПОРЕЙШН" (далі - позивач) права та обов'язки, передбачені Договорами, зазначеними сторонами у додатку № 1 до даного договору (п. 1.1 Договору № ЮМК-01/03/15).

Додатком від 01.03.2015 № 1 до Договору № ЮМК-01/03/15, зокрема, визначений Договір 01-14/06/2011.

Таким чином, з моменту укладення Договору № ЮМК-01/03/15 позивач отримав виключні майнові та суміжні майнові авторські права, зокрема, на твори, а саме: "ІНФОРМАЦІЯ_1", "ІНФОРМАЦІЯ_2", "ІНФОРМАЦІЯ_3", "ІНФОРМАЦІЯ_4", "ІНФОРМАЦІЯ_5" (далі - спірні створи).

Так, за результатами дослідження інтернет-ресурсу play.google.com, позивачем було зафіксовано факт розміщення на потужностях інтернет-ресурсу play.google.com спірних творів в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗІК" (далі - відповідач), оскільки поряд з кожним спірним твором використовується позначення правовласника суміжних прав - відповідача, при чому використовується, як суміжне право, так і авторське право на спірні твори.

Вказане твердження позивач підтверджує наявним в матеріалах справи диском для лазерних систем зчитування та актом огляду веб-сайту від 12.04.2017, які наявні в матеріалах справи та які не були досліджені судом за усним клопотанням позивача, враховуючи надання товариством з обмеженою відповідальністю "ІРІКОМ-УКРАЇНА" на виконання ухвали суду підтвердження розміщення 12.04.2018 на потужностях інтернет-ресурсу play.google.com спірних творів в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗІК" на підставі Договору № LI/AC-03 від 01.01.2015 та Дозволу № 8 від 01.04.2017 до даного договору.

Позивач зазначає, що як стало відомо з відкритих джерел інформації в мережі Інтернет, завантаження музичних творів на потужності інтернет-ресурсу play.google.com здійснює товариство з обмеженою відповідальністю "ІРІКОМ-УКРАЇНА" на підставі передачі майнових прав/надання дозволу на таке розміщення спірних творів - відповідачем.

Так позивач, звернувся до товариства з обмеженою відповідальністю "ІРІКОМ-УКРАЇНА" з листом від 21.06.2017 № 01-21/08/17 про тримання інформації про завантаження/видалення, зокрема, спірних творів на потужностях інтернет-ресурсу play.google.com в інтересах та від імені відповідача.

Листом від 29.06.2017 № 29 товариство з обмеженою відповідальністю "ІРІКОМ-УКРАЇНА" повідомило позивача, що товариство з обмеженою відповідальністю "ІРІКОМ-УКРАЇНА" є партнером відповідача щодо розміщення музичних творів на потужностях, зокрема, інтернет-ресурсу play.google.com та що товариство з обмеженою відповідальністю "ІРІКОМ-УКРАЇНА" здійснено розміщення, зокрема, спірних творів на потужностях, зокрема, інтернет-ресурсу play.google.com в період з 16.04.2017 по 02.06.2017.

Таким чином, позивач стверджує, що останній, як суб'єкт авторського права щодо спірних творів не передавав відповідачу майнових авторських та суміжних прав щодо використання спірних творів у зв'язку з чим відповідачем допущено порушення виключного майнового права позивача щодо використання та надання дозволу на використання спірних творів у зв'язку з чим звернувся до суду із вимогами про стягнення з відповідача компенсації за порушення майнових авторських прав в сумі 160.000,00 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням такого.

Приписами статей 435, 440, 441, 443 Цивільного кодексу України, статей 7, 15, 31-33 Закону № 3792 встановлено: право на використання твору належить автору або іншій особі, яка одержала відповідне майнове право у встановленому порядку (за договором, який відповідає визначеним законом вимогам); використання твору здійснюється лише за згодою автора або особи, якій передано відповідне майнове право (за виключенням випадків, вичерпний перелік яких встановлено законом).

Положеннями статті 15 Закону № 3792 визначено, що до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать:

а) виключне право на використання твору;

б) виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами.

Майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями статті 31 цього Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права. Виключне право на використання твору автором (чи іншою особою, яка має авторське право) дозволяє йому використовувати твір у будь-якій формі і будь-яким способом. Виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема, відтворення творів.

Пунктом 42 Постанови пленуму Верховного суду України "Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав від 04.06.2010 № 5 визначено, що розмір компенсації визначається судом виходячи з позовних вимог, однак не може бути меншим від 10 і не може перевищувати 50 000 мінімальних заробітних плат (пункт "г" частини другої статті 52 Закону), які встановлені законом на час ухвалення рішення у справі.

В поданому відповідачем до суду договорі про передачу виключних авторських та суміжних прав від 01.01.2015 № АС-165, укладеного між відповідачем та гр. ОСОБА_3, відсутня територія України, на якій була здійснена фіксація порушення прав інтелектуальної власності, а саме: відповідно до п. 1.2.1 - "Территория" означает территорию стран: весь Мир, если иное не предусмотрено в Приложениях к Договору"; відповідно до п. додатку № 1.1 "стороны договорились, что права на вышеуказанные Произведения передаются Правообладателем Издателю для использования на територии стран России и СНГ".

Таким чином, у відповідача відсутні майнові авторські права на використання/надання дозволу на спірні твори на території України.

Так товариством з обмеженою відповідальністю "ІРІКОМ УКРАЇНА" на запит позивача від 31.05.2018 № 01 надало відповідь від 31.05.2018 № 180601/01 в якій, зокрема, вказано:

"- на сайті play.google.com станом на 12.04.2017 товариство з обмеженою відповідальністю "ІРІКОМ УКРАЇНА" розмістив альбом "ІНФОРМАЦІЯ_6", до складу якого увійшли в тому числі твори, а саме: "ІНФОРМАЦІЯ_1", "ІНФОРМАЦІЯ_2", "ІНФОРМАЦІЯ_3", "ІНФОРМАЦІЯ_4", "ІНФОРМАЦІЯ_5" з копірайтом правовласника "УМИГ МЬЮЗІК" від ТОВ "УМИГ МЬЮЗІК" згідно Договору № LI/AC-03 від 01.01.2015 та Дозволу № 8 від 01.04.2017 до даного договору;

- товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНІВЕРС МЕДІА КОРПОРЕЙШН" не надавав дозвіл товариству з обмеженою відповідальністю "ІРІКОМ УКРАЇНА" на розміщення альбому "ІНФОРМАЦІЯ_6" чи треків у складі даного альбому на сайті play.google.com, до складу якого увійшли музичні твори, автором та виконавцем яких є ОСОБА_3 (творчий псевдонім - ОСОБА_3), а саме: "ІНФОРМАЦІЯ_1", "ІНФОРМАЦІЯ_2", "ІНФОРМАЦІЯ_3", "ІНФОРМАЦІЯ_4", "ІНФОРМАЦІЯ_5". Дозвіл був наданий компанією ТОВ "УМИГ МЬЮЗІК";

- так при формуванні відповіді в листі № 29 від 29.06.20174 року сталась помилка, розміщення альбому "ІНФОРМАЦІЯ_6" та треків у складі даного альбому "ІНФОРМАЦІЯ_1", "ІНФОРМАЦІЯ_2", "ІНФОРМАЦІЯ_3", "ІНФОРМАЦІЯ_4", "ІНФОРМАЦІЯ_5" на ресурсі play.google.com відбувалось 12.04.2017 на підставі дозволу від ТОВ "УМИГ МЬЮЗІК".".

Позивачем додані до матеріалів справи належним чином засвідчену копію ліцензійного договору від 01.01.2015 № LI/AC-03, укладеного між відповідачем та товариством з обмеженою відповідальністю "ІРІКОМ УКРАЇНА", а також дозволу від 01.04.2017 № 8 до вказаного договору.

Відповідно до предмету ліцензійного договору від 01.01.2015 № LI/AC-03, ліцензіар надає за винагороду ліцензіату на умовах невиключної ліцензії право на використання ліцензійних матеріалів за допомогою сайта (сайтів) на ткриторії і на протязі строку наступними способами, зокрема, розповсюдження контенту за допомогою сайтів в рамках надання користувачам сервісів, повністю або по частинам, як самостійо, так і в поєднанні з другими музичними або другими творами.

Дозволом від 01.04.2017 № 8 підтверджується надання відповідачем товариству з обмеженою відповідальністю "ІРІКОМ УКРАЇНА" дозволу на розміщення спірних творів за ліцензійним договором від 01.01.2015 № LI/AC-03.

Станом на момент звернення позивача до суду із вказаним позовом Законом України "Про державний бюджет України на 2017 рік" встановлено у 2017 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 01.01.2017 - 3.200,00 грн.

Позивачем при зверненні до господарського суду з даним позовом визначено суму компенсації 160.000,00 грн., а саме: 50 Х 3.200,00 грн. - за порушення порядку використання спірного музичних творів, виходячи з того, що мінімальна заробітна плата складає 3.200,00 грн.; сума компенсації складає п'ятдесят мінімальних заробітних плат.

Відповідно до п. 51.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності", у визначенні розміру такої компенсації господарським судам необхідно виходити з конкретних обставин справи і загальних засад цивільного законодавства, встановлених статтею 3 Цивільного кодексу України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності.

Розмір компенсації визначається судом у межах заявлених вимог у залежності від характеру порушення, ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується: тривалість порушення та його обсяг (одно- або багаторазове використання об'єкта авторського права); передбачуваний розмір збитків потерпілої особи; розмір доходу, отриманого внаслідок правопорушення; кількість потерпілих осіб; наміри відповідача; наявність раніше вчинених відповідачем порушень виключного права даного позивача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації мають бути наведені в судовому рішенні.

Брати участь у доказовій діяльності можуть усі особи, які беруть участь у справі, це їх право. Однак доказування кожної обставини, яка має значення для ухвалення рішення у справі, на підставі закону стає обов'язком певного суб'єкта. У процесуальній діяльності небайдуже, хто зобов'язаний бути активним у встановленні факту, оскільки завжди має бути можливість покласти наслідки його недоведеності на когось із учасників процесу.

Розподіл і роз'яснення сторонам їх обов'язку щодо доказування - це функція суду в рамках юрисдикційної процедури, це завдання суду організувати дійсно змагальний процес. Розподілити тягар доказування у справі - це означає зробити припущення про наявність або відсутність юридичних фактів на користь однієї із сторін. Якщо противна сторона твердженнями і доказами не може переконати суд у хибності такого припущення, то припущення трансформується у твердження про наявність відшукуваного факту, яке буде відображено у мотивувальній частині судового рішення.

У вирішенні спорів, пов'язаних з передачею авторського права та/або суміжних прав чи наданням дозволу на використання творів та/або об'єктів суміжних прав, господарські суди повинні всебічно і повно досліджувати обставини щодо обсягу прав, які передано чи надано у використання за договором, строку дії авторського договору тощо. У разі коли з матеріалів справи вбачається, що мало місце неодноразове передання майнових прав на твір або об'єкт суміжних прав, господарському суду у розгляді справи необхідно з'ясовувати усі обставини, пов'язані із встановленням суб'єктів майнового права на твір або об'єкт суміжного права і передачею (відчуженням) повністю чи частково прав таких суб'єктів. Зокрема, підлягають з'ясуванню питання про те, який саме обсяг майнових прав передано і чи дотримано при цьому вимоги Закону щодо авторського договору; яким у зв'язку з цим є обсяг майнового права відповідної особи тощо (пункт 30.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності").

Заперечення відповідача з приводу наявності підстав для звернення позивача до суду із вимогами до компанії Google Inc. Судом відхилені, оскільки фіксація порушення здійснена на Інтернет ресурсі, в якому здійснювати завантаження музичних творів можуть виключно компанії, що мають угоди з Google Inc., якою в даному випадку є товариство з обмеженою відповідальністю "ІРІКОМ УКРАЇНА", ліцензійний договір від 01.01.2015 № LI/AC-03 та дозвіл від 01.04.2017 № 8 між останнім та відповідачем укладений у м. Києві.

Відтак, власник сайту play.google.com не має жодного відношення до суті судового спору у даній справі.

Доводи відповідача про наявність у останнього майнових прав на спірні твори на підставі договору про передачу виключних авторських та суміжних прав від 01.01.2015 № АС-165, укладеного між судом відхилені, оскільки відповідно до п. 1 додатку № 1 до вказаного договору, "Сторони домовились, що права на твори передаються правовласником видавнику для використання на території країн Росії та СНД".

Таким чином, у відповідача відсутні виключні майнові авторські права на використання спірних творів на території України.

Частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням господарського суду м. Києва від 30.10.2017 у справі № 910/13044/17, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.03.2018 та постановою Верховного суду від 19.06.2018, зокрема, встановлено:

"Відтак, за результатом дослідження матеріалів справи, спірного Договору уступки, з огляду на надану ОСОБА_3 у судовому засіданні 30.10.2017 р. заяву, суд дійшов висновку про те, що спірний Договір уступки прав №ЮМК-01/03/15 від 01.03.2015 р. не суперечить Цивільному Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особи, які вчинили правочин, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі; спірний Договір вчинено у належній формі та спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним."

З огляду на вказані обставини судом відхилені заперечення відповідача з приводу Договору № ЮМК-01/03/15.

Підсумовуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку про те, що зібрані, оформлені та подані до суду позивачем докази в своїй сукупності є належними та допустимими, розумінні Господарського процесуального кодексу України, наявності факту порушення відповідачем порядку використання спірних творів у вигляді неправомірного надання дозволу товариству з обмеженою відповідальністю "ІРІКОМ УКРАЇНА" на розміщення спірних творів на інтернет ресурсі play.google.com в інтересах відповідача без належного дозволу та доводить наявність підстав для притягнення відповідача до відповідальності за таке порушення, в порядку, передбаченому законом.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "УМИГ МЬЮЗІК" (03124, м. Київ, вул. М. Василенка, буд. 7-А, ідентифікаційний код: 39040213) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІВЕРС МЕДІА КОРПОРЕЙШН" (04119, м. Київ, вул. Зоологічна, буд. 4-А, оф. 139, ідентифікаційний код: 39543428) компенсацію за порушення майнових авторських прав в сумі 160.000 (сто шістдесят тисяч) грн. 00 коп. витрати по сплаті судового збору в сумі 2.400 (дві тисячі чотириста) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 06 вересня 2018 року

Суддя С.В. Балац