ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2018 року Справа № 923/453/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Задорожної Н.О. за участі секретаря Кудак М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Фермерського господарства "Дубіна", Херсонська область, Білозерський район

до Публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія", м. Херсон

про стягнення 160608 грн. 03 коп.

позивач: не прибув

відповідач: не прибув

Сутність спору: Позивач (Фермерське господарство "Дубіна", Білозерський р-н, с. Токарівка, ) звернувся з позовом, в якому просить господарський суд стягнути з відповідача (Публічне акціонерне товариство "Таврійська будівельна компанія", м. Херсон, ) 160608 грн. 03 коп., у тому числі: 123530 грн. 92 коп. основного боргу за автотранспортні послуги, надані на підставі укладеного між сторонами договору № 26-16П від 26.10.2016; 32289 грн. 58 коп. інфляційних втрат та 4787 грн. 53 коп. річних за прострочення боржником грошового зобов'язання по оплаті вартості послуг.

Позов обґрунтовано порушенням відповідачем договірних зобов'язань щодо повної та своєчасної оплати вартості наданих послуг.

Відповідач позов не визнає, посилаючись на те, що послуги надано поза межами дії договору.

24.12.2014 ухвалою Господарського суду Херсонської області порушено справу про банкрутство відповідача та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, а також заборонено органам, що здійснюють стягнення на підставі виконавчих документів проводити виконавчі дії; боржнику заборонено виконання вимог, на які поширюється мораторій.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховується неустойка, не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання або неналежне виконання усіх вимог; не застосовуються індекс інфляції та річні за прострочення боржником грошового зобов'язання.

Представники сторін належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи по суті, що підтверджується повідомленням Укрпошти форми 119 про одержання ними 11.08.2018 (позивач) та 14.08.2018 (відповідач) ухвали господарського суду від 07.08.2018 про призначення судового засідання для розгляду справи по суті, явку представників для участі в судового засіданні не забезпечили, поважність причин, що унеможливили явку, не повідомили.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд здійснює розгляд справи по суті без участі представників сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

На підставі укладеного між сторонами договору на автотранспортні послуги № 26-16П від 26.10.2016, позивач (перевізник) зобов'язався надати відповідачу (замовник) автотранспортні послуги з перевезення вантажів, готової продукції згідно заявок замовника, а відповідач зобов'язався здійснити оплату цих послуг на умовах, встановлених цим договором. (а.с. 28-29).

У пунктах 2.1, 5.1 договору № 26-16П сторони встановили, що вартість перевезення 1 тони вантажів з цеху № 3 ПАТ "ТБК" на майданчик для складування вантажів, який розташований на ст. Херсон біля 22-ої колії "Залізниці" на відстань 43 км. становить 45 грн. (з ПДВ) за 1 т. Оплата за виконані послуги здійснюється у строк, що не перевищує 15 календарних днів від дати підписання виконавцем і замовником акту виконаних робіт.

У пункті 7.1 договору сторони також передбачили строк дії договору до 31.12.2016, а в частині здійснення розрахунків - до повного виконання своїх зобов'язань.

На підставі укладених замовником і виконавцем додаткових угод до договору № 26-16П; № 1 від 01.11.2016 та № 2 від 01.12.2016 сторони вносили зміни до п. 2.1 договору щодо вартості послуг: з 01.11.2016 - 53 грн. 04 коп. (з ПДВ) за 1 тн; з 01.12.2016 - 45 грн. (з ПДВ) за 1 тн. (а.с. 30, 31).

На підставі складених між замовником та виконавцем актів здачі-приймання робіт (наданих послуг), підписаних представниками та скріплених печатками юридичних осіб: № 4 від 30.12.2016 - позивач надав відповідачу автотранспортні послуги по перевезенню 2166,6 тн. щебня на суму 97741 грн. 42 коп. (з ПДВ); № 1 від 31.01.2017 - позивач надав відповідачу автотранспортні послуги з перевезення 573,1 тн щебня на суму 25789 грн. 50 коп. (а.с. 32, 62).

Всього надано автотранспортних послуг на суму 123530 грн. 92 коп.

Крім складених актів, факт надання автотранспортних послуг на суму 123530 грн. 92 коп. підтверджений наданими в матеріали справи належно засвідченими копіями товарно-транспортних накладних Форми № 1-ТН, підписаними вантажовідправником та вантажоодержувачем - відповідачем у справі. (а.с. 36-61; 64-70).

Викладені обставини та надані належні докази підтверджують факт виконання відповідачем договірних зобов'язань щодо надання відповідачу автотранспотних послуг на суму 123530 грн. 92 коп.

З урахуванням домовленості, встановленої у п. 5.1 договору № 26-16П від 26.10.2016 зобов'язання по оплаті автотранспортних послуг на суму 97741 грн. 92 коп. відповідач мав виконати до 15.01.2017; зобов'язання по оплаті автотранспортних послуг на суму 25789 грн. 50 коп. - до 15.02.2017.

Відповідач у встановлений умовами договору строк зобов'язання по оплаті вартості послуг не виконав, що стало наслідком утворення боргу в сумі 123530 грн. 92 коп.

12.04.2017 позивачем було вручено відповідачу претензію з вимогою проведення оплати боргу та збитків від інфляції та річних, яка замовником послуг залишена без відповіді та виконання. (а.с. 73).

За прострочку оплати вартості послуг на суму 97741 грн. 42 коп. за період з 15.01.2017 по 07.05.2018, позивач перерахував борг із застосуванням встановленого індексу інфляції та річних за ставкою 3 %. Згідно наданого позивачем розрахунку сума інфляційних втрат складає 25697 грн. 01 коп.; річних - 3840 грн. 03 коп.

За прострочку оплати вартості послуг на суму 25789 грн. 50 коп. за період з 15.02.2017 по 07.05.2018, позивач перерахував борг із застосуванням встановленого індексу інфляції та річних за ставкою 3 %.

Згідно наданого позивачем розрахунку інфляційні втрати складають 6592 грн. 57 коп.; річні - 947 грн. 50 коп.

Всього розмір інфляційних втрат складає 32289 грн. 58 коп., річних - 4787 грн. 53 коп.

Відповідач доказів погашення боргу суду не надав.

Зважаючи на викладене, враховуючи доведеність належними та допустимими доказами, у розумінні положень ст.ст. 73, 74, 76, 77, 78, 79 ГПК України факту надання позивачем автотранспортних послуг на суму 123530 грн. 92 коп., відсутність доказів їх оплати, з урахуванням положень ст.ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530, ст. 599, 610, ч. 1 ст. 612, ч. 1 ст. 623, ч. 2 ст. 625, ст. 629, ст. 903 ЦК України, господарський суд визнав позов обґрунтованим і задовольняє його у повному обсязі.

Витрати по оплаті судового збору в сумі 2409 грн. 12 коп. покладаються на відповідача.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача як безпідставні та такі, що спростовуються встановленими фактичними обставинами справи та вимогами чинного законодавства.

Зазначений борг є поточним, а інфляційні нарахування та річні не є неустойкою (штрафними санкціями) у розумінні положень п/3 ч. 1 ст. 611 ЦК України та ст.ст. 230 ГПК України, оскільки їх правова природа є іншою.

Пеня (неустойка) є самостійним способом захисту цивільних прав і одним із видів забезпечення виконання цивільно-правових зобов'язань.

Інфляційні нарахування та річні не є мірою відповідальності, а платою за користування чужими грошовими коштами, які стягуються незалежно від вини боржника.

Щодо позадоговірного надання автотранспортних послуг, наданих у січні 2017, суд зазначає, що їх було надано згідно заявок замовника і прийнято ним на виконання договору № 26-16П від 26.10.2016, про що зазначено у складеному та підписаному сторонами акті здачі-приймання послуг від 31.01.2017.

Керуючись ст.ст. 233, 236-238 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія", , 73011, м. Херсон, вул. Адмірала Макарова, буд. 203, р/р 2717 у ХФ ПАТ КБ "Приватбанк" м. Херсон, МФО 352479 на користь Фермерського господарства "Дубіна", , 75040, Херсонська область, Білозерський р-н, с. Токарівка, вул. Придніпровська, буд. 28-А, р/р 8816 у філії АТ "Укрексімбанк" в м. Херсон, МФО 30 (сто двадцять три тисячі п'ятсот тридцять) грн. 92 коп. основного боргу, 32289 (тридцять дві тисячі двісті вісімдесят дев'ять) грн. 58 коп. інфляційних втрат, 4787 (чотири тисячі сімсот вісімдесят сім) грн. 53 коп. річних та 2409 (дві тисячі чотириста дев'ять) грн. 12 коп. витрат по оплаті судового збору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 05.09.2018.

Суддя                                                             Н.О. Задорожна