ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"07" вересня 2018 р. Справа № 922/4416/16

суддя-доповідач ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, м. Харків (вх.№ 1835 Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 07.08.2018 у справі № 922/4416/16 (суддя Жигалкін І.П.; повне рішення складено 13.08.2018)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Родіна», с. Крисине

до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, м. Харків

про визнання укладеними угод, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Родіна" (далі ТОВ СП "Родіна") звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (далі Управління), з урахуванням уточнень до позовної заяви, які ухвалою суду від 21.02.2017 прийняті до розгляду, про визнання укладеними додаткових угод від 21.07.2016 про поновлення терміну дії договорів оренди земельних ділянок від 26.07.2006 № 05 (площею 15,1298 га, кадастровий номер :01:006:0167), від 26.07.2006 № 04 (площею 14,0292 га, кадастровий номер :01:006:0168), від 26.07.2006 № 07 (площею 11,2772 га, кадастровий номер :01:006:0169), від 26.07.2006 № 06 (площею 22,7444 га, кадастровий номер :01:005:0216), якими внести зміни до пунктів 6 цих договорів та викласти у наступній редакції: "Договір укладено на строк до "20" липня 2021 року включно".

Рішенням Господарського суду Харківської області від 07.03.2017 (суддя Шарко Л.В.) позов задоволено повністю, визнано укладеними додаткові угоди від 21.07.2016 про поновлення терміну дії договорів від 21.07.2006 оренди земельних ділянок, якими внесено зміни до пунктів 6 договорів "Строк дії договору" у наступній редакції: "Договір укладено на строк до "20" липня 2021 року включно".

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17.05.2017 рішення Господарського суду Харківської області від 07.03.2017 залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 20 лютого 2018 року по справі №922/4416/16 касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області задоволено частково, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 17.05.2017 та рішення Господарського суду Харківської області від 07.03.2017 у справі № 922/4416/16 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 07.08.2018 по справі № 922/4416/16 позов задоволено повністю. Судом вирішено:

- визнати укладеною додаткову угоду від 21.07.2016 року про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки № 05 від 26.07.2006 (площею 15,1298 га, кадастровий номер :01:006:0167), якою внесені зміни до пункту 6 "Строк дії договору" в наступній редакції: Договір укладено на строк до "20" липня 2021 року включно;

- визнати укладеною додаткову угоду від 21.07.2016 року про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки № 04 від 26.07.2006 (площею 14,0292 га, кадастровий номер :01:006:0168), якою внесені зміни до пункту 6 "Строк дії договору" в наступній редакції: Договір укладено на строк до "20" липня 2021 року включно;

- визнати укладеною додаткову угоду від 21.07.2016 року про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки № 07 від 26.07.2006 (площею 11,2772 га, кадастровий номер :01:006:0169), якою внесені зміни до пункту 6 "Строк дії договору" в наступній редакції: Договір укладено на строк до "20" липня 2021 року включно;

- визнати укладеною додаткову угоду від 21.07.2016 року про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки № 06 від 26.07.2006 (площею 22,7444 га, кадастровий номер :01:005:0216), якою внесені зміни до пункту 6 "Строк дії договору" в наступній редакції: Договір укладено на строк до "20" липня 2021 року включно.

Відповідач, ГУ Держгеокадастру у Харківській області, із даним рішенням суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення та неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення Господарського суду Харківської області від 07.08.2018 у справі № 922/4416/16 скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Крім того, скаржник просить стягнути з позивача на свою користь 6201,00 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, суддя-доповідач дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху, виходячи з наступних підстав.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно частини другої статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Із матеріалів справи вбачається, що заявлений у грудні 2016 року Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарським підприємством «Родіна» позов до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, містить спільно чотири вимоги немайнового характеру (про визнання укладеними додаткових угод), кожна з яких підлягала оплаті судовим збором за встановленою ставкою.

Відповідно до вимог пункту 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції станом на день подачі позову у даній справі) із позовних заяв немайнового характеру - справляється судовий збір у розмірі одного розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції станом на день подачі позовної заяви) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» у 2016 році встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1378 гривень.

Таким чином, при поданні позовної заяви у даній справі відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» сплаті підлягав судовий збір в сумі 5512,00 грн. (1378,00 грн. х 4).

Підпунктом 4 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, що діє з 15.12.2017) встановлено розмір ставки за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду, що становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Враховуючи викладене, скаржнику належало сплатити судовий збір у розмірі 8268,00 грн. (5512,00 грн. х 150%).

Проте, до апеляційної скарги відповідачем додано докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду у даній справі в сумі 6201,00 грн. (платіжне доручення №958 від 20.08.2018), тобто в розмірі меншому, ніж це визначено спеціальним законом.

Таким чином, скаржником не надано доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

Частиною другою статті 260 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 ГПК України, із застосуванням приписів статті 174 цього Кодексу, підлягає залишенню без руху.

Виходячи з вищенаведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано вимоги пункту 2 частини третьої статті 258 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до вимог статті 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаного недоліку.

Згідно частини шостої статті 260 Господарського процесуального кодексу України питання про залишення апеляційної скарги без руху вирішує суддя-доповідач.

Відповідно до приписів частини четвертої статті 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 235, п. 2 ч. 3 ст. 258, ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач Харківського апеляційного господарського суду, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, м. Харків на рішення Господарського суду Харківської області від 07.08.2018 у справі № 922/4416/16 залишити без руху.

2. Головному управлінню Держгеокадастру у Харківській області, м. Харків усунути недоліки, допущені при поданні апеляційної скарги, та надати суду протягом 10 днів з дня отримання цієї ухвали докази доплати судового збору в сумі 2067,00 грн. в установленому порядку.

3. Роз'яснити скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач Барбашова С.В.