ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.08.2018 Справа № 905/1457/17

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Зекунова Е.В., за участю секретаря судового засідання Поліщук А.І., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом фізичної особи-підприємця Пікуз Анатолія Йософовича до Маріупольської міської ради Донецької області про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки від 01.07.2004,-

За участю представників сторін:

від позивача - не з'явились;

від відповідача - не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Пікуз Анатолій Йосифович звернувся до господарського суду Донецької області із позовом до Маріупольської міської ради Донецької області про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки від 01.07.2004 №2672 (з урахуванням уточнень позовних вимог).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не було розглянуто та не прийнято відповідне рішення по заяві позивача від 19.02.2014 про подовження терміну договору оренди земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер :01:012:0024, для функціонування автомобільного транспорту (експлуатації автостоянки), яка знаходиться на пр.Ленінградському в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя. Позивач зазначив, що він як орендар, який належним чином виконує свої обов'язки за договором оренди по теперішній час, мав переважне право на продовження договору оренди на новий строк.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 29.06.2017 у справі №905/1457/17 порушено провадження у справі (суддя Мельниченко Ю.С.).

20.07.2017 ухвалою господарського суду Донецької області розгляд справи відкладено.

21.08.2017 на підставі заяви відповідача, ухвалою суду від 21.08.2017 провадження у справі зупинено до розгляду Донецьким апеляційним господарським судом апеляційної скарги фізичної особи - підприємця Пікуз Анатолія Йосифовича на рішення господарського суду Донецької області від 12.04.2017р. по справі № 905/484/17.

23.10.2017 Постановою Донецького апеляційного господарського суду апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця Пікуз Анатолія Йосифовича на рішення господарського суду Донецької області від 12.04.2017р. по справі № 905/484/17 задоволено. Рішення господарського суду Донецької області від 12.04.2017 скасовано.

02.11.2017 від позивача по справі надійшла заява про поновлення провадження по справі.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Донецької області від 06.06.2018 призначено автоматичний розподіл справи у зв'язку із закінченням повноважень судді Мельниченко Ю.С.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.06.2018 головуючим суддею по даній справі призначено суддю Зекунова Е.В.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 08.06.2018 справу № 905/1457/17 прийнято до провадження суддею Зекуновим Е.В. та поновлено провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 25.06.2018.

25.06.2018 від представника позивача, через канцелярію господарського суду Донецької області, надійшла заява про зменшення позовних вимог та клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 25.06.2018 відкладено підготовче засідання на 10.07.2018.

02.07.2018 від представника позивача, через офіційну електронну пошту господарського суду Донецької області, надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника у зв'язку з відпусткою адвоката Ботман О.О.

04.07.2018 від представника позивача, через канцелярію господарського суду Донецької області, надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

10.07.2018 від представника відповідача, через канцелярію господарського суду Донецької області, надійшла заява про закриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 10.07.2018 відкладено підготовче засідання на 13.08.2018.

12.07.2018 від позивача, через офіційну електронну пошту господарського суду Донецької області, надійшли додаткові пояснення, згідно з яких позивач просить задовольнити позовні вимоги, з урахуванням уточнень, в повному обсязі.

13.07.2018 від позивача, через канцелярію господарського суду Донецької області, надійшли додаткові пояснення, згідно з яких позивач просить задовольнити позовні вимоги, з урахуванням уточнень, в повному обсязі.

16.07.2018 від представника відповідача надійшло клопотання, в якому він просить залишити без розгляду заяву про закриття провадження у справі від 10.07.2018 б/н з урахуванням ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 23.11.2017 по справі №905/484/17.

13.08.2018 через канцелярію господарського суду Донецької області від представника позивача надійшло клопотання про долучення письмових доказів до матеріалів справи.

13.08.2018 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 28.08.2018.

16.08.2018 на офіційну електронну адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Аналогічна заява надійшла через канцелярію господарського суду Донецької області від 21.08.2018.

Представник позивача у судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзиву до позовної заяви не надав.

Статтями 42 та 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У пункті 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» роз'яснено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на вищевикладене, господарський суд розглядає справу в порядку ст.ст.80, 178 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Рішення Виконкому Маріупольської міської ради від 19.05.2004 №212/5 «Про припинення права користування земельною ділянкою приватному підприємцю Токій В.І. та про надання земельної ділянки в Орджонікідзевському районі міста приватному підприємцю Пікузу А.Й.» Приватному підприємцю Пікузу Анатолію Йосифовичу було надано із земель автомобільного транспорту в оренду терміном на 10 років земельну ділянку (кадастровий номер :01:012:0024) площею 0,25 га для функціонування автомобільного транспорту (експлуатації автостоянки) на пр. Ленінградському в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя (а.с.19).

На підставі зазначеного рішення було укладено договір оренди земельної ділянки від 01.07.2004 в якому, орендодавець надає згідно до рішення виконкому міської ради від 19.05.2004 №212/5, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться: на пр. Ленінградському в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя (п.1 договору).

Відповідно до п. 2 договору оренди в оренду передається земельна ділянка площею 0,2500 га. На земельній ділянці знаходиться об'єкт нерухомого майна: автостоянка.

Умовами п.п.6, 7 договору оренди договір укладено на 10 років (до 19.05.2014 р.). Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 2 місяця до закінчення строку дії договору оренди повідомити письмово орендодавця про намір поновлення терміну дії договору.

Відповідно до договору про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 05.07.2004 №497 у п.10 зазначено, що орендна плата за землю (платіж) сплачується орендарем у грошовій формі в розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки (за рік).

Згідно з п.19 договору оренди земельна ділянка передається в оренду з метою та за цільовим призначенням: для функціонування автомобільного транспорту (експлуатація автостоянки).

За приписами п.26 договору оренди зазначено, після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Пунктом 36 договору оренди встановлено обов'язки орендаря, зокрема, орендар зобов'язаний звернутися до орендодавця за 2 місяця до закінчення строку дії договору оренди з письмовою заявою про поновлення терміну дії договору. В іншому випадку договір поновленню не підлягає. Крім того, орендар повинен своєчасно вносити орендну плату.

Одним з випадків припинення дії договору відповідно до п.42 договору оренди є закінчення строку, на який його було укладено.

01.07.2004 договір оренди посвідчено приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Скоробогатько О.В., який зареєстрований у Маріупольській міській раді, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 05.07.2004 №497.

За актом приймання-передачі земельної ділянки від 05.07.2004 згідно договору оренди № 497 від 05.07.2014 орендодавець передав, а орендар прийняв у користування земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер: :01:012:0024, розташовану за адресою: на пр.Ленінградському в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя (а.с.28).

Договором про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 05.07.2004 №497 б/н від 24.10.2008 сторонами внесено зміни до п.10 договору оренди, яким визначено розмір орендної плати за земельну ділянку. Вказаний договір зареєстровано у Маріупольському міському відділі Донецької регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди вчинено запис від 28.10.2008 за №04.08.162.00651.

В матеріалах справи міститься рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27.01.2011 у справі №2-655/11 за позовом ФОП Пікуза А.Й. до Маріупольської міської ради про визнання права власності на самовільно зведені споруди, яким вказаний позов задоволено та визнано за ФОП Пікузом А.Й. право власності на самовільно зведені: основну будівлю літ. А-1, площею 7,1 кв. м., навіси літ. Б-1, літ. В-1, літ. Г-1, літ. Д-1, літ. Е-1, літ. Ж-1, огорожу № 1 та замощення І, які розташовано на земельній ділянці № б/н по проспекту Ленінградському в місті Маріуполі Донецької області (а.с.32).

Згідно з даним рішенням суду, яке набрало законної сили та є чинним, основна будівля (об'єкт нерухомості) площею 7,1 кв.м. зведена ФОП Пікузом А.Й. без належної згоди Маріупольської міської ради, проте під час вирішення спору по суті Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Маріупольська міська рада не заперечувала проти задоволення позовних вимог ФОП Пікуза А.Й.

Крім того, відповідачем до матеріалів справи надано рішення Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради № 86 від 23.03.2011 «Про присвоєння поштової адреси по пр. Перемоги, 199-б», відповідно до якого вирішено вважати автостоянку (літ. А-1, літ. Б-1, літ. В-1, літ. Г-1, літ. Д-1, літ. Е-1, літ. Ж-1) розташованою за адресою: пр. Перемоги, 119-б.

Згідно з витягу Бюро технічної інвентаризації «Про державну реєстрацію прав» вбачається, що нежитлова будівля за адресою: пр. Перемоги, 119 б, м. Маріуполь, Донецька область належить ФОП Пікузу А.Й. на праві власності на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 27.01.2011 р. № 2-655/11.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 05.04.2017 нежитлова будівля за адресою: пр. Перемоги 119 б, м.Маріуполь, Донецька область, загальною площею 7,1 кв. м. перебуває у приватній власності ФОП Пікуза А.Й., підставою виникнення права власності є рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маруполя від 27.01.2011 справа № 2-655/11.

Із встановлених судом обставин справи вбачається, що за умовами укладеного між сторонами договору оренди земельної ділянки від 01.07.2004 відповідач передав позивачу у строкове платне користування земельну ділянку площею 0,2500 га, на якій знаходиться об'єкт нерухомого майна: автостоянка.

Частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частин 1, 2 статті 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відповідно до положень статей 18, 20 Закону України "Про оренду землі", у редакції чинній на момент укладення зазначеного Договору, договір оренди землі підлягає державній реєстрації і набирає чинності після його державної реєстрації.

Враховуючи положення частини 1 статті 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Строк дії договору оренди земельної ділянки від 01.07.2004 укладено на десять років до 19.05.2004 (п.6 договору).

19.02.2014 ФОП Пікуз А.Й. звертався до Центру з заявою про надання адміністративної послуги "Підготування проектів договорів оренди земельної ділянки".

Листом від 14.06.2017 за №29.2-13213-29.1 Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради позивачу надано відповідь про те, що відповідно до журналу алфавітного обліку суб'єктів звернень до Центру адміністративних послуг "Діалог", усі матеріали звернення (оригінал заяви та супутні документи, необхідні для надання послуги) передано до Управління земельних відносин Маріупольської міської ради.

На теперішній час, ФОП Пікуза А.Й. не отримував від орендодавця листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі.

Тобто суд наголошує на тому, що позивач своєчасно звертався до відповідача у передбачений договором строк про намір продовжити договір оренди земельної ділянки.

Вважаючи порушеними права та інтереси держави, у лютому 2017 року Керівник Маріупольської місцевої прокуратури № 2 Донецької області в інтересах держави в особі Маріупольської міської ради Донецької області звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до фізичної особи-підприємця Пікуза Анатолія Йосиповича про зобов'язання ФОП Пікуза А.Й. повернути Маріупольській міській раді Донецької області земельну ділянку із кадастровим номером :01:012:0024, площею 0,2500 га та нормативно-грошовою оцінкою 1753025 грн. по проспекту Свободи у місті Маріуполі за актом приймання-передачі у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду, у зв'язку із закінченням строку дії договору оренди земельної ділянки від 01 липня 2004 року.

Рішенням господарського суду Донецької області від 12.04.2017 у справі №905/484/17 позовні вимоги задоволено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 23.10.2017 рішення господарського суду Донецької області від 12.04.2017 у справі № 905/484/17, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 23.11.2017 скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

26.06.2017 ФОП Пікуз А.Й. звернувся до Маріупольської міської ради з позовом про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки, а також 22.06.2018 з уточненою позовною вимогою в частині зменшення позовних вимог, в яких просить суд:

визнати поновленим договір оренди земельної ділянки від 01.07.2004 №2672, що зареєстрований у Маріупольській міській раді, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис №497 від 05.07.2004, та посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Скоробогатько О.В. за реєстровим №2672 від 01.07.2004, відповідно до якого Маріупольська міська рада надає в користування фізичній особі-підприємцю Пікузу Анатолію Йосифовичу строком на десять років (до 19.05.2014) земельну ділянку площею 0,2500 га (кадастровий номер №:01:012:0024), щорозташована на пр..Ленінградському (пр..Свободи) в Орджонікідзевському (Лівобережному) районі м.Маріуполя, з метою та за цільовим призначенням для функціонування автомобільного транспорту (експлуатація автостоянки), на той самий термін та на тих самих умовах, котрі передбачені цим договором, вважаючи укладеною додаткову угоду про поновлення договору на той самий строк, на тих самих умовах, а саме:

"ДОДАТКОВИЙ ДОГОВІР

до договору оренди земельної ділянки від 01.07.2014р. №2672, що зареєстрований у Маріупольській міській раді, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис №497 від 05.07.2004р.

місто Маріуполь, Донецька область, _______________________________ року

Ми, що нижче підписалися: Маріупольська міська рада, (), місцезнаходження: м. Маріуполь, пр. Миру, буд. 70, іменована далі "Орендодавець", в особі директора юридичного департаменту Маріупольської міської ради Паська Максима Івановича (ІПН НОМЕР_1), який мешкає за адресою: АДРЕСА_3, діючий на підставі розпорядження Маріупольського міського голови "Про надання повноважень з вчинення правочинів" від 23.01.2017 року №23р, з одного боку,

та

фізична особа-підприємець Пікуз Анатолій Йосифович (ІПН НОМЕР_2), що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, іменований далі «Орендар», з другого боку,

уклали цей додатковий договір до договору оренди земельної ділянки від 01.07.2014р. №2672, що зареєстрований у Маріупольській міській раді, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис №497 від 05.07.2004р. на підставі ст..33 Закону України «Про оренду землі» про нижченаведене:

1. Пункт 3.1 розділу 3.Строк дії договору викласти в наступній редакції:

« 3.1. Договір укладено на 10 (десять) років до 19.05.2024 року».

2. Усі інші пункти Договору оренди земельної ділянки від 01.07.2014р. №2672, що зареєстрований у Маріупольській міській раді, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис №497 від 05.07.2004р. не змінені цим договором, залишаються без змін.

3. Цей договір укладено у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться у орендодавця, другий - в орендаря, третій - в органі, який провів його державну реєстрацію.

4. Зміст ст.ст.12,93,124 Земельного кодексу України сторонами договору відомо.

5. Цей договір набуває чинності відповідно до ст..3, 4, 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» після його підписання сторонами та Державної реєстрації.

ПІДПИСИ СТОРІН

Орендодавець Маріупольська міська рада м. Маріуполь, пр. Миру, 70 _______________________________ підпис М.П.Орендар фізична особа-підприємець Пікуз Анатолій Йосифович ІПН НОМЕР_2 АДРЕСА_1. _________________________ ". підпис
В обґрунтування своєї вимоги позивач посилається, зокрема, на частину 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" на виконання вимог якої останній звернувся до відповідача, проте відповідачем не було розглянуто та не прийнято відповідне рішення по заяві позивача від 19.02.2014 про подовження терміну договору оренди земельної ділянки.

Крім того, в матеріалах справи наявний лист Маріупольської міської ради від 01.06.2018 №23.3-31761-26.1, згідно з якого вбачається, що позивач 08.05.2018 за №46-026-424 звернувся до відповідача з заявою про поновлення строку оренди земельної ділянки по просп. Перемоги, 1219б в Лівобережному районі міста та з проектом рішення «Про поновлення строку оренди земельної ділянки по просп..Перемоги, 119б і Лівобережному районі міста».

На що, відповідач надав відповідь, згідно з якої зазначено, що заява позивача передана до Центру надання адміністративних послуг, за дорученням Маріупольського міського голови перебуває на розгляді в Департаменті по роботі з активами Маріупольської міської ради.

Згідно з Закону України «Про доступ до публічної інформації» проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніше як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

На підставі поданих позивачем документів, управлінням земельних відносин міської ради буде розміщено на офіційному ВЕБ-сайті міської ради проект рішення, який після його узгодження в порядку, встановленому Регламентом Маріупольської міської ради, затверджений рішенням Маріупольської міської ради від 25.04.2018 №7/30-2627, буде винесено на розгляд чергової сесії міської ради. Про прийняття міською радою рішення та час його видачі ФОП Пікуза А.Й. буде повідомлено Центром надання адміністративних послуг.

Матеріали справи не містять доказів надсилання орендодавцем орендарю листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі протягом місяця, після спливу строку вказаного договору.

При розгляді даного спору господарським судом враховуються наступні положення чинного законодавства.

Правовідносини щодо оренди земельних ділянок, які виникли між позивачем та відповідачем, регулюються насамперед Законом України «Про оренду землі», Земельним кодексом України та Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно статті 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких ця земельна ділянка належала попередньому землевласнику (землекористувачу).У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду фізичними або юридичними особами, які не можуть мати у власності земельних ділянок, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташований жилий будинок, будівля або споруда, на умовах оренди.

За змістом ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Зазначені приписи правових норм закріплюють загальний принцип цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований.

Статтею 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 2 ст.792 Цивільного кодексу України також встановлено, що відносини по найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі статтями 13, 30 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни істотних умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Статтею 31 Закону України "Про оренду землі" визначено, зокрема, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Порядок поновлення договору оренди землі визначено статтею 33 Закону України "Про оренду землі".

Вирішуючи даний спір, господарський суд застосовує редакцію вказаної статті, яка була чинною на дату, з якої виникло переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки.

За змістом статті 33 Закону України Про оренду землі (у редакції Закону України Про регулювання містобудівної діяльності від 17.02.2011 №3038-VI, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (частина 1). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (частина 2). До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (частина 3). При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина 4). Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина 5). У разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа - повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності) (частина 6). Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку (частина 7). Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржена в суді (частина 8). У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди (частина 9). Із наведеної норми вбачається, що законодавчо відокремлено право на укладення договору оренди на новий строк шляхом укладення додаткової угоди, яке має бути реалізовано до спливу строку договору оренди землі, що закріплено у частинах 1-5 цієї норми, від права вважати продовженим договір оренди землі у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди землі за відсутності протягом одного місяця після спливу терміну дії договору листа - повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні цього договору оренди, визначене у інших частинах цієї статті.

Відповідні положення у вказаних частинах зазначеної статті дозволяють продовжувати орендні правовідносини, але у першому випадку це право повинно бути реалізовано до спливу договору оренди, а у другому - воно може настати за відсутності заперечення іншої сторони протягом визначеного терміну після закінчення строку дії договору оренди землі.

Враховуючи фактичні обставини справи та підстави позову, спір між сторонами виник у зв'язку із реалізацією позивачем права на укладення договору оренди землі на новий строк шляхом укладення додаткової угоди у зв'язку із поновленням договору оренди на той же строк та на них самих умовах відповідно до частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Для поновлення договору оренди землі на підставі частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою, орендар належно виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договору оренди.

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд України в постановах від 18.10.2017 року по справі № 3-948гс17, від 23.11.2016 року по справі №6-2540цс16, від 25.05.2016 року по справі №3-312гс16, від 13.04.2016 року по справі №6-2027цс15.

Так, згідно з податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2015, 2016, 2017 роки вбачається, що ФОП Пікуз А.Й. продовжує користуватися земельною ділянкою, що є об'єктом договору, після спливу строку дії договору та належно виконує свої обов'язки за договором, зокрема, сплачує орендну плату, використовує земельну ділянку за цільовим призначенням.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Витребування будь-яких інших документи від орендаря статтею 33 Закону України "Про оренду землі" не передбачено, а отже орендодавець діяв неправомірно з явним порушення закону, вказуючи про необхідність надання додаткових документів у своїх відповідях на звернення орендаря про поновлення договору оренди землі.

Враховуючи наведене, оскільки орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору, належно виконуючі свої обов'язки передбачені ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", такий договір є поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, тобто на 10 років - до 19.05.2024 року, що, як наслідок, зумовлює виникнення у відповідача обов'язку укласти із позивачем додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки.

Такий висновок повністю узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображена у рішенні по справі "Стреч проти Сполученого Королівства" (Stretch v. The United Kingdom) від 24 червня 2003 року. Як вбачається з цього рішення заявнику у справі теж не було продовжено договір оренди земельної ділянки після закінчення строку його дії, не дивлячись на те, що договір таке право передбачав, порушень зобов'язань з боку заявника допущено не було. Національні суди не захистили право заявника. У рішенні наголошується, що "наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила". Виходячи зі змісту п. 32-35 цього рішення, майном у значенні ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вважається законне та обґрунтоване очікування набути майно або майнове право за договором, укладеним з органом публічної влади. Оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, в такому випадку мало місце "непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції".

За обставинами справи "Стретч проти Сполученого Королівства" вирішуючи питання про те, чи був дотриманий сторонами справедливий баланс між інтересами суспільства та правами заявника Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 24.06.2003 року відзначив, що місцева влада отримала узгоджену з заявником орендну плату і не стояло питання про те, що дії органу влади були спрямовані проти інтересів суспільства чи що порушувалися інтереси якоїсь третьої сторони, або що продовження терміну оренди могло бути всупереч з якою-небудь передбаченою законом функцією органу влади. Оскільки сама місцева влада при укладенні договору вважала, що вона має право продовжити термін його дії, то заявник міг на розумних підставах сподіватися на виконання цих умов. Він не тільки мав право законного очікування отримання майбутніх доходів від зроблених ним капіталовкладень, але можливість продовження терміну дії договору оренди була важливим елементом його підприємницької діяльності з огляду на зобов'язання, взяті ним на себе у зв'язку з експлуатацією побудованих будівель, і взагалі періоду часу, що скоротився, за який він міг розраховувати на відшкодування своїх витрат.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Девелопмент ЛТД" та інші проти Ірландії" в якій він постановив, що ст. 1 Першого протоколу Конвенції можна застосувати до захисту "правомірних очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. "Правомірні очікування" виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати, що таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей. З наведеного слідує висновок про те, що по-перше, особа, якій відповідним рішенням надано право користування земельною ділянкою, набуває право власності на майно у вигляді правомірних очікувань щодо набуття у майбутньому права володіння майном (право оренди) ще до укладення відповідного договору оренди на виконання даного рішення, по-друге, після укладення відповідного договору оренди у особи виникає право мирно володіти майном, яким є майнові права (право оренди) протягом певного строку. При цьому, право власності на майно у вигляді як правомірних очікувань, так і майнового права (права оренди), є об'єктом правового захисту згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції та національного законодавства України.

Згідно з п.3 ст.129 Конституції України та ст.ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Вищевказані обставини не спростовані відповідачем належними доказами в розумінні ст. 76 ГПК України, у зв'язку із чим суд дійшов висновку щодо належного виконання орендарем умов договору оренди землі та положень ст. 96 Земельного кодексу України.

До того ж, суд зазначає, що орендар за відсутності у місячний строк після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, мав законні підстави вважати, що договір оренди землі було поновлено на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Усупереч вказаним нормам, відповідач не надав господарському суду доказів, які спростовують доводи позивача, отже позовні вимоги ФОП Пікуз А.Й. до Маріупольської міської ради підлягають задоволенню у повному обсязі.

З урахуванням норм ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача повністю.

Керуючись статтями 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги фізичної особи-підприємця Пікуз Анатолія Йосифовича до Маріупольської міської ради Донецької області про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки від 01.07.2004 - задовольнити повністю.

Визнати поновленим договір оренди земельної ділянки від 01.07.2004 №2672, що зареєстрований у Маріупольській міській раді, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис №497 від 05.07.2004, та посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Скоробогатько О.В. за реєстровим №2672 від 01.07.2004, відповідно до якого Маріупольська міська рада надає в користування фізичній особі-підприємцю Пікузу Анатолію Йосифовичу строком на десять років (до 19.05.2014) земельну ділянку площею 0,2500 га (кадастровий номер №:01:012:0024), щорозташована на пр.Ленінградському (пр..Свободи) в Орджонікідзевському (Лівобережному) районі м.Маріуполя, з метою та за цільовим призначенням для функціонування автомобільного транспорту (експлуатація автостоянки), на той самий термін та на тих самих умовах, котрі передбачені цим договором, вважаючи укладеною додаткову угоду про поновлення договору на той самий строк, на тих самих умовах, а саме:

"ДОДАТКОВИЙ ДОГОВІР

до договору оренди земельної ділянки від 01.07.2014р. №2672, що зареєстрований у Маріупольській міській раді, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис №497 від 05.07.2004р.

місто Маріуполь, Донецька область, _______________________________ року

Ми, що нижче підписалися: Маріупольська міська рада, (), місцезнаходження: м. Маріуполь, пр. Миру, буд. 70, іменована далі "Орендодавець", в особі директора юридичного департаменту Маріупольської міської ради Паська Максима Івановича (ІПН НОМЕР_1), який мешкає за адресою: АДРЕСА_3, діючий на підставі розпорядження Маріупольського міського голови "Про надання повноважень з вчинення правочинів" від 23.01.2017 року №23р, з одного боку,

та

фізична особа-підприємець Пікуз Анатолій Йосифович (ІПН НОМЕР_2), що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, іменований далі «Орендар», з другого боку,

уклали цей додатковий договір до договору оренди земельної ділянки від 01.07.2014р. №2672, що зареєстрований у Маріупольській міській раді, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис №497 від 05.07.2004р. на підставі ст..33 Закону України «Про оренду землі» про нижченаведене:

6. Пункт 3.1 розділу 3.Строк дії договору викласти в наступній редакції:

« 3.1. Договір укладено на 10 (десять) років до 19.05.2024 року».

7. Усі інші пункти Договору оренди земельної ділянки від 01.07.2014р. №2672, що зареєстрований у Маріупольській міській раді, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис №497 від 05.07.2004р. не змінені цим договором, залишаються без змін.

8. Цей договір укладено у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться у орендодавця, другий - в орендаря, третій - в органі, який провів його державну реєстрацію.

9. Зміст ст.ст.12,93,124 Земельного кодексу України сторонами договору відомо.

10. Цей договір набуває чинності відповідно до ст..3, 4, 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» після його підписання сторонами та Державної реєстрації.

ПІДПИСИ СТОРІН

Орендодавець Маріупольська міська рада м. Маріуполь, пр. Миру, 70 _______________________________ підпис М.П. Орендар фізична особа-підприємець Пікуз Анатолій Йосифович ІПН НОМЕР_2 АДРЕСА_1. _________________________ ". підпис

Стягнути з Маріупольської міської ради" (87500, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Миру, 70, ) на користь фізичної особи-підприємця Пікуза Анатолія Йосифовича ( 87501, АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2) витрати по сплаті судового збору у сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті, його вступну та резолютивну частини проголошено у судовому засіданні 28 серпня 2018 року.

Повний текст рішення складено та підписано 31 серпня 2018 року.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ у встановленому порядку.

Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Е.В. Зекунов