ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2018р. Справа № 904/2455/18
За позовом: Приватного акціонерного товариства «Дніпровський коксохімічний завод» , м . Камянське

До : Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» , м. Камянське

Про : стягнення 2 175 920, 14 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

Секретар судового засідання Кучма Т.В.

ПРЕДСТАВНИКИ :

Від позивача : ОСОБА_1 ( дов. № 67-153 від 07.05.18р.);

Від відповідача : ОСОБА_2 ( дов. № 132 від 09.10.17 р. )

СУТЬ СПОРУ :

ПрАТ «Дніпровський коксохімічний завод» ( позивач ) звернувся з позовом до ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» ( відповідач ) про стягнення 2 175 920, 14 грн. ( в т.ч. : 148 673, 62 грн. 3 % річних та 2 133 262, 26 грн. пеня ) заборгованості за договором поставки № 14/515/14-1433-02 від 13.08.2014р. (укладеним між сторонами) . Позивач зазначає, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 02.11.17р. у справі №904/8969/17 стягнуто з відповідача (поміж-іншим) на користь позивача 10 782 852, 83 грн. основної заборгованості за договором 14/515/14-1433-02 від 13.08.2014р.; та рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.18р. у справі №904/10667/17 стягнено з відповідача на користь позивача (поміж-іншим) 7 674 920, 81 грн. Всього за цими рішення стягнено заборгованість за договором поставки № 14/515/14-1433-02 від 13.08.2014р. в загальному розмірі 18 457 779, 64 грн. (10 782 852, 83 грн. + 7 674 920, 81 грн. = 18 457 779, 64 ) Однак, відповідач вищезазначену заборгованість за рішеннями господарського суду Дніпропетровської області у справах №904/8969/17 та №904/10667/17 не сплатив. У звязку з прострочкою сплати заборгованості позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 146 673, 62 грн. 3% річних (за період з 27.02.18р. по 04.06.18р.); та на суму заборгованості за рішення господарського суду у справі №904/8969/17 в сумі 10 782 852, 83 грн. нарахував пеню в розмірі 947 119, 04 грн. ( за період з 01.11.2017р. по 19.02.2018р.); на суму заборгованості за рішення господарського суду у справі №904/10667/17 в сумі 7 674 920, 81 грн. нарахував пеню в розмірі 1 186 143, 22 грн. ( за період з 02.11.2017р. по 03.05.2018р.); всього пені нараховано позивачем в загальному розмірі 2 133 262, 26 грн. ( 947 119, 04 грн. + 1 186 143, 22 грн. = 2 133 262, 26 грн.).

ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» ( відповідач ) визнав фактичні обставини справи, зазначив, що він не має можливості виконати свої зобовязання перед позивачем, оскільки знаходиться тяжкому , скрутному , фінансовому становищі.

Заслухавши пояснення представників сторін , дослідивши матеріали справи , господарський суд ,-

ВСТАНОВИВ :

13.08.2014 між ПАТ «ЄВРАЗ Дніпродзержинський коксохімічний завод», яке на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 18.09.2017 перейменовано в ПрАТ «Дніпровський коксохімічний завод» (позивач, постачальник) та ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» (відповідач, покупець) було укладено договір № 14/515/14-1433-02 на поставку коксового газу, за умовами якого позивач зобов'язався поставити відповідачу коксовий газ, а відповідач зобов'язався прийняти та оплатити товар.

Відповідно до п.5.2. договору сторони погодили, що у разі несвоєчасної оплати товару , покупець сплачує продавцю пеню у розмірі 0, 2 % від суми платежу за кожний день прострочення виконання грошового зобовязання , але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення. (а.с.10-11).

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 02.11.2017 у справі № 904/8969/17 з відповідача на користь позивача стягнуто 10 782 858, 83 грн. боргу за договором поставки № 14/515/14-1433-02 від 13.08.2014р.; 39 259, 74 грн. 3% річних , 325 164, 48 грн. пеня ( за період з 21.08.17р. по 31.10.2017р. ) та 238 299, 41 грн. витрати по сплаті судового збору. (а.с.19-20)

«….15.12.2017 між сторонами було укладено додаткову угоду № 8, відповідно до умов якої сторони домовились встановити еквівалент ціни поставленого товару в іноземній валюті - доларах США. Еквівалент ціни поставленого товару в доларах США, визначається сторонами шляхом перерахунку (конвертації) ціни товару в гривнях зазначеної в рахунках (рахунках-фактурах) за офіційним курсом доларів США, що встановлений Національним банком України (НБУ) на день поставки товару (курс UAH/USD). Відповідно до умов вищевказаної додаткової угоди сторони домовились, що оплата відповідачем товару за договором має здійснюватися в національній валюті України (гривні) шляхом перерахування відповідачем грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача, зазначений в договорі. Відповідач зобов'язався сплатити позивачу еквівалент грошового зобов'язання (боргу) в доларах США, шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті України (гривні) на поточний рахунок позивача, зазначений в договорі. Сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається відповідачем за офіційним курсом доларів США, який встановлений НБУ на день здійснення платежу (курс UAH/USD). Сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається відповідачем за офіційним курсом доларів США, який встановлений НБУ на день здійснення платежу (курс UAH/USD). Поставлений товар вважається повністю оплаченими, якщо сума фактично здійснених відповідачем платежів в гривнях за поставлену партію товару, перерахована в еквівалент, виражений в доларах США, за офіційним курсом НБУ гривні по відношенню до долара США встановленого на 0:00 годин дати фактичної оплати цієї партії товару, дорівнює ціні в еквіваленті, вираженому в доларах США, цієї партії товару, розрахованої з урахуванням доплати/знижок, фактичної ваги і фактичних якісних характеристик цієї партії товару. Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на рахунок позивача, зазначений в цьому договорі.

18.12.2017 між сторонами укладено додаткову угоду № 9 до договору, згідно п. 1 якої відповідач визнав наявність заборгованості (загальну суму боргу) перед позивачем за договором, яка станом на дату підписання додаткової угоди становила еквівалент 593261,68 доларів США. Пунктом 2 зазначеної додаткової угоди № 9 сторони підтвердили, що частина заборгованості в сумі 10782858,83 грн стягнута з відповідача на користь позивача на підставі рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.11.2017 у справі № 904/8969/17 (частина основного боргу без врахування пені, штрафних санкцій, тощо). Відповідно до п. 3 додаткової угоди № 9 відповідач зобов'язався сплатити позивачу еквівалент грошового зобов'язання (боргу) в доларах США протягом 5 (п'яти) днів з моменту набрання чинності додатковою угодою, шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті України (гривні) на поточний рахунок позивача, зазначений у договорі. Сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається відповідачем за офіційним курсом доларів США, який встановлений Національним банком України (НБУ) на день здійснення платежу (курс UAH/USD.). Пунктом 4 додаткової угоди № 9 передбачено, що загальна сума боргу відповідача включає в себе: а) частину боргу, стягнуту в судовому порядку (пункт 2 даної угоди); б) частину боргу, нестягнуту в судовому порядку, яка може бути визначена за такою формулою: "Частина боргу, яка не стягнута в судовому порядку" = "Загальна сума боргу (еквівалент доларів США в гривнях по курс НБУ UAH/USD на день здійснення платежу та/або вимоги "позивача" відняти "частина боргу, стягнута в судовому порядку (відповідно до п. 2 угоди"). Відповідно до п. 5 додаткової угоди № 9 датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на рахунок позивача, зазначений в договорі. Пункт 6 додаткової угоди № 9 визначає, що у випадку несвоєчасного виконання своїх зобов'язань за пунктом 3 даної угоди відповідач зобов'язаний сплатити позивачу штраф в розмірі 30% (тридцять відсотків) від суми невиконаного грошового зобов'язання, що становить гривневий еквівалент 177978,50 доларів США. Штраф визначається (розраховується) за формулою: "Загальна сума боргу (еквівалент в доларах США)" поділити на "100%" і помножити на "30%". Відповідач зобов'язаний самостійно сплатити штраф у розмірі 177978,50 доларів США в день виникнення обставин несвоєчасного виконання відповідачем грошового зобов'язання за пунктом 3 цієї додаткової угоди, шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті України (гривні) на поточний рахунок позивача, зазначений в договорі. Сума штрафу, що підлягає сплаті у гривнях, визначається відповідачем за офіційним курсом доларів США, який встановлений НБУ на день здійснення платежу.

На виконання умов договору протягом липня - листопада 2017 року позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму, що еквівалентна 593261,68 доларів США, що підтверджується додатковими угодами до договору та іншими письмовими доказами, що були подані при поданні позову, є додатками до позовної заяви та знаходяться в матеріалах справи.

Крім того, у грудні 2017 року та січені 2018 року позивачем було постановлено відповідачу товар на суму 1848206,56 грн та 694556,40 грн, що разом еквівалентно 90647,08 доларів США.

Таким чином, позивачем у період липня 2017 року по січень 2018 року здійснено поставку товару відповідачу на загальну суму, що еквівалента 25170513,57 доларів США ( із розрахунку 16 135 305,9+9 035 207,66= 25170513,57).

В заяві про збільшення позовних вимог, поданій до суду 27.02.2018, позивач просить стягнути з відповідача на його користь 7674920,81 грн заборгованості станом на 26.02.2018 за договором № 14/515/14-1433-02 від 13.08.2014, 4803400,87 грн. штрафу станом на 26.02.2018, 148905,47 грн 3% процентів річних від суми боргу за період прострочки з 02.11.2017 по 26.02.2018, а всього - 12627227,14 грн….»

Вищезазначені обставини та факти, були встановлені рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.18р. у справі №904/10667/17(яке набрало законної сили) , яким було стягнуто з відповідача суму заборгованості за договором в розмірі в розмірі 7674920,81 грн, штраф в сумі 4803400,86 грн. , 3% річних в сумі 148905,47 грн. ( за період з 02.11.17р. по 26.02.18р.) та 189408,42 грн. витрат по сплаті судового збору. (а.с.21-24).

Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України обставини, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У звязку із невиконання відповідачем своїх зобовязань за договором щодо своєчасної оплати основної заборгованості за договором поставки № 14/515/14-1433-02 від 13.08.2014р. позивач нарахував (згідно наданого ним розрахунку) та просить стягнути з відповідача 146 673, 62 грн. 3% річних (за період з 27.02.18р. по 04.06.18р.); та на суму заборгованості за рішення господарського суду у справі №904/8969/17 в сумі 10 782 852, 83 грн. нарахував пеню в розмірі 947 119, 04 грн. ( за період з 01.11.2017р. по 19.02.2018р.); на суму заборгованості за рішення господарського суду у справі №904/10667/17 в сумі 7 674 920, 81 грн. нарахував пеню в розмірі 1 186 143, 22 грн. ( за період з 02.11.2017р. по 03.05.2018р.); всього пені нараховано позивачем в загальному розмірі 2 133 262, 26 грн. ( 947 119, 04 грн. + 1 186 143, 22 грн. = 2 133 262, 26 грн.). (а.с.5-6).

В той же час, як вбачається з п.6. додаткової угоди №9 від 18.12.17р. до вищезазначеного договору поставки сторони погодили, що у випадку несвоєчасного виконання своїх зобов'язань за пунктом 3 даної угоди відповідач зобов'язаний сплатити позивачу штраф в розмірі 30% (тридцять відсотків) від суми невиконаного грошового зобов'язання, що становить гривневий еквівалент 177 978, 50 доларів США. Штраф визначається (розраховується) за формулою: "Загальна сума боргу (еквівалент в доларах США)" поділити на "100%" і помножити на "30%". Відповідач зобов'язаний самостійно сплатити штраф у розмірі 177978,50 доларів США в день виникнення обставин несвоєчасного виконання відповідачем грошового зобов'язання за пунктом 3 цієї додаткової угоди, шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті України (гривні) на поточний рахунок позивача, зазначений в договорі. Сума штрафу, що підлягає сплаті у гривнях, визначається відповідачем за офіційним курсом доларів США, який встановлений НБУ на день здійснення платежу. (а.с.18).

Аналізуючи зміст п.6 вищезазначеної додаткової угоди №9, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача пені в розмірі 2 133 262, 26 грн. (за період з 18.12.17р. по 03.05.18р.) на суму заборгованості за договором встановлених рішеннями господарського суду Дніпропетровської області у справах №904/8969/17 та №904/10667/17 в розмірі 18 457 779, 64 грн. з урахуванням наступного.

Одним з різновидів домовленості сторін, як підставою припинення зобовязання є новація зобовязання - заміна первісного зобовязання новим зобовязанням між тими ж сторонами (ч. 2 ст. 604 ЦК України).

Характерними особливостями новації, є: а) припинення в повному обсязі раніш існуючого первісного зобов'язання; б) дійсність первісного договірного зобов'язання; в) наявність домовленості сторін про заміну зобов'язання новим, при цьому, намір замінити одне зобов'язання іншим, повинен бути прямо і недвозначно виражений в тексті договору або ж має випливати із сутності нового зобов'язання; г) наявність безпосереднього юридичного зв'язку між зобов'язанням, що припинилося та новим зобов'язанням, яке прийшло йому на зміну; д) відсутність встановленої договором або законом заборони новації.

Виходячи зі змісту укладеної сторонами додаткової угоди №9, зазначена угода не містить умов стосовно намірів сторін, спрямованих на стягнення з відповідача пені, тобто укладаючи цю угоду відбулась новація зобовязання відповідача по сплаті пені на сплату штрафу , а тому обґрунтованим є нарахування відповідачу пені до часу укладення вищезазначеної угоди, а саме до 18.12.17р.

Внаслідок здійсненого судом перерахунку, розмір пені на суму не погашеної заборгованості за рішення господарського суду у справі №904/8969/17 в сумі 10 782 852, 83 грн. ( за період з 01.11.2017р. по 17.12.2017р.) склав 376 661, 30 грн. ; та розмір пені на суму не погашеної заборгованості за рішення господарського суду у справі №904/10667/17 в сумі 7 674 920, 81 грн. (за період з 02.11.2017р. по 17.12.17р.) склав 262 419, 21 грн. Всього розмір пені ( внаслідок здійсненого судом перерахунку) склав 639 080, 51 грн. ( 376 661, 30 грн. + 262 419, 21 грн. = 639 080, 51 ). Таким чином, саме цей розмір пені підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а в задоволенні іншої частини пені , суд вважає за необхідне відмовити , як необґрунтованої .

Відповідно до підпункту 7.1 пункту 7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» передбачено, що саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум. Згідно до п.1.9. цієї Постанови день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені . Відповідно до п.3.2. Постанови : згідно з Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті «Урядовий кур'єр». Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України «Про інформацію» є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно інформаційного листа ВГСУ №01-06/928/2012 від 17.07.12, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). При цьому чинне законодавство не пов'язує припинення грошового зобов'язання з наявністю судового рішення про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми чи відкриттям виконавчого провадження з примусового виконання такого рішення (див. додатково постанови Верховного Суду України від 04.07.2011 № 13/210/10 та від 12.09.2011 № 6/433-42/183 і постанову Вищого господарського суду України від 16.03.2011 № 11/109).

З урахуванням вищезазначеного, позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача: 148 673, 62 грн. 3 % річних та 639 080, 51 грн. пені . В іншій частині позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити з вищезазначених підстав .

На підставі вищевикладеного , керуючись приписами ст.ст.13,73-80,86,92, 192,232,233,236,237,238,240,241 ГПК України ,господарський суд , -

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2.Стягнути з відповідача: Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» (51925, Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вул. Соборна, 18-Б, 3) на користь позивача: Приватного акціонерного товариства «Дніпровський коксохімічний завод» (51901, Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вул. Колеусівська, 1, ) : 148 673, 62 грн. 3% річних; 639 080, 51 грн. пені та 11 816, 31 грн. витрат на сплату судового збору.

3. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити, судові витрати в цій частині покласти на позивача.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення . Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення .

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції .

Суддя Васильєв О.Ю.

Повне рішення складено 28.08.2018