ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2018р. Справа №914/1182/18

Господарський суд Львівської області в складі судді Бортник О.Ю., за участі секретаря судового засідання Винника В.М. розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом: Акціонерного товариства «Укргазвидобування», м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Львівгаз збут», м.Львів

про стягнення 103240,28грн. інфляційних втрат та 16678,22грн. 3% річних

За участі представників:

від позивача ОСОБА_1 - представник,

від відповідача ОСОБА_2 представник.

Суть спору: Акціонерне товариство «Укргазвидобування», м.Київ звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Львівгаз збут», м.Львів про стягнення 103240,28грн. інфляційних втрат та 16678,22грн. 3% річних.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 02.07.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та справу призначено до розгляду в засіданні на 29.08.2018р. В призначене на 29.08.2018р. судове засідання представником відповідача подано суду клопотання про долучення до матеріалів справи № 914/1182/18 контррозрахунку здійсненого ТОВ «Львівгаз збут», згідно якого розрахунок заявлених до стягнення АТ «Укргазвидобування» інфляційних втрат в розмірі 103240,28грн. не збігається з розрахунком інфляційних втрат здійснених ТзОВ «Львівгаз збут» та є завищеним. З метою надання можливості позивачу подати заперечення на розрахунок 3% та інфляційних відповідача, 29.08.2018р. судом оголошувалась перерва до 30.08.2018р.

В продовжене після перерви судове засідання представник позивача з»явився, подав суду заперечення проти клопотання від 30.08.2018р. № 2-2-2-2-01-2166, у яких зазначає, що з поданим відповідачем контрозрахунком, згідно якого розмір інфляційних втрат за період вересень 2017р. лютий 2018р. становить 102794,17грн., не погоджується. Позивач вважає, що сума інфляційних втрат в розмірі 103240,28грн. розрахована згідно рекомендацій Верховного Суду України та зазначена в позовній заяві і є вірною.

Представник відповідача в судове засідання з»явився, подав суду заяву про відстрочку виконання рішення б/н від 29.08.2018р. на 12 місяців. Заява мотивована тим, що населення є основним споживачем послуг з постачання природного газу ТОВ «Львівгаз збут». Дебіторська заборгованість по всіх категоріях споживачів становить 3367295,30 тис. грн., зокрема: населення 1284011,14 тис. грн.., пільги і субсидії 2036432,44тис. грн., бюджетні організації 31469,55 тис. грн., релігійні організації 1282,98 тис. грн., промисловість 14099,19 тис.грн. Наявність цієї заборгованості прямо впливає на можливість товариства здійснювати розрахунки з контрагентами. У зв»язку з цим, станом на 01.02.2018р. кредиторська заборгованість у ТОВ «Львівгаз збут» становить 2980726,69грн., зокрема: перед ПАТ «НАК «Нафтогаз України» - 2653894,52 тис. грн., перед ПАТ «Львівгаз» - 315371,49 тис.грн., перед ПАТ «Укртрансгаз» - 11460,68 тис.грн. Негайне виконання рішення суду спричинить накладення арешту на рахунки та майно, що в свою чергу призведе до повного припинення надання послуг з постачання природного газу, в тому числі населенню Львівської області, спричинить виникнення соціальної напруги, спровокує неспроможність виконання товариством поточних фінансових зобов»язань перед постачальниками природного газу, призведе до неплатоспроможності ТОВ «Львівгаз збут» та як наслідок, до його банкрутства.

Позовні вимоги мотивовані нормами Договору № 44Н/15 від 23.06.2015р., а також рішенням Господарського суду Львівської області від 20.11.2017р. у справі № 914/1853/17, згідно якого частково задоволено первісну позовну заяву ПАТ «Укргазвидобування» та стягнуто з ТзОВ «Львівгаз збут» 1334989,28грн. основного боргу, 174264,99грн. пені, 45312,27грн. 3% річних, 172860,87грн. інфляційних втрат та 31963,47грн. судового збору. Оскільки остаточна сума основного боргу по Договору на виконання зазначеного вище рішення господарського суду Львівської області від 20.11.2017р. у справі № 914/1853/17 оплачена 21.02.2018р., позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 3% річних в сумі 16678,22грн. за період з 22.09.2017р. по 20.02.2018р. та інфляційні в сумі 103240,28грн. за період з вересеня 2017р. по лютий 2018р., тобто за період, який не був охоплений рішенням суду у справі № 914/1853/17, до дати остаточної оплати суми основного боргу по цьому рішенню суду.

Відповідач відзиву на позов не подав, однак з поданого суду клопотання б/н від 28.08.2018р. та долученого до нього контррозрахунку вбачається, що він не погоджується із розрахунком позивача в частині заявлених до стягнення інфляційних втрат в розмірі 103240,28грн. та вважає його завищеним. Відповідач наводить свій розрахунок, згідно якого сума інфляційних за період з вересеня 2017р. по лютий 2018р. становить 102794,17грн.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у ній докази , суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. ст. 526, 625, 629 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Договір є обовязковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

23.06.2015р. між ПАТ «Укргазвидобування», від імені якого діє філія Газопромислове управління «Львівгазвидобування» та ТОВ «Львівгаз збут» укладено Договір на транспортування природного газу внутрішньопромисловими трубопроводами № 44Н/15. Згідно з умовами цього Договору, позивач зобов»язувався надати відповідачу послуги з транспортування внутрішньопромисловими трубопроводами природного газу до газорозподільних станцій для забезпечення потреб населення, а відповідач зобов»язувався внести плату за надані послуги з транспортування природного газу внутрішньопромисловими трубопроводами в розмірі, у строки та порядку, передбачені умовами Договору (п.1.1. Договору).

Відповідно до рішення акціонера № 237 Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» від 21.05.2018р. змінено тип товариства із публічного акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство. У зв»язку із зміною типу товариства змінено найменування товариства з Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» на Акціонерне товариство «Укргазвидобування». Згідно долученої позивачем до позовної заяви Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за станом на 24.05.2018р. за ідентифікаційним кодом юридичної особи: 30019775 міститься юридична особа з назвою Акціонерне товариство «Укргазвидобування».

У зв»язку з порушенням відповідачем умов Договору в частині оплати наданих позивачем послуг з транспортування природного газу, ПАТ «Укргазвидобування» 07.09.2018р. звернулося до Господарського суду Львівської області із позовною заявою про стягнення заборгованості на загальну суму 2103179,07грн., з яких: 1696890,19грн. основний борг, 174264,99грн. пеня, 38894,51грн. 3% річних та 193129,38грн. інфляційних втрат.

Нарахування за цим позовом інфляційних втрат позивачем було здійснено по 04.08.2017р. та 3% річних по 21.09.2017р., що підтверджується копією позовної заяви, розрахунком суми 3% річних та інфляційних втрат та заявою про уточнення розміру позовних вимог.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 20.11.2017р. у справі № 914/1853/17, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06.02.2018р. та постановою Верховного Суду від 15.05.2018р., первісний позов задоволено частково та присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 1334989,28грн. боргу, 45312,27грн. 3% річних, 172860,87грн. інфляційний втрат, 174264,99грн. пені та 31963,47грн. судового збору.

Остаточна сума основного боргу по Договору на виконання рішення господарського суду Львівської області від 20.11.2017р. у справі № 914/1853/17 оплачена відповідачем 21.02.2018р., що підтверджується платіжним дорученням № 210 .

Позивачем, на підставі ст.625 ГПК України, заявлено до стягнення з відповідача 16678,22грн. 3% річних за період з 22.09.2017р. по 20.02.2018р. та інфляційні за період з вересеня 2017р. по лютий 2018р. в сумі 103240,28грн.

Здійснивши обрахунок заявлених до стягнення з відповідача 3% річних за період з 22.09.2017р. по 20.02.2018р, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Заявлені позивачем інфляційні в сумі 103240,28грн. за вересень 2017р. - лютий 2018р. підлягають задоволенню частково в сумі 102794,17грн. Позивачем допущено арифметичні помилки при їх обрахунку. Заперечення позивача проти клопотання від 30.08.2018р. № 2-2-2-2-01-2166, у яких зазначено, що сума інфляційних втрат в розмірі 103240,28грн. є вірною, судом до уваги не беруться, оскільки правильність нарахування інфляційних судом перевірялась у відповідності до листа Верховного Суду України від 03.04.97р. № 62-97р. Так, позивачем не враховано, що показники індексів інфляції встановлюються, складаються Держкомстатом у розмірі середньомісячного, середньорічного показників у вигляді цілого числа і не більше одного знаку після коми. Таке ж значення показника середнього індексу інфляції за певний період часу використано й Верховним Судом України у його листі № 62-97р. від 03.04.97р.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд, розглянувши заяву відповідача про відстрочку виконання рішення прийшов до висновку про задоволення її частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Відстрочення - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Приписами ч.3 ст.331 ГПК України передбачено, що підставою для відстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно ч.4 ст.331 ГПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Як вбачається з Довідки відповідача станом на 01.02.2018р. дебіторська заборгованість по всіх категоріях споживачів становить 3367295,30 тис. грн., зокрема: населення 1284011,14 тис. грн., пільги і субсидії 2036432,44тис. грн., бюджетні організації 31469,55 тис. грн., релігійні організації 1282,98 тис. грн., промисловість 14099,19 тис.грн. Кредиторська заборгованість у ТОВ «Львівгаз збут» становить 2980726,69грн., зокрема: перед ПАТ «НАК «Нафтогаз України» - 2653894,52 тис. грн., перед ПАТ «Львівгаз» - 315371,49 тис.грн., перед ПАТ «Укртрансгаз» - 11460,68 тис.грн. Доводи заявника про те, що негайне виконання рішення суду призведе до неплатоспроможності ТОВ «Львівгаз збут» та як наслідок його банкрутства, що унеможливить подальше виконання рішення суду та залишить населення Львівської області без газу, є необґрунтоване та носить характер припущення. Стягнута за цим рішенням суду сума не є достатньою для порушення справи про банкрутство. Крім цього, заявником не надано жодних доказів щодо обсягу очікуваних коштів та про реальні заходи, які протягом 12 місяців дозволять йому виконувати погашення заборгованості за вказаним судовим рішенням.

З огляду на викладене, враховуючи фінансовий стан заявника, а також матеріальні інтереси обох сторін, а також те, що невиконання рішення суду, що спричиняє порушення матеріальних інтересів позивача та може призвести до негативних наслідків для нього, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про відстрочку виконання рішення господарського суду Львівської області у цій справі на 2 місяці. З початком опалювального сезону 2018-2019 року збільшаться надходження грошових коштів на рахунок відповідача. Вказане полегшить виконання рішення суду, з огляду на матеріальний стан відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2,3,13, 74,76, 77, 78, 79, 86, 129, 236, 238, 240, 241, 242, 247-252, 331, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов Акціонерного товариства «Укргазвидобування» (04053, м.Київ, вул.Кудрявська, 26/28, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» (79039, м.Львів, вул.Золота,42, ) задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» (79039, м.Львів, вул.Золота,42, ) на користь Акціонерного товариства «Укргазвидобування» (04053, м.Київ, вул.Кудрявська, 26/28, ) 102794,17грн. інфляційних втрат, 16678,22грн. 3% річних та 1792,09 грн. судового збору з відстрочкою виконання рішення суду на 2 місяці.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

2.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

3.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 04.09.2018р.

Суддя Бортник О.Ю.