ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року

м. Київ

Справа № 914/2408/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Пількова К.М. і Сухового В.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження

касаційну скаргу приватного підприємства "Альфа.Інвест" (далі - ПП "Альфа.Інвест")

на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 17.05.2018

(головуючий - суддя Скрипчук О.С., судді: Дубник О.П. і Зварич О.В.)

за позовом ПП "Альфа.Інвест"

до державного підприємства "Радехівське лісомисливське господарство" (далі - ДП "Радехівське лісомисливське господарство")

про стягнення 33 360 грн. попередньої оплати,

ВСТАНОВИВ:

Позов було подано про стягнення 33 360 грн. попередньої оплати за договором купівлі-продажу необробленої деревини від 13.03.2017 № 282/282/л/2017 (далі - Договір).

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для повернення 33 360 грн. попередньої оплати на підставі статті 693 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Рішенням господарського суду Львівської області від 12.03.2018 (суддя Крупник Р.В.): позов задоволено; з ДП "Радехівське лісомисливське господарство" стягнуто на користь ПП "Альфа.Інвест": 33 360 грн. попередньої оплати; 1 600 грн. судового збору та 2 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що, оскільки строк виконання зобов'язання відповідачем закінчився, товар поставлений позивачу не був, грошові кошти не повернуті, то сплачені позивачем 13.06.2017 грошові кошти як передоплата за товар підлягають стягненню з відповідача в розмірі 33 360 грн.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 17.05.2018: рішення господарського суду Львівської області від 12.03.2018 скасовано в частині задоволення позову на суму 11 715,41 грн. та прийнято в цій частині нове рішення, яким у позові відмовлено; у решті зазначене рішення залишено без змін; стягнуто з ДП "Радехівське лісомисливське господарство" на користь ПП "Альфа.Інвест" 21 644,59 грн. попередньої оплати, 1 038,24 грн. судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції та 1 622,25 грн. витрат на професійну правничу допомогу; стягнуто з ПП "Альфа.Інвест" на користь ДП "Радехівське лісомисливське господарство" 842,64 грн. судового збору за перегляд рішення в апеляційному порядку.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що відповідач отримав лісопродукцію від ДП "Радехівське лісомисливське господарство" на суму 11 715,41 грн., а тому позовні вимоги в частині стягнення 11 715,41 грн. є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

У касаційній скарзі до Верховного Суду ПП "Альфа.Інвест", посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права і порушення ним норм процесуального права, просить: скасувати постанову Львівського апеляційного господарського суду від 17.05.2018 у частині відмови у задоволенні позову в сумі 11 715,41 грн. і залишити в силі рішення господарського суду Львівської області від 12.03.2018 у відповідній частині; розподілити судові витрати. Скаргу мотивовано таким:

висновок про те, що ОСОБА_5 був працівником ПП "Альфа.Інвест" та "зазначений факт не заперечується позивачем" не відповідають дійсності та не ґрунтується на доказах;

суд апеляційної інстанції беззаперечно "віднісся" до показань свідка та не звернув уваги на доводи позивача і не обґрунтував їх відхилення;

заява ОСОБА_5 не містить відомостей щодо подальшої передачі товару позивачу, а в ній лише зазначено, що він отримав товар;

підтвердженням господарської операції є первинні документи, які, зокрема, містять особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу; представництво виникає на підставі договору, довіреності, акта органу юридичної особи, і спірні питання щодо факту вчинення правочину не можуть підтверджуватися показаннями свідків, а повинні бути доведені відповідними засобами доказування - письмовими доказами, документами.

У відзиві на касаційну скаргу ДП "Радехівське лісомисливське господарство" просить постанову Львівського апеляційного господарського суду від 17.05.2018 залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення, зазначаючи, що: нотаріально посвідчена заява ОСОБА_5 у контексті товаросупроводжуючих документів на товар є належними, допустимими та достовірними доказами отримання ПП "Альфа.Інвест" лісопродукції на виконання умов Договору; ДП "Радехівське лісомисливське господарство" не порушувало виконання зобов'язання в частині передачі товару покупцю, оскільки відповідно до умов Договору відповідач приступив до виконання такого зобов'язання та вжив всіх необхідних заходів щодо виконання зобов'язань, повідомивши покупця про дату, місце передачі товару та готовність до такої передачі.

Розгляд касаційної скарги ПП "Альфа.Інвест" здійснено судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи, у відповідності до частини четвертої статті 301 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, Касаційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Місцевим господарським судом у справі встановлено та зазначено, зокрема, таке.

13.03.2017 ДП "Радехівське лісомисливське господарство" (продавець) та ПП "Альфа.Інвест" (покупець) укладено Договір, згідно з пунктом 1.1 якого за результатами проведення аукціону з продажу ресурсів необробленої деревини заготівлі другого кварталу 2017 року, який відбувся 13.03.2017, продавець передає у власність на умовах франко (верхній/проміжний/нижній) склад продавця необроблену деревину за номерами лотів (пункт 3.1), а покупець зобов'язується прийнято товар і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в цьому договорі.

Згідно з пунктами 3.2, 6.1, 7.1 Договору загальна сума останнього складає 33 360 грн. (у т.ч. ПДВ). Платіж (передоплата 100% вартості) здійснюється шляхом банківського переказу коштів на розрахунковий рахунок продавця за кожну партію товару згідно з виставленим рахунком-фактурою протягом 5 календарних днів з дати пред'явлення рахунку до сплати. Покупець зобов'язаний здійснювати попередню оплату за кожну партію товару протягом 5-ти календарних днів з дати пред'явлення рахунку до сплати.

08.06.2017 ДП "Радехівське лісомисливське господарство" виставлено позивачеві до оплати рахунок № 99 на дрова паливні у кількості 60,00 куб. м на суму 33 360 грн.

13.06.2017 позивачем оплачено відповідачу 33 360 грн. як попередня оплата за товар.

Пунктом 4.1 Договору визначено, що поставка товару по даному договору здійснюється згідно із щомісячним подекадним графіком поставок, який є невід'ємною частиною даного договору та підписується самостійно між покупцем та продавцем без обов'язку окремої реєстрації такого на товарній біржі "ТСБ "Галконтракт", на умовах франко (верхній/проміжний/нижній) склад продавця. У випадку непідписання сторонами щомісячного подекадного графіка поставок товар поставляється рівними частинами.

У судах попередніх інстанцій сторонами не заперечувалося, що графік поставок до Договору ними не підписувався та не затверджувався.

У зв'язку з непоставкою деревини позивач звернувся до відповідача з вимогою від 06.09.2017, відповідно до якої просив здійснити поставку товару у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, а в разі її невиконання повернути суму попередньої оплати.

Листом від 03.10.2017 ДП "Радехівське лісомисливське господарство" повідомило позивача про те, що 15.06.2017 частина обумовленої договором продукції була поставлена покупцю на суму 11 715,41 грн., а тому вимога в цій частині є безпідставною.

Доводячи факт поставки товару на суму 11 715,41 грн., відповідач посилався на товарно-транспортну накладну (далі - ТТН) від 15.06.2017 серії ЛВА № 793421, ТТН від 15.06.2017 №40868, специфікацію-накладну від 15.06.2017 №1278 та довіреність ТОВ "Альфа.Інвест" від 09.03.2017, видану гр. ОСОБА_5, яким, за твердженням відповідача, було одержано товар для позивача.

У матеріалах справи наявна нотаріально завірена копія заяви ОСОБА_5 від 05.01.2018, в якій останній визнає факт одержання лісопродукції від ДП "Радехівське лісомисливське господарство" на користь ТОВ "Альфа.Інвест" на суму 11 715,41 грн.

Позивач факт одержання товару за Договором від відповідача або уповноваження гр. ОСОБА_5 на одержання такого товару заперечує.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з такого.

За умовами пункту 7.3 Договору продавець зобов'язувався передати покупцю товар після сплати рахунку-фактури протягом 15 календарних днів.

Таким чином, після внесення позивачем попередньої оплати у відповідача виник обов'язок протягом 15 календарних днів з вказаного моменту здійснити поставку деревини. Оскільки строк виконання зобов'язання відповідачем закінчився, товар поставлений позивачу не був, грошові кошти не повернуті, суд першої інстанції вважав, що внесені позивачем грошові кошти як передоплата за товар підлягають стягненню з відповідача в розмірі 33 360 грн.

Судом першої інстанції не взято до уваги твердження представника відповідача про те, що останнім 11.05.2017 було направлено позивачу телефонограму про готовність продукції до відвантаження, оскільки в матеріалах справи відсутні докази її направлення. Наявна у справі телефонограма від 11.05.2017 не може слугувати належним доказом, оскільки складена відповідачем в односторонньому порядку і відсутні докази її направлення позивачу.

Суд апеляційної інстанції, визнаючи позовні вимоги в частині стягнення 11 715,41 грн. необґрунтованими та відмовляючи в позові в цій частині, додатково зазначив таке.

Відповідно до довіреності від 09.03.2017 ОСОБА_5 уповноважений на вчинення від імені позивача таких дій: подання та отримання документів, подання заяв, взяття участі в аукціоні, підписання аукціонних свідоцтв та здійснення інших законних дій, що пов'язані з виконанням цього доручення.

Станом на момент отримання ОСОБА_5 лісопродукції на суму 11 715,41 грн. останній був працівником ТОВ "Альфа.Інвест" (зазначений факт не заперечується позивачем).

У ТТН від 15.06.2017 серії ЛВА №793421 вантажоодержувачем зазначено ТОВ "Альфа.Інвест".

У матеріалах справи наявна нотаріально завірена копія заяви ОСОБА_5 від 05.01.2018, в якій останній визнає факт одержання лісопродукції від ДП "Радехівське лісомисливське господарство" на користь ТОВ "Альфа.Інвест" на суму 11 715,41 грн.

Отже, ОСОБА_5, отримуючи товар, вважав себе належним представником ТОВ "Альфа.Інвест" на підставі усного розпорядження керівника позивача. З матеріалів справи не вбачається, що позивачем вчинялися дії щодо з'ясування обставин перевищення його працівником ОСОБА_5 своїх повноважень.

Оскільки станом на 15.06.2017 ОСОБА_5 був працівником позивача і отримував товар, вважаючи себе належним представником ТОВ "Альфа.Інвест", то останнє, на думку суду, отримало лісопродукцію від ДП "Радехівське лісомисливське господарство" на суму 11 715,41 грн.

Причиною подання касаційної скарги стала незгода ТОВ "Альфа.Інвест" з відмовою у задоволенні його позову (частково) в сумі 11 715,41 грн.

Відповідно до приписів ЦК України:

- зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (частина перша статті 509);

- договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629);

- за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 712);

- до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина друга статті 712);

- за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655);

- продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (частина перша статті 662);

- продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (стаття 663);

- якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (частина друга статті 530);

- якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (частина друга статті 693).

Врахувавши наведені законодавчі приписи та встановивши: невиконання ДП "Радехівське лісомисливське господарство" зобов'язання з поставки товару позивачу на підставі Договору; неповернення позивачу суми попередньої оплати; відсутність належних доказів прийняття позивачем товару від відповідача на суму 11 715,41 грн. - місцевий господарський суд дійшов законного висновку про стягнення з відповідача попередньої оплати в розмірі 33 360 грн.

Водночас Касаційний господарський суд не може погодитися з висновком суду апеляційної інстанції про відмову в задоволенні позову в частині стягнення 11 715,41 грн. з огляду на таке.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську діяльність та підтверджує її здійснення.

Згідно з частиною другою статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарських операцій, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Статтею 244 ЦК України визначено, що представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Відповідно до статті 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Як вбачається із з'ясованого місцевим господарським судом змісту довіреності ТОВ "Альфа.Інвест" від 09.03.2017, остання видана ОСОБА_5 на представництво інтересів позивача на аукціоні, що проводиться товарною біржею ТСБ "Галконтракт", і для здійснення відповідних представницьких функцій згідно з цією довіреністю ОСОБА_5 надаються такі права: подавати та отримувати документи; подавати заяви; брати участь в аукціоні; підписувати аукціонні свідоцтва та здійснювати всі інші законні дії, пов'язані з виконанням цього доручення.

Таким чином, як вірно встановлено судом першої інстанції, даною довіреністю ОСОБА_5 було уповноважено на представництво інтересів ТОВ "Альфа.Інвест" виключно на аукціоні (проведення якого передувало укладенню Договору) та вчинення у зв'язку з цим всіх необхідних дій, проте даною довіреністю поіменована особа не уповноважувалася на одержання від імені позивача товару на підставі Договору. Доказів того, що в подальшому позивач своїми діями схвалив прийняття ОСОБА_5 товару, відсутні. Крім того, відсутні й належні докази отримання ПП "Альфа.Інвест" від ДП "Радехівське лісомисливське господарство" товару на суму 11 715,41 грн.

Долучена до матеріалів справи нотаріально посвідчена заява ОСОБА_5 від 05.01.2018, в якій останній визнає факт одержання від відповідача товару на суму 11 715,41 грн. на користь позивача, правомірно не прийнята судом першої інстанції, оскільки судом встановлено, що зазначена особа не уповноважувалася ПП "Альфа.Інвест" на одержання товару за Договором.

Крім того, відсутність у ТТН від 15.06.2017 № 40868 такого обов'язкового реквізиту первинного документа, як відмітка про посаду, прізвище, ініціали представника вантажоодержувача свідчить про те, що даний документ не відповідає вимогам статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", оскільки не містить усіх обов'язкових реквізитів. Відповідно, не відбулося подальшого схвалення позивачем дій ОСОБА_5 щодо одержання товару від ДП "Радехівське лісомисливське господарство".

Крім того, суд касаційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач, пред'явивши відповідачу вимогу про поставку товару у 7-денний строк, а у випадку неможливості поставки здійснити повернення попередньої оплати, у подальшому обрав вірний спосіб захисту порушеного права - повернення суми попередньої оплати, що узгоджується з приписами ЦК України.

Доводи ДП "Радехівське лісомисливське господарство" щодо неможливості поставки товару позивачу у зв'язку з відсутністю передбаченого Договором графіка поставок та ненаправлення представника позивача для отримання товару відхиляються судом, оскільки, як з'ясовано попередніми судовими інстанціями, пунктом 4.1 Договору передбачено, що сторонами було погоджено здійснювати поставку згідно з графіком, а у випадку непідписання графіка поставок товар поставляється рівними частинами.

Водночас наведене у своїй сукупності свідчить про відсутність підстав для прийняття доводів, викладених у відзиві ДП "Радехівське лісомисливське господарство" на касаційну скаргу з даної справи.

Відповідно до частин першої і другої статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

За приписами пункту 4 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.

Згідно зі статтею 312 ГПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

З урахуванням викладеного оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а рішення місцевого господарського суду слід залишити в силі.

Відповідно до статті 129 ГПК України у зв'язку з тим, що касаційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду апеляційної інстанції - скасуванню, а рішення суду першої інстанції - залишенню в силі, витрати зі сплати судового збору в сумі 3 200 грн. за розгляд справи в суді касаційної інстанції підлягають стягненню з ДП "Радехівське лісомисливське господарство" на користь ПП "Альфа.Інвест".

У матеріалах справи відсутні відомості про фактичне стягнення зі скаржника на користь ДП "Радехівське лісомисливське господарство" 842,64 грн. судового збору за подання апеляційної скарги, тому питання про поворот виконання оскаржуваної постанови у відповідній частині судом касаційної інстанції не розглядається; наведене не позбавляє ПП "Альфа.Інвест" права подати, за наявності підстав для цього, відповідну заяву в порядку статті 333 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 308, 315 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу приватного підприємства "Альфа.Інвест" задовольнити.

2. Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 17.05.2018 у справі № 914/2408/17 скасувати.

3. Рішення господарського суду Львівської області від 12.03.2017 у справі № 914/2408/17 залишити в силі.

4. Стягнути з державного підприємства "Радехівське лісомисливське господарство" на користь приватного підприємства "Альфа.Інвест" 3 200 грн. судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги.

Видачу відповідного наказу доручити господарському суду Львівської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Селіваненко

Суддя К. Пільков

Суддя В. Суховий