КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2018 р. Справа№ 910/12501/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Калатай Н.Ф.

Сітайло Л.Г.

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

представників сторін:

від позивача : Унінець І.М. ( ордер серія КС №366045 від 03.08.2018); Патратій В.Д. - директор;

від відповідача : Христич О.В. ( довір. №2072 від 29.12.2017);

від третьої особи: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Венбест"

на рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2018, повний текст якого складений 06.06.2018,

у справі № 910/12501/17 (суддя Плотницька Н.Б.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промстройснаб"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Венбест"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_5

про стягнення 343 921,42 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.05.2018р. у справі №910/12501/17 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Венбест" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промстройснаб" 343 921 грн. 42 коп. в якості відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки та витрати по сплаті судового збору у розмірі 5 158 грн. 82 коп.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що відповідальним за збитки, завдані власнику пошкодженого автомобіля Toyota Land Cruiser 150, державний номер НОМЕР_1, в межах розміру різниці між фактичною шкодою і страховою виплатою є Товариство з обмеженою відповідальністю "Венбест", як особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2018р. по справі №910/12501/17 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову про стягнення 343 921,42 грн.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що заступаючи на чергування 01.02.2017р. ОСОБА_5 зобов'язаний був виконувати службові (трудові обов'язки), які пов'язані лише із належним відпрацюванням та реагуванням на сигнали з ПЦС в зоні обслуговування об'єктів «Ірпінь» та не мав права самовільно розпоряджатися ввіреним йому автомобілем, на власний розсуд вибираючи напрямок руху цього автомобіля, використовуючи його в особистих цілях. ОСОБА_5 під час скоєння дорожньо-транспортної пригоди керував службовим автомобілем не перебуваючи під час виконання трудових обов'язків та використовував автомобіль в особистих інтересах, а тому повинен нести відповідальність за завдану з його вини шкоду, отже ТОВ «Венбест» не може і не зобов'язане відповідати за неправомірні дії водія ОСОБА_5.

Скаржник в апеляційній скарзі зазначає й про те, що судом не взято до уваги висновок експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення авто товарознавчої експертизи колісного транспортного засобу №19709/17 від 16.01.2018р., отриманий саме за результатами судової автотоварознавчої експертизи колісного транспортного засобу, який є належним та достовірним доказом у справі. Висновком експерта визначено, що вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу становить 452 892,65 грн.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.07.2018р. відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 14.08.2018р., встановлено строк для подання відзивів на апеляційну скаргу, письмових пояснень, заяв до 09.08.2018р.

06.08.2018р. від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2018р. без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає про те, що не виконання водієм ОСОБА_5 своїх трудових обов'язків та притягнення його відповідачем до дисциплінарної або матеріальної відповідальності за завдану шкоду є виключно правовідносинами між роботодавцем та працівником.

В судове засідання апеляційного господарського суду не з'явився третя особа, у зв'язку з чим ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.08.2018р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 27.08.2018р.

27.08.2018р. в судове засідання апеляційного господарського суду не з'явився третя особа.

Враховуючи те, що третя особа про розгляд апеляційної скарги, призначеної на 31.07.2018р. повідомлений належним чином, про що свідчать відмітки на зворотній стороні ухвали Київського апеляційного господарського суду від 31.07.2018р. та від 14.08.2018р., ухвали направлялись третій особі на адресу, зазначену в позовній заяві, тобто судом вчинено всіх процесуальних дій щодо повідомлення сторін про час та місце судового засідання, з урахуванням того, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, думки позивача та відповідача щодо розгляду справи у відсутності третьої особи, розумних строків щодо розгляду апеляційної скарги в апеляційній інстанції, ухвалила розгляд справи у відсутності третьої особи, оскільки його неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін судова колегія встановила.

Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 21.02.2017 у справі № 759/2360/17 встановлено, що 01.02.2017 ОСОБА_5, керуючи автомобілем Renault Duster, державний номер НОМЕР_2, порушив пункти 2.3 (Б), 11.4 Правил дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Toyota Land Cruiser 150, державний номер НОМЕР_1, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Вищевказаною постановою ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХО886205 власником автомобіля Renault Duster, державний номер НОМЕР_2, є Товариство з обмеженою відповідальністю "Венбест".

Відповідно до звіту про оцінку колісного транспортного засобу № 103-201 від 03.04.2017, наданого оцінювачем ОСОБА_6 Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна експертно-асистуюча компанія" (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності № 724/16 від 26.09.2016, свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів № 954 від 12.01.2004, кваліфікаційне свідоцтво оцінювача № 639 від 01.11.2003, посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача № НОМЕР_3 від 02.11.2016), вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Toyota Land Cruiser 150, державний номер НОМЕР_1, в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді складає 493 921 грн 42 коп.

З урахуванням рахунку № ВДиС-0019322 від 12.05.2017, фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Land Cruiser 150, державний номер НОМЕР_1, склала 624 351 грн 00 коп.

Разом з тим, в матеріалах справи наявний висновок експерта №19709/17-54 від 16.01.2018р., складений відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 18.09.2017р. про призначення у справі №910/12501/17 судової автотоварознавчої експертизи. Висновком експерта визначено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Toyota Land Cruiser 150, державний номер НОМЕР_1, в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, що мала місці 01.02.2017р. складає 452 892,65 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на дату ДТП, цивільна відповідальність власника транспортного засобу Renault Duster, державний номер НОМЕР_2, застрахована Приватним акціонерним товариством "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/5094872 з встановленим розміром страхової суми за шкоду заподіяну майну - 100 000 грн., франшизи - 0 грн.

Транспортний засіб Toyota Land Cruiser 150, державний номер НОМЕР_1, належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Промстройснаб", що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу Серії ААЕ 043160.

13.05.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Промстройснаб" звернулося до Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" із заявою вих. № 06/05 про виплату страхового відшкодування у розмірі 150 000 грн. 00 коп.

Відповідно до статті 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача, як з власника транспортного засобу Renault Duster, державний номер НОМЕР_2, про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, у розмірі 343921грн.00коп., що є різницею між фактичною шкодою (вартість відновлювального ремонту 493 92грн. 42 коп.) і страховою виплатою (150 000 грн. 00 коп.).

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоду. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина 2 статті 1187 Цивільного кодексу України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов'язок.

При цьому потерпілому, як кредитору, належить право вимоги в обох видах деліктних зобов'язань. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення вимоги до особи, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Частиною 1 статті 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Потерпілий має право відмовитись від свого права вимоги до страховика чи винної особи та одержати повне відшкодування шкоди від особи, на яку законом покладено такий обов'язок (власник, роботодавець, тощо), в межах деліктного зобов'язання незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, на яку законом покладено обов'язок щодо відшкодування завданої шкоди, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес та звернутися до винної особи, яка безпосередньо завдала шкоду, з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому.

Таким чином, у даному випадку відповідальним за збитки, завдані власнику пошкодженого автомобіля Toyota Land Cruiser 150, державний номер НОМЕР_1, в межах розміру різниці між фактичною шкодою і страховою виплатою є Товариство з обмеженою відповідальністю "Венбест", як особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Вирішуючи питання про відшкодування шкоди, завданої майну особи у результаті ДТП, та визначаючи розмір такої шкоди, слід звернути увагу на положення статті 1192 Цивільного кодексу України, згідно з якими, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і тієї ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір таких збитків підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення втраченої речі.

Як зазначалось вище, в матеріалах справи наявний висновок експерта №19709/17-54 від 16.01.2018р., проведеного згідно ухвали Господарського суду міста Києва від 18.09.2017р. про призначення у справі №910/12501/17 судової автотоварознавчої експертизи. Висновком експерта визначено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Toyota Land Cruiser 150, державний номер НОМЕР_1, в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, що мала місці 01.02.2017р. складає 452 892,65 грн.

Судова колегія вважає висновок експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз належним та достовірним доказом у справі, так як експерт попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену статтями 384 та 385 КК України, отже в основу рішення та розрахунку належного відшкодування, а саме різниці між розміром збитків і страховою виплатою має бути покладена сума 452 892,65 грн. (452 892,65 грн. (вартість відновлювального ремонту, встановленою висновок експерта №19709/17-54 від 16.01.2018р.,)) і страховою виплатою (150 000 грн. 00 коп.), що дорівнює 302 892,65 грн.

Враховуючи вищезазначене, вимоги позивача щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Венбест" різниці між розміром збитків і страховою виплатою підлягають задоволенню у розмірі 302 892,65 грн.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_5 під час скоєння дорожньо-транспортної пригоди керував службовим автомобілем не на виконання своїх трудових обов'язків та використовував автомобіль в особистих інтересах, а тому повинен нести відповідальність за завдану з його вини шкоду, отже ТОВ «Венбест» не може і не зобов'язане відповідати за неправомірні дії водія ОСОБА_5, до уваги судовою колегією не приймаються, оскільки не спростовують наявних в матеріалах справи доказів та висновків суду, зроблених на підставі таких доказів.

Враховуючи викладене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2018р. підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273-279, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Венбест" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2018р справі № 910/12501/17 змінити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Венбест" (03062, місто Київ, проспект Перемоги, будинок 90/1, ідентифікаційний код 30310579) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промстройснаб" (01103, місто Київ, бульвар Дружби народів, будинок 10, ідентифікаційний код 24082480) 302 892 (триста дві тисячі вісімсот дев'яносто дві) грн 65 коп. в якості відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки та витрати по сплаті судового збору у розмірі 4539 (чотири тисячі п'ятсот тридцять дев'ять) грн.

4. Видачу наказу на виконання даної постанови доручити Господарському суду міста Києва.

5. Матеріали справи №910/12501/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

6. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови підписано 31.08.2018р.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді Н.Ф. Калатай

Л.Г. Сітайло