ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" серпня 2018 р. м. Київ Справа № 911/1412/18

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

за участю секретаря Гарбуз Л.В.

розглянувши справу № 911/1412/18

за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк»,

м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-XXII»,

м. Євпаторія

про стягнення 253 318,85 грн.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, представник за довіреністю;

від відповідача: не зявився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-XXII» (відповідач) про стягнення 253 318,85 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Кредитного договору № 97/2013 від 19.06.2013, в частині своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом.

Згідно з приписами ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на тимчасово окупованій території України», у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, змінено територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам, та встановлено забезпечити розгляд господарських справ Господарського суду Автономної Республіки Крим - Господарським судом Київської області, а господарських справ Господарського суду міста Севастополя - Господарським судом міста Києва, господарських справ Севастопольського апеляційного господарського суду - Київським апеляційним господарським судом.

У звязку з викладеним, розгляд даної справи здійснюється господарським судом Київської області.

Ухвалою суду від 03.07.2018 відкрито провадження у справі № 911/1412/18, розгляд справи в порядку загального позовного провадження призначений у підготовчому засіданні на 25.07.2018.

Ухвалою суду від 25.07.2018 закрито підготовче провадження, а справу № 911/1412/18 призначено до розгляду по суті на 22.08.2018.

В судових засіданнях 25.07.2018 та 22.08.2018 представником позивача підтримані позовні вимоги, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача в судові засідання 25.07.2018 та 22.08.2018 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов до суду не надіслав.

Як вбачається з матеріалів справи, місцезнаходженням відповідача є: 97412, АР Крим, м. Євпаторія, вул. Токарева, 43. Відповідач належним чином був повідомлений про місце і час судових засідань, про що свідчать наявні в матеріалах справи довідки у справі № 911/1412/18 щодо розміщення інформації на офіційному веб-порталі господарського суду Київської області в мережі Інтернет (www.ko.arbitr.gov.ua/sud5012) в розділі «Новини та події суду» від 06.07.2018 та 25.07.2018, як повідомлення відповідача про розгляд справи за його участю.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

19.06.2013 між публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» (банк, позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю «Сервіс-XXII» (позичальник, відповідач) був укладений Кредитний договір № 97/2013, відповідно до умов п.п. 1.1, 1.2, 1.3 якого, банк зобовязався на умовах договору надати позичальнику кредит в сумі 140 160,00 грн., строком з 19.06.2013 по 17.06.2016, для придбання позичальником транспортного засобу, а позичальник зобовязався повернути кредитні кошти, у визначений договором строк та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 18,5 % річних.

Погашення кредиту здійснюється позичальником на рахунок у АБ «Укргазбанк» та відповідно до Графіку погашення кредиту, який є додатком № 1 договору. У разі ненадходження платежів від позичальника у встановлені договором строки, суми платежів вважаються простроченими та наступного банківського дня перераховуються на рахунок простроченої заборгованості (п. 3.2 договору).

Нарахування процентів за договором здійснюється на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за отриманими коштами, виходячи з визначеної процентної ставки. При розрахунку процентів використовується метод «факт/факт», виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році, враховуючи перший день та не враховуючи останній день користування кредитними коштами (п. 3.3 договору).

Проценти сплачуються позивальником щомісячно, не пізніше 10-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, в день повного погашення заборгованості по кредиту, в день повного дострокового погашення заборгованості по кредиту, або в день дострокового розірвання договору (п. 3.4 договору).

За користування кредитними коштами, що не повернуті в строк (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється в розмірі 23,5 % річних. Нарахування процентів за користування кредитними коштами, що не повернуті в строк (прострочена заборгованість), здійснюється на суму фактичного щоденного залишку простроченої заборгованості по кредиту, виходячи з процентної ставки - 23,5 % (п. 3.7 договору).

Відповідно до п. 5.2.2 договору, позичальник взяв на себе зобовязання своєчасно сплачувати плату за кредит, а також передбачені цим договором неустойки.

Між сторонами у справі підписаний додаток № 1 до Кредитного договору № 97/2013 від 19.06.2013 «Графік погашення кредиту», яким погоджені строки та розміри погашення кредиту.

Так, на виконання умов договору та взятих на себе зобовязань, позивачем перераховано на рахунок ПАТ «Таврія-Авто» грошові кошти в сумі 140 160,00 грн., про що свідчать наявні в матеріалах справи меморіальний ордер № 4086_1 від 19.06.2013 та банківські виписки з особового рахунку позивача, з призначенням платежу: «кред. 97/2013 від 19/06/13 Опл а/м Chevrolet Cruze куз. KL1JF3559DK107868,2013 р.в. рах /2/1 від 27/05/13 від ТОВ «Сервіс-ХХ-ІІ».

Проте, користуючись грошовими коштами в межах кредитної лінії, відповідач неналежним чином та не в повному обсязі виконував взяті на себе зобовязання згідно з умовами кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати процентів, у звязку з чим у відповідача перед позивачем утворилась прострочена заборгованість за кредитом - 105 119,32 грн., поточна заборгованість по процентам - 1 691,99 грн. та прострочена заборгованість по процентам за період з 26.06.2015 по 25.06.2018 - 71 236,78 грн.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобов'язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 10561 Цивільного кодексу України, передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Представник відповідача в судові засідання не зявився, письмових пояснень чи доказів погашення кредиту та сплати процентів за його користування не надав, факт порушення відповідачем зобовязань судом встановлено та по суті не оспорений відповідачем.

Оскільки, відповідач в порушення умов Кредитного договору № 97/2013 від 19.06.2013, у встановлений графіком строк, не здійснив повернення кредиту та не сплатив проценти за його користування, вимоги позивача про стягнення з відповідача простроченої заборгованості за кредитом - 105 119,32 грн., поточної заборгованості по процентам - 1 691,99 грн. та простроченої заборгованості по процентам за період з 26.06.2015 по 25.06.2018 - 71 236,78 грн. визнаються судом правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У звязку із неналежним виконанням відповідачем умов договору, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом в сумі 18 046,20 грн.

У сфері господарювання згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 ГК України).

Пунктом 6.3 договору визначено, що за порушення визначених у договорі строки повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитними коштами та/або комісій позичальник зобовязаний сплатити банку неустойку (пеню), яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня. У відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України, сторони домовились, що розрахунок пені за прострочення виконання зобовязань (щодо строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитними коштами) припиняється через один рік від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Разом з тим, позивач у звязку із неналежним та несвоєчасним виконанням відповідачем умов договору, просить суд стягнути з відповідача 42 420,05 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму простроченої заборгованості за кредитом та 14 804,51 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму прострочених процентів за користування кредитом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Частиною другою ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вказаних норм права, враховуючи, що розрахунок пені та інфляційних втрат, додані до матеріалів позовної заяви, є арифметично вірним, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом в сумі 18 046,20 грн., інфляційних втрат, нарахованих на суму простроченої заборгованості за кредитом в сумі 42 420,05 грн. та інфляційних втрат на суму прострочених процентів за користування кредитом в сумі 14 804,51 грн., визнаються судом правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України, покладається судом на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-ХХІІ» (97412, АР Крим, м. Євпаторія, вул. Токарева, 43, ) на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, ) 105 119 (сто пять тисяч сто девятнадцять) грн. 32 коп. простроченої заборгованості за кредитом, 1 691 (одна тисяча шістсот девяносто одна) грн. 99 коп. поточної заборгованості по процентам, 71 236 (сімдесят одна тисяча двісті тридцять шість) грн. 78 коп. простроченої заборгованості по процентам за період з 26.06.2015 по 25.06.2018, 18 046 (вісімнадцять тисяч сорок шість) грн. 20 коп. пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, 42 420 (сорок дві тисячі чотириста двадцять) грн. 05 коп. інфляційних втрат, нарахованих на суму простроченої заборгованості за кредитом, 14 804 (чотирнадцять тисяч вісімсот чотири) грн. 51 коп. інфляційних втрат на суму прострочених процентів за користування кредитом та 3 799 (три тисячі сімсот девяносто девять) грн. 78 коп. судового збору.

Видати наказ.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено - 29.08.2018.

Суддя О.О. Христенко