У Х В А Л А

30 серпня 2018 року

м. Київ

Справа № 917/950/14

Провадження № 12-212гс18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Рогач Л.І.,

суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Прокопенка О. Б., Саприкіної І. В., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.

перевірила наявність підстав для передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду касаційної скарги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк», скаржник) в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 12 вересня 2017 року (суддя Іванко Л. А.) та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23 січня 2018 року (судді Тарасова І. В., - головуючий, Білоусова Я. О., Шевель О. В.) у справі № 917/950/14 Господарського суду Полтавської області за заявою ПАТ «Дельта Банк» про визнання скаржника кредитором у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» в особі відділення «Полтавське «ПАТ «ВТБ Банк» про банкрутство Приватного підприємства «Фірма «Мега-Трейд» і

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 12 вересня 2017 року у справі №917/950/14 відхилено вимоги ПАТ «Дельта Банк» як заставного кредитора в сумі 105463419,50 грн.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 23 січня 2018 року у цій справі ухвалу Господарського суду Полтавської області від 12 вересня 2017 року змінено: виключено з мотивувальної частини висновки про те, що за відсутності обґрунтованої заборгованості Приватного підприємства «Фірма «Мега-Трейд» перед ПАТ «Дельта Банк» основне зобов'язання припинилось, а тому підлягає припиненню і забезпечення основного зобов'язання - іпотека. В іншій частині ухвалу Господарського суду Полтавської області від 12 вересня 2017 року залишено без змін.

У лютому 2018 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 12 вересня 2017 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23 січня 2018 року, в якій просило скасувати вказані судові рішення повністю, а справу за заявою заставного кредитора АТ «Дельта Банк» повернути до суду першої інстанції до нового розгляду.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається, зокрема, на порушення судами вимог законодавства про банкрутство щодо порядку розгляду вимог забезпечених кредиторів боржника та законодавства про заставу та іпотеку як способів забезпечення виконання основного зобов'язання.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04 квітня 2018 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ «Дельта Банк» на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 12 вересня 2017 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23 січня 2018 року та призначено її до розгляду.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12 липня 2018 року справу № 917/950/14 Господарського суду Полтавської області з касаційною скаргою ПАТ «Дельта Банк» передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Мотивуючи ухвалу, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду вказав про те, що дана справа містить виключну правову проблему, а саме: - щодо можливості застосування господарським судом позовної давності, заявленої до основної вимоги, при окремому розгляді вимог кредитора, що ґрунтуються на додаткових вимогах (вимогах, забезпечених іпотекою (заставою)), без подання окремої заяви про застосування наслідків спливу позовної давності за зобов'язаннями боржника за забезпечувальними договорами (іпотеки, застави); - щодо можливості застосування позовної давності у справах про банкрутство за заявою третіх осіб (учасників справи про банкрутство), які не є сторонами цивільно-правового договору, на підставі якого виникли спірні вимоги, що підлягають розгляду господарським судом, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство; - щодо можливості вирішення в ліквідаційній процедурі у справі про банкрутство спору з майновими вимогами кредитора-заставодержателя до боржника-заставодавця, які обґрунтовано чинним в ліквідаційній процедурі обтяженням майна та майнових прав боржника, з огляду на існування судових рішень, прийнятих у процедурі розпорядження майном про відмову у визнанні конкурсних вимог того ж кредитора за кредитним договором за наслідком спливу позовної давності, що є проблемою застосування принципу правової визначеності у господарському судочинстві.

Отже, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов висновку про те, що розв'язання вказаних вище правових питань містить виключну правову проблему, вирішення якої необхідне для забезпечення сталого розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики.

Однак Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для передачі справи на розгляд згідно з частиною п'ятою статті 302 ГПК України з огляду на таке.

Підстава для передачі касаційним судом справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, визначена частиною п'ятої статті 302 ГПК України, передбачає наявність виключної правової проблеми, яку містить справа, і вирішення такої проблеми необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Лише за наявності таких умов справа може бути передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Згідно із частиною першою статті 303 ГПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

Разом з тим, в ухвалі Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не викладено правову проблему, яку містить ця справа саме у правозастосуванні норм матеріального та процесуального права, не обґрунтовано, в чому вбачається складність застосування відповідних положень законодавства про банкрутство та цивільного права у зазначеній правовій ситуації, невизначеність поставлених судом правових питань на нормативному рівні; відсутні посилання на конкретні справи, які б свідчили про те, що судами (у тому числі інших юрисдикцій) було сформульовано різну правову позицію при вирішенні відповідних процесуальних питань та висновки щодо необхідності передачі цієї справи до Великої Палати Верховного Суду для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Натомість зміст ухвали фактично зводиться до переліку правових питань, у яких необхідно з'ясувати правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах при вирішенні цієї справи.

Судом касаційної інстанції у господарських справах відповідно до статті 286 ГПК України є Верховний Суд, у складі якого, за змістом статей 36, 37 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, діє, зокрема, Касаційний господарський суд.

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції у межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права.

Відтак, суд касаційної інстанції не обґрунтував в чому саме полягає проблемність питань, які передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду у цій справі та не вказав, в чому полягає виключність правової проблеми, враховуючи зміст вказаних питань, що можуть бути вирішені Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду як належним судом.

Відповідно до частини шостої статті 303 ГПК України, якщо Велика Палата Верховного Суду дійде висновку про відсутність підстав для передачі справи на її розгляд, справа повертається (передається) відповідній колегії (палаті, об'єднаній палаті) для розгляду, про що постановляється ухвала.

Керуючись статтею 303 ГПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Справу № 917/950/14 Господарського суду Полтавської області за заявою ПАТ «Дельта Банк» про визнання ПАТ «Дельта Банк» кредитором у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» в особі відділення «Полтавське «ПАТ «ВТБ Банк» про банкрутство Приватного підприємства «Фірма «Мега-Трейд» із касаційною скаргою ПАТ «Дельта Банк», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 12 вересня 2017 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23 січня 2018 року повернути відповідній колегії Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Л.І. Рогач
Судді: Н.О. Антонюк В.С. Князєв
С.В. Бакуліна Л.М. Лобойко
В.В. Британчук О.Б. Прокопенко
Д.А. Гудима І.В. Саприкіна
В.І. Данішевська О. С. Ткачук
О.С. Золотніков В.Ю. Уркевич
О.Р. Кібенко О.Г. Яновська