ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2018 р. Справа № 926/1150/17

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Зварич О.В.

суддів Матущак О.І.

ОСОБА_1,

секретар судового засідання Лагутін В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства «Грін Лайн» (надалі ПП «Грін Лайн») б/н від 12.06.2018р. (вх. № 01-05/1811/18 від 18.06.2018р.)

на рішення господарського суду Чернівецької області від 23.05.2018р.

(суддя Проскурняк О.Г.; повний текст рішення складено 25.05.2018р.)

у справі № 926/1150/17

за позовом: ПП «Грін Лайн»

до відповідача: Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці (надалі КЕВ м.Чернівці)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Білянської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області (надалі Білянська сільська рада)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Міністерства оборони України

за участю Заступника військового прокурора Чернівецького гарнізону Західного регіону України (надалі Заступник військового прокурора Чернівецького гарнізону)

про припинення права постійного користування земельною ділянкою,

представники:

від прокуратури: ОСОБА_2 - посвідчення № 045810 від 01.02.2017 року

від позивача: ОСОБА_3 - довіреність б/н від 01.03.2018 року

від відповідача: не з'явився

від третьої особи (на стороні позивача): не з'явився

від третьої особи (на стороні відповідача): ОСОБА_4 - довіреність № 220/461/д від 20.12.2017 року

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

30.03.2017р. ПП «Грін Лайн» звернулось в господарський суд Чернівецької області з позовом до КЕВ м.Чернівці про припинення права постійного користування земельною ділянкою площею 14,5012 га, що знаходиться за адресою: Чернівецька обл., Кіцманський р-н., с. Біла, вул. Центральна, 4.

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 23.05.2018р. у справі №926/1150/17 відмовлено у задоволенні позову.

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що позивач, не набувши права власності на земельну ділянку, безпідставно просить припинити право користування спірною земельною ділянкою відповідачем, яке посвідчене правовстановлюючим документом (державним актом).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

12.06.2018р. ПП «Грін Лайн» подало апеляційну скаргу на рішення господарського суду Чернівецької області від 23.05.2018р. у справі №926/1150/17, в якій просить зазначене судове рішення скасувати, прийняти нове рішення, яким позов задоволити. Скаржник вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу на те, що державний акт серії Б № 037505 на право користування землею площею 34,9 га виданий Чернівецькій квартирно-експлуатаційній частині району в Кіцманському районі Чернівецької області на підставі рішення виконкому Кіцманської районної ради народних депутатів Чернівецької області № 372/21 від 03.11.1978р., в якому зазначено іншу площу земельної ділянки. Зазначений державний акт не зареєстрований в книзі реєстрації державних актів, тому не може посвідчувати право користування землею. Скаржник покликається на відсутність доказів про те, що КЕВ м.Чернівці є правонаступником Чернівецької квартирно-експлуатаційної частини району в Кіцманському районі Чернівецької області. Зазначає, що відповідно до договору купівлі-продажу від 12.10.2006р. ПП «Грін Лайн» придбало у ОСОБА_5 всі будівлі і споруди військового містечка № 192, які були придбані ним у власність в Міністерства оборони України відповідно до договору купівлі-продажу від 30.12.2005р. Стверджує, що до складу військового містечка входить і земельна ділянка, а при купівлі будівель і споруд до набувача перейшло право користування земельною ділянкою. Вважає, що право користування на спірну земельну ділянку в ПП «Грін Лайн» виникло 08.12.2006р. на підставі укладеного з Кіцманською райдержадміністрацією Чернівецької області договору оренди. Також скаржник зазначає, що суд в прийнятому рішенні не надав правової оцінки та не дослідив в комплексі рішення виконавчого комітету Білянської сільської ради № 41/10 від 13.10.2004 р., свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 30.03.2005 р. та договір купівлі-продажу від 12.10.2006 р. ОСОБА_3 інших доводів апеляційної скарги вказується: поза увагою в оскаржуваному рішенні залишено той факт, що договір оренди спірної земельної ділянки, укладений між ПП «Грін Лайн» та Кіцманською райдержадміністрацією 08.12.2006 р., є чинним у звязку з відмовою прокурору судами всіх інстанцій у визнанні його недійсним, що встановлено в рішенні господарського суду Чернівецької області від 28.03.2016 р., справа №926/141/16, та підтверджується наявною в матеріалах справи інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна. При прийнятті рішення суд не врахував правову позицію, визначену в постановах Судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 11 лютого 2015 року у справі № 6-2 цс15,від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-2225 цс 16, аналіз змісту норм статті 120 ЗК України у їх сукупності дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені; на підставі п.1, 2 ст.120 ЗК України в звязку з відчуженням майна попередній правокористувач припинив своє право користування спірною земельною ділянкою, а до набувача перейшло право користування земельною ділянкою, на якій воно розміщене, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Заступник військового прокурора Чернівецького гарнізону у відзиві на апеляційну скаргу вважає доводи скаржника безпідставними та необґрунтованими, а рішення місцевого господарського суду законним. Покликається на те, що спірна земельна ділянка належить до земель оборони та є державною власністю. Правомірність набуття у її користування Чернівецькою квартирно-експлуатаційною частиною району, яку переформовано в Квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернівці, встановлено господарським судом ще у 2010 році при розгляді справи № 10/268. Зазначає, що рішенням господарського суду від 28.03.2016р. у справі № 926/141/16 визнано недійсним договір оренди спірної земельної ділянки, укладений 29.10.2015р. між Білянською сільською радою та ПП «Грін Лайн». Однак, незважаючи на вказане рішення суду, 26.04.2016р. Білянська сільська рада та ПП «Грін Лайн» повторно уклали договір оренди спірної земельної ділянки при відсутності будь-яких правових підстав, а орган місцевого самоврядування, в свою чергу, повторно незаконно розпорядився земельною ділянкою, яка при відчуженні обєктів нерухомості, що на ній розміщені, з державної власності не вибувала. Прокурор звертає увагу на те, що в провадженні господарського суду Чернівецької області перебуває справа № 926/1166/18 за позовом прокурора про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та договору оренди земельної ділянки від 26.04.2016р. Просить залишити без змін рішення господарського суду Чернівецької області від 23.05.2018р. у справі №926/1150/17, апеляційну скаргу ПП «Грін Лайн» без задоволення.

КЕВ м. Чернівці у відзиві на апеляційну скаргу вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим. Покликається на те, що господарські суди при розгляді справи №10/268 встановили факт правомірного набуття у користування спірної ділянки Чернівецькою КЕЧ району, переформованої в КЕВ м. Чернівці. Звертає увагу на те, що відповідно до договору купівлі-продажу від 12.10.2006р. ПП «Грін Лайн» придбало у ОСОБА_5 будівлі і споруди військового містечка № 192, які придбані ним у власність в МОУ відповідно до договору купівлі-продажу від 30.12.2005р., а земельна ділянка вибула з володіння власника поза його волею. Просить залишити без змін рішення господарського суду Чернівецької області від 23.05.2018р. у справі №926/1150/17, апеляційну скаргу ПП «Грін Лайн» без задоволення.

Треті особи не надавали письмових відзивів на апеляційну скаргу.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 16.07.2018р. (головуючий-суддя Зварич О.В., судді Бонк Т.Б., Скрипчук О.С.) відкладено розгляд справи №926/1150/17 на 27.08.2018р. о 10 год. 00 хв.

Розпорядженням керівника апарату Львівського апеляційного господарського суду №496 від 27.08.2018р. призначено проведення автоматизованої зміни складу колегії суддів у справі № 926/1150/17 у звязку з перебуванням у відпустці суддів Бонк Т.Б. та Скрипчук О.С.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.08.2018р. у справі № 926/1150/17 суддів Бонк Т.Б. та Скрипчук О.С. замінено на суддів Матущак О.І., Хабіб М.І.

Розгляд справи розпочато заново в складі колегії суддів: головуючий-суддя Зварич О.В., судді: Матущак О.І., Хабіб М.І.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги і доводи, наведені у позовній заяві та апеляційній скарзі.

Прокурор та представник третьої особи Міністерства оборони України просили залишити без змін оскаржуване рішення місцевого господарського суду, апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач та третя особа Білянська сільська рада не забезпечили явки в судове засідання уповноважених представників. Згідно повідомлень про вручення рекомендованих поштових відправлень від 18.07.2018р. обізнані з датою, часом і місцем розгляду справи.

Суд не визнавав обовязковою явку в судове засідання представників сторін. Отже, в силу положень ч.12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України справу може бути розглянуто при відсутності відповідача та третьої особи Білянської сільської ради.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

03.11.1978р. виконавчий комітет Кіцманської районної ради народних депутатів Чернівецької області прийняв рішення за № 372/21 «Про видачу державних актів на право користування землею Чернівецькій квартирно-експлуатаційній частині в Кіцманському районі (а.с.12, т.1).

На підставі рішення виконавчого комітету Кіцманської районної ради народних депутатів Чернівецької області №372/21 від 03.11.1978р. Чернівецькій квартирно-експлуатаційній частині району в Кіцманському районі Чернівецької області видано Державний акт Б №037505 на право користування землею, площею 34,9 га (а.с.13-15, т.1).

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 05.10.2010р. у справі №10/268, яке набрало законної сили, встановлено, що земельна ділянка загальною площею 34,8 га, в тому числі площею 14,5 га, на якій розташоване військове містечко № 192, з 1978 року перебувала в безстроковому та безоплатному користуванні Чернівецької КЕЧ району, що підтверджено випискою із Державного акту на право користування землею, виданого виконавчим комітетом Кіцманської районної ради народних депутатів (оригінал акту досліджено в судовому засіданні) (а.с.34-45, т.1).

Зазначений факт також встановлено господарським судом Чернівецької області в рішенні від 28.03.2016р. у справі №926/141/16, яке набрало законної сили (а.с. 46-65, т.1).

Також, рішенням господарського суду Чернівецької області від 08.11.2016р. у справі №926/1314/16, яке набрало законної сили, відмовлено, зокрема, у визнанні недійсним державного акта на право користування землею Б №037505, виданого виконавчим комітетом Кіцманської районної ради народних депутатів в 1978 році Чернівецькій квартирно-експлуатаційній частині в Кіцманському районі Чернівецької області (а.с.66-70, т.1).

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно директиви Міністра оборони України від 20.04.2005р. № Д-322/1/010 Чернівецьку квартирно-експлуатаційну частину району переформовано у Квартирно-експлуатаційний відділ м.Чернівці (а.с.20, т.1).

В судовій справі №926/1150/17 міститься копія договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 30.12.2005р. між Державною компанією з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт», діючої від імені Міністерства оборони України (продавець), та гр. ОСОБА_6 (покупець), відповідно до змісту якої продавець зобовязується передати (продати) покупцю, а покупець зобовязується прийняти (купити) будівлі та споруди військового містечка №192, що знаходяться за адресою: Чернівецька обл., Кіцманський р-н., с. Біла, вул.Центральна, буд. 4. Це майно належить Державі в особі Міністерства оборони України та в оперативному управлінні Чернівецької квартирно-експлуатаційної частини району на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Білянською сільською радою 30 березня 2005 року (а.с.16-17, т.1).

Позивач, відповідач, прокурор та треті особи у даній справі не оспорюють обставин щодо укладення названого правочину між його сторонами.

В матеріалах судової справи відсутні докази щодо визнання недійсним чи розірвання вищевказаного договору у встановленому законом порядку.

Згідно розділу 1 предметом договору купівлі-продажу є будівлі та споруди військового містечка №192, що знаходиться за адресою: Чернівецька обл., Кіцманський р-н., с.Біла, вул.Центральна, 4.

В зазначеному договорі відсутні умови щодо відчуження земельної ділянки разом з будівлями.

Також сторони не надали доказів, зокрема, акту приймання-передачі земельної ділянки гр. ОСОБА_5

12.10.2006р. між гр. ОСОБА_6 (продавець) та ПП «Грін Лайн» (покупець) укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, на підставі якого будівлі та споруди військового містечка №192, що знаходиться за адресою: Чернівецька обл., Кіцманський район, с.Біла, вул.Центральна, буд. 4 передано у власність ПП «Грін Лайн». Договір посвідчений приватним нотаріусом Кіцманського районного нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за №4082 (а.с.18-19, т.1).

В абзаці 2 пункту 1.1 вказаного договору купівлі-продажу нежитлової будівлі зазначено про те, що придбані позивачем будівлі та споруди військового містечка №192, розташовані на земельній ділянці площею 14,5 га.

Вищеописаним рішенням господарського суду Чернівецької області від 28.03.2016р. у справі №926/141/16, яке набрало законної сили, визнано недійсним рішення Білянської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області 41 сесії VI скликання №49/41 від 17 жовтня 2015 року «Про розгляд клопотання ПП «Грін Лайн»; визнано недійсним укладений між Білянською сільською радою Кіцманського району Чернівецької області та Приватним Підприємством «Грін Лайн» договір від 29.10.2015р. оренди земельної ділянки площею 14,5012 га колишнього військового містечка № 192, яка знаходиться за адресою: вул.Центральна, 4, с. Біла Кіцманського району Чернівецької області.

В межах господарської справи №926/141/16 суд встановив, що земельна ділянка загальною площею 34,9 га, в тому числі площею 14,5012 га, на якій розташоване військове містечко №192, відноситься до категорії земель оборони та перебуває у державній власності; Білянська сільська рада, приймаючи рішення №49/41 від 17.10.2015р. «Про розгляд клопотання ПП «Грін Лайн», розпорядившись землями оборони, вийшла за межі повноважень наданих їй ст. 12, п. 1 ч. 1 ст. 122 ЗК України, всупереч вимогам ст. 141 ЗК України припинила право постійного користування спірною земельною ділянкою, у звязку з чим порушила право власності держави на спірну ділянку в особі Міністерства оборони та право користування земельною ділянкою КЕВ міста Чернівці.

Наданий позивачем витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 52973404 від 10.02.2016, як доказ перебування спірної земельної ділянки у комунальній власності, не спростовує вищезазначених обставин (а.с.21, т.1).

В матеріалах справи відсутні докази про передачу спірної земельної ділянки з державної у комунальну власність у встановленому законом порядку та зміну її цільового призначення.

Позивач надав Інформацію з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 118550397 від 27.03.2018р., відповідно до якої ПП «Грін Лайн» належить право оренди земельної ділянки площею 14,5012 га, яка знаходиться за адресою: вул.Центральна, 4, с. Біла Кіцманського району Чернівецької області на підставі договору оренди землі від 26.04.2016р., укладеного з Білянською сільською радою (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 26320709 від 20.11.2015р.).

Прокурор у відзиві на апеляційну скаргу повідомляє про наявність в провадженні господарського суду Чернівецької області справи № 926/1166/17 про визнання недійсним договору оренди землі від 26.04.2016р., укладеного між Білянською сільською радою та ПП «Грін Лайн».

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 26.12.2017р. у справі №824/8/17-а, яке набрало законної сили, скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно УДР ГТУЮ у Чернівецькій області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень номер 26320709 від 20.11.2015р. (а.с.141-149, т.1).

При винесенні постанови колегія суддів враховує таке.

Згідно частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини.

За змістом статей 13, 19 Конституції України від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Статтею 3 цього Кодексу визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Статтею 13 Земельного кодексу Української РСР (в редакції станом на 1978 рік) передбачено, що земля в Українській РСР надається в користування: колгоспам, радгоспам, іншим сільськогосподарським державним, кооперативним, громадським підприємствам, організаціям і установам; промисловим, транспортним, іншим несільськогосподарським державним, кооперативним, громадським підприємствам, організаціям і установам; громадянам СРСР. У випадках, передбачених законодавством Союзу РСР, земля може надаватися в користування і іншим організаціям та особам.

Відповідно до Основ земельного законодавства Союзу РСР і союзних республік право землекористування колгоспів, радгоспів та інших землекористувачів засвідчується державними актами на право користування землею. Форми актів встановлюються Радою Міністрів СРСР. Право короткострокового тимчасового користування землею засвідчується рішенням органу, який надав земельну ділянку в користування. Право довгострокового тимчасового користування землею засвідчується актами, форма яких встановлюється Радою Міністрів Української РСР. Зазначені документи видаються після відводу земельних ділянок в натурі. Право землекористування громадян, які проживають в сільській місцевості, засвідчується записами в земельно-шнурових книгах сільськогосподарських підприємств і організацій та погосподарських книгах сільських Рад, а в містах і селищах міського типу - в реєстрових книгах виконавчих комітетів міських, селищних Рад депутатів трудящих (ст. 20 Земельного кодексу Української РСР (в редакції станом на 1978 рік).

Матеріалами судової справи підтверджено, що на підставі рішення виконавчого комітету Кіцманської районної ради народних депутатів Чернівецької області від 03.11.1978р. №372/21 Чернівецькій Квартирно-експлуатаційній частині району в Кіцманському районі Чернівецької області, переформованій у КЕВ м.Чернівці, видано Державний акт серії Б №037505 на право користування землею, площею 34,9 га, який є чинним.

В межах справ №10/268, № 926/141/16 судами встановлено, що земельна ділянка загальною площею 34,9 га, в тому числі площею 14,5 га, на якій розташоване військове містечко № 192, з 1978 року перебувала в безстроковому та безоплатному користуванні Чернівецької КЕЧ району, що підтверджено Державним актом на право користування землею серії Б №037505.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року у справі № 1-17/2005 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення:

- пункту 6 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України щодо зобовязання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення;

- пункту 6 Постанови Верховної Ради України «Про земельну реформу» від 18 грудня 1990 року № 563-ХІІ з наступними змінами в частині щодо втрати громадянами, підприємствами, установами і організаціями після закінчення строку оформлення права власності або користування землею раніше наданого їм права користування земельною ділянкою.

Статтею 1 Закону України "Про використання земель оборони" передбачено, що землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України (далі - військові частини).

Отже, спірна земельна ділянка, площею 14,5012 га, на якій розміщувалось військове містечко №192, що знаходиться за адресою: Чернівецька область, Кіцманський район, с.Біла, вул. Центральна, буд. 4, була складовою частиною земельної ділянки площею 34,9 га, що відноситься до земель оборони, докази про її вилучення у встановленому Земельним кодексом України порядку чи зміни її цільового призначення - відсутні.

Частиною 2 статті 77 Земельного кодексу України встановлено, що землі оборони можуть перебувати лише у державній власності.

Правочини, що передбачають відчуження земельних ділянок, які відносяться до земель оборони, здійснюються з обов'язковим наданням Кабінетом Міністрів України, як органом, що здійснює розпорядження цими землями, згоди на таке відчуження.

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 28.03.2016р. у справі №926/141/16, яке набрало законної сили, встановлено, що Білянська сільська рада, приймаючи рішення №49/41 від 17.10.2015р. «Про розгляд клопотання ПП «Грін Лайн», розпорядившись землями оборони (земельна ділянка загальною площею 34,9 га, в тому числі площею 14,5012 га, на якій розташоване військове містечко №192) вийшла за межі повноважень наданих їй ст.12, п. 1 ч. 1 ст. 122 ЗК України, всупереч вимогам ст. 141 ЗК України припинила право постійного користування спірною земельною ділянкою, у звязку з чим порушила право власності держави на спірну ділянку в особі Міністерства оборони та право користування земельною ділянкою КЕВ міста Чернівці.

Посилання в договорі купівлі-продажу від 12.10.2006р. на те, що будівлі та споруди військового містечка № 192 розташовані на земельній ділянці площею 14,5012 га не підтверджує набуття позивачем права на спірну земельну ділянку.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 1 статті 377 Цивільного кодексу України (в редакції станом на 12.10.2006р.) передбачено, що до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

Згідно положень частини 1 статті 120 Земельного кодексу України (в редакції станом на 30.12.2005р., 12.10.2006р.) при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

Отже, станом на момент укладення договорів купівлі-продажу нежитлової будівлі від 30.12.2005р. та від 12.10.2006р. відчуження обєктів нерухомого майна не спричиняло автоматичного переходу права власності на земельну ділянку під будівлями і спорудами. Право власності на земельну ділянку або її частини могло переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування на підставі договору оренди.

Виникнення права власності на нежитлові будівлі, розміщені на земельній ділянці, що належить до земель оборони та перебуває у постійному користуванні КЕВ м.Чернівці (структурного підрозділу Міністерства оборони України), не дає підстав для висновку про автоматичний перехід права постійного користування на землю до покупця поза волею власника земельної ділянки держави.

У відповідності до положень статті 143 Земельного кодексу України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі:

а) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням;

б) неусунення допущених порушень законодавства (забруднення земель радіоактивними і хімічними речовинами, відходами, стічними водами, забруднення земель бактеріально-паразитичними і карантинно-шкідливими організмами, засмічення земель забороненими рослинами, пошкодження і знищення родючого шару ґрунту, об'єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем, порушення встановленого режиму використання земель, що особливо охороняються, а також використання земель способами, які завдають шкоди здоров'ю населення) в строки, встановлені вказівками (приписами) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі;

в) конфіскації земельної ділянки;

г) примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності;

ґ) примусового звернення стягнень на земельну ділянку по зобов'язаннях власника цієї земельної ділянки;

д) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Наведений перелік підстав примусового припинення прав на земельну ділянку у судовому порядку є вичерпним.

В зазначеному переліку відсутня така підстава примусового припинення прав на земельну ділянку у судовому порядку як набуття іншою особою права власності на житловий будинок, будівлю, споруду, що розташовані на цій земельній ділянці.

Отже, позовна вимога про припинення в судовому порядку права постійного користування Квартирно-експлуатаційного відділу м.Чернівці на земельну ділянку площею 14,5012 га, що знаходиться за адресою: вул.Центральна,4, с.Біла Кіцманського району Чернівецької області, заявлена позивачем безпідставно.

З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд обгрунтовано та правомірно відмовив у задоволенні позову.

Щодо доводів апеляційної скарги про залишення в оскаржуваному рішенні поза увагою того факту, що договір оренди спірної земельної ділянки, укладений між ПП «Грін Лайн» та Кіцманською райдержадміністрацією 08.12.2006 р., є чинним у звязку з відмовою прокурору судами всіх інстанцій у визнанні його недійсним (з підстав пропуску позовної давності), необхідно зазначити, що для даного спору наведена обставина не має вирішального значення.

В судовій справі №926/1150/17 відсутні основні докази, які можуть вважатись належними та допустимими, а саме: докази переходу спірної земельної ділянки із земель державної власності до земель комунальної власності на підставі рішень уповноважених державних органів та належні докази про зміну статусу спірної земельної ділянки із земель оборони на землі з іншим цільовим призначенням.

Скаржник помилково посилається на правову позицію, визначену в постановах Судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 11 лютого 2015 року у справі № 6-2 цс 15, від 12 жовтня 2016 року у справі №6-2225 цс 16, тому що правовідносини між сторонами у цих справах та у даній справі не є подібними.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, наведених в оскаржуваному судовому рішенні.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись, ст. ст. 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Грін Лайн» б/н від 12.06.2018р. (вх.№01-05/1811/18 від 18.06.2018р.) залишити без задоволення, рішення господарського суду Чернівецької області від 23.05.2018р. у справі № 926/1150/17 без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в господарський суд Чернівецької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Головуючий суддя Зварич О.В.

судді Матущак О.І.

ОСОБА_1