ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"23" серпня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/195/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В.,

розглядаючи справу №916/195/18

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ВІМЕКСІМ" (21036, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Максимовича, буд. 4, оф. 11, , e-mail: )

до відповідача: фірми "ДАВОС" у формі товариства з обмеженою відповідальністю (65080, Одеська область, м. Одеса, вул. Ак. Філатова, 23-а, кв. 9, , e-mail: )

про стягнення заборгованості у розмірі 2 773 006,24 грн.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Одеської області у складі судді Петренко Н.Д. знаходиться справа №916/195/18 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ВІМЕКСІМ" до фірми "ДАВОС" у формі товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення заборгованості у розмірі 2 773 006,24 грн.

21.08.2018р. на адресу Господарського суду Одеської області надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю "ВІМЕКСІМ" про забезпечення позову (вх.№2-4281/18).

Відповідно до поданої позивачем заяви про забезпечення позову, заявник просить суд накласти арешт на грошові кошти Фірми "ДАВОС" у формі товариства з обмеженою в межах заявленої ціни позову - 1791196,67 грн. (Один мільйон сімсот девяносто одна тисяча сто девяносто шість гривень 67 коп.), що знаходяться у банківських установах на рахунках, які будуть виявлені в процесі виконання ухвали про забезпечення позову, а у разі недостатності грошових коштів накласти арешт на інше майно, яке буде виявлене у процесі здійснення виконавчого провадження.

З підстав перебування судді Господарського суду Одеської області Петренко Н.Д. у відпустці з 08.08.2018р. по 23.08.2018р. та необхідністю розгляду заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову, розпорядженням в.о. керівника апарату суду Мінакова О.А. №421, справу №916/195/18 було призначено до повторного автоматичного розподілу.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.08.2018р., справу №916/195/18 було передано на розгляд судді Господарського суду Одеської області.

Ухвалою Господарського суду Одеської області суддею Цісельським О.В. справу №916/195/18 прийнято до свого провадження та призначеного її до розгляду.

Обґрунтовуючи заяву про вжиття заходів забезпечення доказів, позивач зазначає, що під час підготовчого провадження Відповідачем була подана зустрічна позовна заява, предметом якої було спроба Відповідача стягнути борг за непов'язаними правовідносинами, а саме за договором транспортно-експедиторського обслуговування №22/15 ТЕО від 22.06.2015.

Відповідач є майновим відповідачем за чисельними судовими справами, провадження яких є відкритими на момент подання заяви.

На думку заявника це свідчить про недобросовісність, та дає підстави вважати, що при задоволенні позовних вимог в таких судових справах, можуть виникнути обставини, які істотно ускладнять виконання судового рішення у цій справі, у разі задоволення позовних вимог позивача.

26.06.2018р. Постановою Одеського апеляційного господарського суду по справі №916/801/18 було постановлено накласти арешт на 740,230 т ячменю 3-го класу, врожаю 2016 р., що зберігається Фірмою "Давос" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (65080, м. Одеса, вул. Академіка Філатова, буд. 23 "А", кв. 9, ІКЮО 22471496) за адресою: Одеська область, Кілійський р-н, м. Кілія, вул. Железнякова, 4 (на території портопункту "Кілія"), на підставі складської квитанції на зерно від 22.09.2016 р. № 9.

11.07.2018р. під час виконавчих дії приватний виконавець Долинський М.М. на виконання зазначеної постанови Одеського апеляційного господарського суду встановив відсутність та вивезення майна позивача у невідомому напрямку, а саме: 740,230 т ячменю 3-го класу, врожаю 2016 р за адресою зберігання, вказаної в складської квитанції на зерно від 22.09.2016 р. N 9.

Позивач зазначає, що однією з підстав, окрім відсутності майна, яке вивезено відповідачем у невстановленому напрямку, є факт продажу відповідачем нерухомого майна:

- комплекс будівель та споруд загальною площею 5489,6 кв.м., розташованих за адресою: Одеська обл., Кілійський р., м. Кілія, вулиця Железнякова, 4; реєстраційний номер майна: 19841462, яке належить Відповідачу на праві власності.

На підтвердження доказів дій відповідача спрямованих на відчуження вказаного нерухомого майна позивачем надано у вигляді роздруківок з тематичних ресурсів інтернету.

Так, позивач у заяві про забезпечення позову зазначає про наміри відповідача відчужити нерухоме майно:

19.06.2018р. відповідач розмістив оголошення про продаж вказаного нерухомого майна (зазначений телефон Відповідача та адреса електронної пошти - що збігається з даними, розміщеними Відповідачем у ЄДР, доказ був наданий до позовній заяві №9.5) за адресою: http://buysell.com.ua/obyavlenie/prodazha_sklada_v_portu-c68-1800254.htm І.

14.07.2018р. відповідач розмістив оголошення про продаж вказаного нерухомого майна за адресою:http://realt.aviso.ua/uk/ad-Commercial-Warehouse-Sell-XXcategoryZ26XXofferZlXXidZ aefd4cll - cf92-4el0- 842a-3606ebel38dd.

22.08.2018р. відповідач розмістив оголошення про продаж вказаного нерухомого майна https://bazar.ua/kiliya/nedvizhimost/kommercheskaja-nedvizhimost/prodazha-pomescheniy/prodazha-skladov/prodazha-zernovogo-sklada-v-kilije-702441.html?from=add.

З врахуванням наведеного, заявник вважає, що своїми діями відповідач спрямовує на затягування розгляду справи, здійснює розпродаж та вивезення майна у невідомому напрямку, а відтак, виконання судового акту по справі у випадку задоволення позовних вимог буде ускладнено або навпаки не виконане в наслідок відсутності у відповідача коштів, майна.

Суд, дослідивши подану позивачем заяву про забезпечення позову, зазначає наступне:

Предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги № ПФД13/10-2016-01Д від 13 жовтня 2016 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує про неналежне виконанням з боку відповідача взятих на себе зобов'язань за цим договором в частині оплати.

Положеннями ст.136 ГПК України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За приписами ст.137 ГПК України визначено перелік заходів забезпечення позову, а також регламентовано, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.4 ст.137 ГПК України).

Статтею 140 ГПК України встановлено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

-розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову

-забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

-наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

-імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

-запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (пункт 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (пункт 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9).

Суд зазначає, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, підтвердженого належними доказами, не є достатньою підставою для задоволення заяви.

Подані позивачем до матеріалів заяви роздруківки з монітору з відповідних інтернет-ресурсів щодо продажу майна відповідача не є доказами ускладнення або навпаки неможливості виконання в наслідок відсутності у відповідача коштів, майна, оскільки такі дії відповідача направленні на продаж майна, що не виключає добровільну сплату суми боргу.

Поряд з цим, суд звертає увагу заявника, що факт ухилення відповідача від виконання зобов'язань за спірним договором не може бути підставою для забезпечення позову, а невиконання зобов'язань відповідачем є предметом спору, що потребує доведення, тому твердження позивача, не є безспірними.

Крім того, заявник у поданій заяві просить суд накласти арешт на грошові кошти, що належать фірми "ДАВОС" у формі товариства з обмеженою відповідальністю, а у разі їх недостатності накласти арешт на інше майно, що буде виявлене у процесі здійснення виконавчого провадження.

Як встановлено судом, подана заява про забезпечення позову не містить всіх необхідних відомостей, які потрібні для забезпечення позову, а саме, не зазначено рахунки у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, на яких обліковуються кошти, належні відповідачу у даній справі та не визначено майно на яке позивач просить накласти арешт.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що заявник не довів суду, що невжиття вказаних ним заходів зможе істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення його порушених чи оспорюваних прав, за захистом яких він звернувся до суду, у зв'язку з чим у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "ВІМЕКСІМ" (вх.№2-4281/18) про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.136, ст.137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "ВІМЕКСІМ" (вх.№2-4218/118/18) про забезпечення позову - відмовити.

2. Примірник ухвали надіслати:

- товариству з обмеженою відповідальністю "ВІМЕКСІМ" (21036, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Максимовича, буд. 4, оф. 11;

- фірмі "ДАВОС" у формі товариства з обмеженою відповідальністю (65080, Одеська область, м. Одеса, вул. Ак. Філатова, 23-а, кв. 9;

Ухвала набрала чинності 23.08.18 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання законної сили ухвали Господарського суду Одеської області..

Суддя О.В. Цісельський