УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

м. Київ

10.09.2018Справа №910/11764/18

Суддя Господарського суду міста Києва Князьков В.В., розглянувши матеріали позовної заяви Державного підприємства обслуговування повітряного руху України в особі Регіонального структурного підрозділу Київський районний центр «КИЇВЦЕНТРАЕРО», м. Київ

до відповідача: фізичної особи-підприємця Роби Андрія Сергійовича, м. Київ

про стягнення 116 609,63 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство обслуговування повітряного руху України в особі Регіонального структурного підрозділу Київський районний центр «КИЇВЦЕНТРАЕРО» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до фізичної особи-підприємця Роби Андрія Сергійовича про стягнення 116 609,63 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем прийнятих на себе зобов'язань за договором №130526 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 11.09.2013 в частині сплати платежів за договором на суму 102 840,37 грн., що стало підставою для нарахування інфляційних втрат в сумі 1 138,28 грн., процентів річних в сумі 1 027,98 грн. та пені в сумі 11 603,00 грн.

Розглянувши матеріали позовної заяви, господарський суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Конституційний Суд України у рішенні від 12.06.2007 №2-рп/2007 вказав, що необхідно відрізняти поняття «обмеження основоположних прав і свобод» від прийнятого у законотворчій практиці поняття «фіксація меж самої сутності прав і свобод» шляхом застосування юридичних способів (прийомів), визнаючи таку практику допустимою (абзац другий пункту 10 мотивувальної частини).

При цьому, як слідує зі змісту рішення Конституційного Суду України від 25.12.1997 №9-зп, не є порушенням права на судовий захист відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених не у відповідності до чинного законодавства.

В силу статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції (ч. 3 ст. 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Вичерпний перелік спорів, які відносяться до юрисдикції господарського суду, визначені у статті 20 Господарського процесуального кодексу України.

Спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, якщо: спір не є підвідомчим господарському суду, тобто предмет спору не охоплюється статтею 20 Господарського процесуального кодексу України; спір за предметною ознакою підвідомчий господарському суду, але одна зі сторін не може бути учасником господарського процесу, а її право чи інтерес не підлягають судовому захисту у господарському суді.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Тобто, до юрисдикції господарського суду не віднесені спори, що виникають при виконанні правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не має статусу підприємця.

При цьому, у разі коли відповідна зміна статусу відбулася після порушення провадження у справі, вона не тягне за собою наслідків у виді зміни підвідомчості такої справи і, відповідно, - припинення провадження у ній, оскільки на час порушення господарським судом такого провадження її розгляд належав до юрисдикції цього суду (див. постанову Верховного Суду України від 09.08.2017 у справі №3-788гс17).

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 06.09.2018, який отримано судом, вбачається, що 30.07.2018 проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем Робою Андрієм Сергійовичем за власним рішенням.

Відтак, судом встановлено, що до пред'явлення даного позову (04.09.2018) відповідачем було припинено свою підприємницьку діяльність (30.07.2018), що, з огляду на положення статей 4, 20 Господарського процесуального кодексу України, свідчить про відсутність правових підстав для вирішення даного спору в господарському суді.

Як зазначено Великою палатою Верховного Суду в постанові від 06.06.2018 у справі №910/16713/15, фізична особа, яка в установленому законом порядку набула статусу фізичної особи - підприємця, не втрачає і не змінює свого статусу фізичної особи, якого вона набула з моменту народження, а лише набуває до нього нової ознаки - підприємця. При цьому правовий статус «фізична особа - підприємець» сам по собі не впливає на будь-які правомочності особи, зумовлені її цивільною право- і дієздатністю як фізичної особи, та жодним чином не обмежує їх. Справи у спорах щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, що виникають, зокрема, із цивільних відносин, підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства (п. п. 57, 58 постанови).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Таким чином, враховуючи викладене вище, господарський суд відмовляє у відкритті провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України.

На виконання вимоги частини 6 статті 175 Господарського процесуального кодексу України господарський суд роз'яснює позивачу, що оскільки предметом позову є стягнення заборгованості за договором з фізичної особи, яка не є підприємцем, то такий приватноправовий спір за суб'єктним складом сторін підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Таким чином, наявні правові підставі для повернення Державному підприємству обслуговування повітряного руху України в особі Регіонального структурного підрозділу Київський районний центр «КИЇВЦЕНТРАЕРО» сплаченого судового збору у разі звернення позивача до суду з відповідним клопотанням.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 175, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України в особі Регіонального структурного підрозділу Київський районний центр «КИЇВЦЕНТРАЕРО» до Роби Андрія Сергійовича про стягнення 116 609,63 грн.

2. Позовну заяву Державного підприємства обслуговування повітряного руху України в особі Регіонального структурного підрозділу Київський районний центр «КИЇВЦЕНТРАЕРО» від 29.08.2018 вих.№4.4.1-05-958, подану до суду 04.09.2018, і додані до неї документи повернути заявнику.

3. Роз'яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду за правилами цивільного судочинства.

Додаток: позовна заява від 29.08.2018 вих.№4.4.1-05-958 з доданими до неї документами на 78 арк.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її підписання.

Відповідно до пункту 17.5 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Князьков