КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2018 р. Справа№ 910/5082/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Буравльова С.І.

Калатай Н.Ф.

за участю секретаря судового засідання Бовсунівської Л.О.,

представників сторін:

від позивача Литвин П.В.

від відповідача Зубченко Н.Ю.

від третьої особи 1 Панасенко І.І.

від третьої особи 2 Лазнюк Є.В.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.06.2018 (повний текст складено 23.06.2018) по справі №910/5082/18 (суддя Літвінова М.Є.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача

1.Київська міська рада

2. Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

про стягнення 774 785,93 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" подало до господарського суду міста Києва позовну заяву до Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про стягнення 774 785,93 грн., в тому числі 444 685, 75 грн. пені, 263 831,24 грн. інфляційних втрат, 66 268,94 грн. 3 % річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі укладеного Договору купівлі - продажу природного газу № 4441/16-БО-41-17 від 25.01.2016 року, на виконання умов якого позивач поставив відповідачу природній газ, який останнім був оплачений з порушенням встановлених Договором строків, в зв'язку з чим, за останнім у період з січня 2016 року по квітень 2016 року виникли підстави для нарахування пені, інфляційних втрат та 3% річних на загальну суму 774 785,93 грн. Враховуючи зазначене, позивач вирішив звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2018 в задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про заміну сторони по справі його правонаступником відмовлено, в зв'язку з необґрунтованістю та безпідставністю.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Публічне акціонерне товариство "Київенерго" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.06.2018 скасувати, заяву про заміну сторони по справі його правонаступником задовольнити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що місцевим господарським судом надано неналежну оцінку доказам, на підтвердження факту правонаступництва. Апелянт зазначає, що майно, комунальної власності (цілісний майновий комплекс) з виробництва теплової енергії вибуло з володіння та користування Публічного акціонерного товариства «Київенерго» та передано Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», що в свою чергу свідчить про правонаступництво нового володільця за зобов'язаннями старого користувача майном.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.07.2018 колегією суддів у складі: головуючий суддя Сітайло Л.Г.,судді Смірнова Л.Г., Дідиченко М.А. відкрито апеляційне провадження по справі, встановлений строк для подання відзивів справу призначено до розгляду 28.08.2018.

31 липня 2018 року представником відповідача, через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів, подано додаткові документи по справі.

08 серпня 2018 року представником відповідача, через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів, подано додаткові документи по справі.

2 серпня 2018 року представником позивача, через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів, подано відзив на апеляційну скаргу.

Розпорядженням від 23.08.2018 призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв'язку з перебуванням судді Дідиченко М.А, у відпустці.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.08.2018, в зв'язку з перебуванням судді Дідиченко М.А., яка не є головуючим суддею, у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів, головуючий суддя - Сітайло Л.Г. судді: Смірнова Л.Г., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.08.2018 колегією суддів, в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київенерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.06.2018 по справі №910/5082/18 до свого провадження.

28 серпня 2018 року представником позивача, через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів, подано додаткові документи.

28 серпня 2018 року представником третьої особи 1, через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів, подано відзив на апеляційну скаргу.

28 серпня 2018 року представником відповідача, через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів, подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.08.2018 в судовому засіданні оголошено перерву до 04.09.2018.

Розпорядженням від 03.09.2018 призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв'язку з перебуванням судді Смірнової Л.Г. на лікарняному.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2018, в зв'язку з перебуванням судді Смірнової Л.Г. яка не є головуючим суддею, на лікарняному, сформовано новий склад колегії суддів, головуючий суддя - Сітайло Л.Г. судді: Калатай Н.Ф., Буравльов С.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.09.2018 колегією суддів, в зазначеному складі, прийнято апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київенерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.06.2018 по справі №910/5082/18 до свого провадження.

В судове засідання 04.09.2018 з'явились представники позивача, відповідача та третіх осіб 1 та 2.

Статтями 269, 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційна інстанція переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів встановила наступне.

В провадженні Господарського суду міста Києва розглядається справа за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - позивач) до Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про стягнення 774 785,93 грн., в тому числі 444 685, 75 грн. пені, 263 831,24 грн. інфляційних втрат, 66 268,94 грн. 3 % річних.

В ході розгляду справи представником відповідача подано клопотання про заміну сторони правонаступником, в зв'язку з припиненням Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 17.09.2001, майно комунальної власності (цілісний майновий комплекс) з виробництва теплової енергії вибуло з володіння та користування Публічного акціонерного товариства "Київенерго" та передано Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" передано відповідачу. Таким чином, відповідно до приписів ч. 3 ст. 22 Закону України "Про теплопостачання", останнє стало правонаступником відповідача за борговими зобов'язаннями

27 вересня 2001 року між Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» (Енергопостачальник, в подальшому змінено найменування на Публічне акціонерне товариство «Київенерго) та Київською міською державною адміністрацією (Адміністрація) укладено угоду щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва (далі - Угода).

Згідно з п. 1.1. Угоди, в редакції додаткової угоди від 30.04.2007, за цією Угодою з метою реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва, вирішення питань підвищення надійності енергопостачання споживачів м. Києва, проведення єдиної тарифної та технічної політики, забезпечення стабільних надходжень до бюджету, відновлення, реконструкції та ефективного використання основних фондів, створення нових потужностей та впорядкування існуючих у місті систем енергопостачання, створення єдиного технологічного циклу та системи розрахунків за спожиті енергоносії, забезпечення соціальної захищеності та гарантованої зайнятості працівників енергетичного комплексу Адміністрація передає Енергопостачальнику, а Енергопостачальник приймає майно, що відноситься до комунальної власності територіальної громади міста Києва, перелік якого наведено у додатку 1, додатку 2 та додатку 3 до цієї Угоди (далі - майно), у володіння та користування, з обмеженням правомочності розпорядження щодо майна за згодою власника, відповідно до умов цієї Угоди та вимог чинного законодавства.

Таким чином, відповідно до Угоди, ПАТ «Київенерго» передано у володіння і користування майно територіальної громади міста Києва, зокрема те, що забезпечує виробництво, постачання та транспортування теплової енергії.

Так, ПАТ «Київенерго» використовувало майно територіальної громади міста Києва на підставі виданих ліцензій виробництво, постачання та транспортування теплової енергії, з використанням природного газу в якості сировини.

20 червня 2017 року Київською міською радою прийнято рішення №439/2661 «Про припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001», укладеної з Київською міською адміністрацією та Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго»», яким вирішено продовжити дію Угоди до 26.04.2018 включно, та внести відповідні зміни до Угоди, згідно з додатком 1 до цього рішення; припинити дію Угоди з 27.04.2018.

Відповідна додаткова угода до Угоди підписана сторонами 19.12.2017.

Пунктом 4 рішення № 439/2661 від 20.06.2017 Виконавчому органу Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації) доручено визначити комунальне підприємство та закріпити за ним на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, повернуте із володіння та користування ПАТ «Київенерго» після припинення Угоди.

Відповідно до п. 5 розпорядження Київської міської державної адміністрації №1693 від 27.12.2017 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001», укладеної з Київською міською адміністрацією та Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго»» визначено комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» підприємством, за яким буде закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що буде повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго» після припинення Угоди.

На підтвердження вибуття майна з володіння та користування відповідача подано копії витягів з актів приймання-передачі основних засобів комунальної власності територіальної громади м. Києва, які передаються виконавчому органу Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації) з володіння та користування ПАТ «Київенерго» в зв'язку з припиненням Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» що на момент передачі обліковуються за СВП «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго» від 30.04.2018.

В той же час, зазначені акти не підтверджують закріплення майна на праві господарського відання за Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго».

Пунктами 6, 7 ч. 2 ст. 258 ГПК України встановлено, що в апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема, нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції; клопотання особи, яка подала скаргу.

Відповідно до п.п. 5, 6 ч. 1 ст. 267 цього ж Кодексу суддя-доповідач, у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду, крім іншого, вирішує питання щодо поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції.

Колегія суддів звертає увагу, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Так, апелянтом подано клопотання про долучення додаткових доказів, зокрема, наказ Департаменту комунальної власності м. Києва від 04.05.2018 №224 та довідка Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» від 03.07.2018 №32АУ/04/363.

Як зазначає апелянт, останньому стало відомо про існування довідки Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» від 03.07.2018 №32АУ/04/363 18.06.2018, а про наказ Департаменту комунальної власності м. Києва від 04.05.2018 №224 - 27.06.2018.

Проте, зазначені докази не подано до суду першої інстанції та відповідно не досліджувались судом в ході розгляду заяви відповідача про заміну сторони правонаступником.

Так, зазначеними документами, з врахуванням актів приймання-передачі основних засобів комунальної власності територіальної громади м. Києва, підтверджується факт зміни володільця майна, що використовується для виробництва теплової енергії з ПАТ «Київенерго» на КП «Київтеплоенерго».

Проте, в апеляційній скарзі, не зазначено, зокрема, нові обставини, що підлягають встановленню, а також докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, в той же час, як на момент подання апеляційної скарги відповідачу було відомо про існування останніх.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав досліджувати додатково подані докази та залишає зазначене клопотання без розгляду.

В той же час, колегія суддів зазначає наступне.

Стаття 52 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов'язків сторони у справі до іншої особи у зв'язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв'язок матеріального і процесуального права. У кожному конкретному випадку, для вирішення питань можливості правонаступництва, господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про теплопостачання», у разі якщо суб'єкту господарювання надано в користування (оренду, концесію, управління тощо) цілісний майновий комплекс (індивідуально визначене майно) з вироблення теплової енергії, такий суб'єкт стає правонаступником за борговими зобов'язаннями з оплати спожитих енергоносіїв та послуг з їх транспортування і постачання, що виникли у суб'єкта господарювання, який раніше використовував зазначене майно (володів або користувався ним).

Так, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про теплопостачання» передбачає особливий вид правонаступництва, однією з умов якого визначено надання в користування (оренду, концесію, управління тощо) цілісного майнового комплексу (індивідуально визначеного майна) саме з вироблення теплової енергії.

Колегія суддів, при наданні правової оцінки щодо застосування до спірних правовідносин приписів ч. 3 ст. 22 Закону України «Про теплопостачання», зазначає наступне.

Покладення статтею 22 Закону України "Про теплопостачання" обов'язку суб'єкта господарювання приватної форми власності на орган місцевого самоврядування (в т.ч. через створювані ним комунальні підприємства) сплатити боргові зобов'язання, без передачі кореспондуючого цьому борговому зобов'язанню права вимоги до споживачів теплової енергії призводить до покращення майнового стану (збагачення) попереднього користувача за рахунок нового.

Таким чином, поширення такої норми до даних правовідносин свідчить про протиправне позбавлення органу місцевого самоврядування (в т.ч. через створювані ним комунальні підприємства) права розпорядження своєю власністю, та містить ознаки дискримінаційного підходу, в частині визначення юридичної поведінки сторін господарських правовідносин з порушенням принципу рівності та пропорційності, а отже суперечить справедливому застосуванню норми права, як елементу верховенства права.

Крім того, прийняття законодавчої норми, яка покладає на будь-якого наступного користувача цілісного майнового комплексу з вироблення теплової енергії боргових зобов'язань попереднього користувача призводить як до зменшення вартості такого цілісного майнового комплексу, так і до значного обмеження прав власника такого комплексу, оскільки, реалізуючи своє право власності в майбутньому, такий власник є обмеженим через покладення нормою закону на будь-якого користувача належного йому майна обов'язку відповідати за борги іншої особи, а відтак положення ч. 3 ст. 22 Закону України "Про теплопостачання" мають індивідуальний та надмірний тягар.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що ухвала суду прийнята відповідно до вимог матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київенерго" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.06.2018 по справі №910/5082/18 без змін.

2.Матеріали оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 18.06.2018 №910/5082/18 повернути до Господарського суду міста Києва .

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05.09.2018.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.І. Буравльов

Н.Ф. Калатай