УХВАЛА

03 вересня 2018 року

м. Київ

Справа № 921/2/18

Суддя Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Міщенко І.С.

перевіривши матеріали касаційної скарги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області

на постанову Львівського апеляційного господарського суду у складі Матущака О.І. - головуючого, Мирутенка О.Л., Якімець Г.Г. від 26 липня 2018 року, рішення Господарського суду Тернопільської області у складі Шумського І.П. від 18 травня 2018 року та додаткове рішення Господарського суду Тернопільської області у складі Шумського І.П. від 11 червня 2018 року

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області

до товариства з додатковою відповідальністю "Шустов - спирт"

про стягнення 1 486 800 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області 27 серпня 2018 року звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 26 липня 2018 року, рішення Господарського суду Тернопільської області від 18 травня 2018 року та додаткове рішення Господарського суду Тернопільської області від 11 червня 2018 року у даній справі.

Перевіривши матеріали касаційної скарги на відповідність вимогам параграфу 1 глави 2 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) Суд зазначає таке.

За приписами пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" № 3674 - VI.

За приписами статті 4 Закону України № 3674 - VI (в редакції чинній на час звернення з даною касаційною скаргою) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Належною сумою судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви у даній справі є 22 302 грн. (1,5% * 1 486 800 грн.), а тому належний розмір судового збору, що має бути сплачений заявником за подання касаційної скарги на судові рішення, що прийняті за результатами розгляду та перегляду такої заяви становить 44 604 грн. (200% * 22 302 грн.).

До касаційної скарги скаржником додано платіжне доручення № 239 від 16 серпня 2018 року на суму 5 949, 55 грн., яка з урахуванням наведеного вище не є належною. Розмір недоплаченої частини становить - 38 654, 45 грн.

Разом з цим, у тексті касаційної скарги скаржником заявлено клопотання про відстрочення сплати недоплаченої частини судового збору.

Розглянувши вказане клопотання Суд відмовляє у його задоволенні і в обґрунтування цієї відмови зазначає таке.

За приписами статті 8 Закону України № 3674 - VI (в редакції Закону чинній на день звернення з касаційною скаргою) враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином аналіз наведеної норми свідчить про те, що її дія в даному випадку на скаржника не поширюється і клопотати перед Судом про відстрочення сплати судового збору він не може.

За приписами частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється ухвала.

За таких обставин Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області без руху з наданням скаржникові строку на усунення виявлених недоліків.

Суд наводить належні платіжні реквізити для сплати судового збору:

отримувач коштів:УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102
код отримувача (код за ЄДРПОУ):38004897
банк отримувача:Казначейство України (ЕАП)
рахунок отримувача:6007
код банку отримувача (МФО):899998
код класифікації доходів бюджету:22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)"
символ звітності банку:207
Керуючись статтями 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ), Суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 26 липня 2018 року, рішення Господарського суду Тернопільської області від 18 травня 2018 року та додаткове рішення Господарського суду Тернопільської області від 11 червня 2018 року у справі № 921/2/18 - відмовити.

2. Касаційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 26 липня 2018 року, рішення Господарського суду Тернопільської області від 18 травня 2018 року та додаткове рішення Господарського суду Тернопільської області від 11 червня 2018 року у справі № 921/2/18 залишити без руху.

3. Надати скаржнику строк, тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення недоліків скарги.

(Докази виконання вимог цієї ухвали надсилати/подавати на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: вул. О.Копиленка, 6, м. Київ, 01016).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду Міщенко І.С.