ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

03.09.2018 м.Дніпро Справа № 904/185/18

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі судді Антонік С.Г.

розглянувши заяву Фермерського господарства "КОНКУРЕНТ" про відвід суддям колегії у справі № 904/185/18

за апеляційною скаргою Фермерського господарства "КОНКУРЕНТ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2018 у справі №904/7917/17

за позовом Фізичної особи-підприємця Швеця Олександра Івановича

до Фермерського господарства "КОНКУРЕНТ"

про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних в розмірі 9687,87 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2018р. у справі №904/185/18 позовні вимоги задоволено частково.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач його оскаржив в апеляційному порядку.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.07.2018р. колегією суддів у складі головуючий суддя Чус О.В. (доповідач), судді Пархоменко Н.В., Білецька Л.М. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 30.08.2018.

У судовому засіданні 30.08.2018р. Фермерським господарством "КОНКУРЕНТ" заявлено відвід суддям Чус О.В., Пархоменко Н.В., Білецька Л.М.

Заява мотивована тим, що згідно уточненої апеляційної скарги Фермерське господарство "КОНКУРЕНТ" просило призначити по справі бухгалтерську експертизу, проведення якої доручити Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. На вирішення експертизи поставити наступне питання: яка дійсна кредиторська та дебіторська заборгованість між ФОП Швеця О.І. та ФГ "КОНКУРЕНТ" станом на 24.05.2018р. та на день проведення експертизи?

Як зазначено в заяві про відвід, до цього часу бухгалтерська експертиза за надуманих підстав колегією суддів не призначена, що унеможливлює скаржнику-відповідачу надати належні та допустимі докази на спростовування заборгованості перед позивачем.

Викладені обставини, на думку заявника, є підставою для сумніву у неупередженості колегії суддів.

Відповідно до частин 2, 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Розглянувши заяву Фермерського господарства "КОНКУРЕНТ" про відвід суддів Чус О.В., Пархоменко Н.В., Білецька Л.М., колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу, у зв'язку з чим зупинила апеляційне провадження у справі ухвалою від 30.08.2018р. .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 31.08.2018 вирішення питання про відвід колегії суддів передано на розгляд судді Антонік С.Г.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Приписами частини першої статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини тринадцятої статті 32 Господарського процесуального кодексу України справа, розгляд якої розпочато одним суддею, повинна бути розглянута тим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Реалізації цих гарантій слугує запровадження в національному законодавстві процедур, що забезпечують безсторонність судового розгляду. Такими є, зокрема, встановлені статтею 35 Господарського процесуального кодексу України підстави для відводу (самовідводу) судді та заборона повторної участі судді в розгляді справи (стаття 36 Господарського процесуального кодексу України).

Так, відповідно до частини першої статті 35 Господарського процесуального кодексу України:

1. Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

2. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

3. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

4. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Стаття 36 Господарського процесуального кодексу України визначає недопустимість повторної участі судді у розгляді справи, а саме:

1. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

2. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

3. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції.

4. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції.

5. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

6. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з виключними обставинами у цій справі.

У відповідності до частини третьої статті 38 Господарського процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Втім з наведених в заяві про відвід суддям Чус О.В., Пархоменко Н.В., Білецька Л.М., від розгляду даної справи обставин, які викликають у позивача сумнів у неупередженості або об'єктивності вказаного судді, вбачається, що вони пов'язані виключно з процесуальними рішеннями, які були вчинені судом апеляційної інстанції в ході розгляду апеляційної скарги, що за наведеними вище приписами частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України не може бути підставою для відводу.

Інших підстав чи доказів наявності обставин, які викликають сумнів в упередженості або необ'єктивності судді, заявник не наводить.

Таким чином, з аналізу доводів заявника та норм чинного Господарського процесуального кодексу України, що регулюють вказані питання, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, а тому в задоволенні заяви відповідача слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 35, 38, 39, 234, 235, 281 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Фермерського господарства "КОНКУРЕНТ" про відвід суддям колегії у складі: головуючий суддя - Чус О.В. (доповідач), судді - Пархоменко Н.В., Білецька Л.М. у справі № 904/185/18 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя С.Г. Антонік