ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.09.2018р. Справа №905/1055/18

позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Енерджи Груп, м.Кривий Ріг

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Новокраматорський машинобудівний завод,

м.Краматорськ

про зобов'язання виконати обов'язок в натурі

Суддя Левшина Г.В.

при секретарі судового засідання Хохуля М.С.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - адвокат

від відповідача: ОСОБА_3- по дов.

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Енерджи Груп, м.Кривий Ріг, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, ОСОБА_1 акціонерного товариства Новокраматорський машинобудівний завод, м.Краматорськ, про зобовязання відповідача виконати в натурі свої зобовязання за контрактом №23/142-07 від 07.12.2007р., а саме - відвантажити корпус барабана кресл. 1-227101-01 вартістю 580000,00 грн. (вартість з ПДВ 698400,00 грн.) на умовах FSA, ст.Шпичкино Донецької області з.д., код 491906, згідно «Інкотермс» 2000р., з наданням позивачу документів, передбачених п.6.4 контракту (оригіналу платіжної вимоги-доручення на залізничний тариф, копії залізничної накладної, податкової накладної).

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов контракту №23/142-07 від 07.12.2007р. в частині виконання свого обовязку з постачання товару.

26.06.2018р. до суду надійшов відзив на позов від 22.06.2018р. №009/юр-482, згідно якого відповідач проти позовних вимог заперечує з посилання на:

- припинення зобовязань сторін за контрактом №23/142-07 від 07.12.2007р. у звязку з їх виконанням;

- ті обставини, що правовідносини сторін зі зберігання не є предметом спору у даній справі.

Відповідачем також заявлено про застосування позовної давності до позовних вимог згідно з заявою від 22.06.2018р. №009/юр-483.

10.07.2018р. до суду надійшла відповідь позивача на відзив на позовну заяву, за змістом якої позивач стверджує про наявність правовідносин між сторонами за контрактом у звязку з тими обставинами, що оскільки на дату підписання сторонами акту здачі-приймання продукція оплачена не була, то і зобовязання за контрактом не припинилися 31.01.2008р. Крім цього, як вказує відповідач, підписання сторонами акту приймання-передачі не звільняє відповідача від виконання зобовязання з відвантаження продукції за контрактом змішаного типу. Щодо заяви відповідача про пропущення позовної давності позивач посилається на той факт, що порушення його прав відбулося в момент прийняття відповідачем рішення про відмову від виконання зобовязань, передбачених п.4.1 контракту, про що позивач дізнався в момент отримання листа відповідача від 19.03.2018р. №350/362.

02.08.2018о. відповідачем надані заперечення на відповідь на відзив, в яких останній спростовує твердження позивача щодо змішаного типу укладеного між сторонами контракту та надає пояснення щодо виконання сторонами своїх зобовязань за контрактом.

03.08.2018р. позивачем надано суду заяву про захист порушеного права, визнавши поважними причини пропуску позовної давності.

03.09.2018р. позивачем надано клопотання про залучення доказів до матеріалів справи, а саме, копій супровідного листа від 20.08.2018р., мирової угоди від 20.08.2018р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору.

07.12.2007р. між позивачем та відповідачем був підписаний контракт №23/142-07.

Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно розділу 1 вказаного контракту сторони зобовязані: позивач (покупець) оплатити продукцію, вказану у специфікації №1, яка є невідємною частиною контракту; відповідач (постачальник) поставити продукцію позивачу; позивач (покупець) прийняти продукцію. Вид продукції запчастини дробильно-размольного обладнання, які йменуються надалі продукція.

За змістом п.п.4.1-4.3 договору відповідач зобовязується поставити продукцію за цим контрактом на умовах FSA, ст.Шпичкино Донецької залізниці, код 491906, згідно Інкотермс» 2000р. Строк виготовлення згідно з графою 11 додатку №1к контракту, якщо інше не передбачено додатковими угодами. Дострокове постачання допускається за узгодженням з покупцем.

Згідно розділу 6 договору відповідач зобовязаний протягом 15 днів від дати отримання повної оплати здійснити відвантаження готової продукції залізничним транспортом. Відвантаження готової продукції здійснюється залізничним транспортом. Відвантаження продукції здійснюється окремими товарно-платіжними вузлами або повнообсяжним виробом в залежності від конструкції та можливостей перевезення. Постачальник надає покупцю на продукцію, що відвантажується, наступні документи: платіжну вимогу-доручення на продукцію, залізничну накладну, податкову накладну.

Даний контракт вступає в силу з дати підписання сторонами та діє до 31.12.2008р. (п.11.1 контракту).

Сторонами було підписано додаткові угоди №1 від 18.12.2007р., №2 від 04.06.2008р., №3 від 11.08.2008р., №4 від 11.08.2008р., згідно яких вносились зміни до контракту.

Зокрема, згідно додаткової угоди №2 від 04.06.2008р. до контракту до специфікації №1 внесено зміни, за якими відповідач має поставити позивачу корпус барабану у кількості 1 одиниця на суму 424974 грн. з ПДВ. Загальна сума контракту з урахуванням ПДВ становить 1123374,00 грн.

За змістом додаткової угоди №3 від 11.08.2008р. пункт 1 договору викладено наступним чином: «На підставі цього контракту сторони зобовязані: покупець оплатити продукцію, визначену у специфікаціях №№1,2,3; постачальник поставити продукцію покупцю, покупець прийняти продукцію». Загальна сума контракту з урахуванням ПДВ становить 1353918,00 грн.

Крім цього, за змістом даної додаткової угоди позивач, після підписання контракту та отримання платіжної вимоги відповідача, зобовязаний протягом 10 днів перерахувати аванс у розмірі 20% від загальної ціни, вказаної у специфікації №1. Позивач, після підписання додаткової угоди №1 та отримання платіжної вимоги постачальника, зобовязаний протягом 10 днів перерахувати повну оплату за продукцію, вказану у специфікації №2. Позивач, після підписання додаткової угоди №2 та отримання платіжної вимоги відповідача, зобовязаний протягом 10 днів перерахувати аванс у розмірі 30% від загальної ціни, вказаної у специфікації №3. При несвоєчасній оплаті авансу, строк постачання переноситься на строк прострочення оплати авансу.

Згідно п.6.1 контракту відвантаження готової продукції, вказаної у специфікаціях №№1, 3 здійснюється протягом 15 днів від дати отримання повної оплати. Відвантаження готової продукції, вказаної у специфікації №2 здійснюється через 1 місяць від дати отримання повної оплати.

Даний контракт вступає в силу з дати підписання сторонами та діє до 31.12.2009р.

Сторонами підписано специфікації №№1, 2, 3 до контракту, згідно яких:

- за специфікацією №1 відповідач мав поставити позивачу корпус барабану у кількості 1 шт. на суму 392040,00 грн. Строк виготовлення 7 місяців з дати отримання авансу у розмірі 20% від загальної суми контракту;

- за специфікацією №2 відповідач мав поставити позивачу корпус барабану у кількості 1 шт. на суму 698400,00 грн. Строк виготовлення 1 місяць з дати отримання повної оплати;

- за специфікацією №3 відповідач мав поставити позивачу питатель барабанний 1350 у кількості 1 одиниця на суму 145120, горловину воронки у кількості 2 одиниці на суму 47000,00 грн., всього на суму 230544,00 грн. з урахуванням ПДВ. Строк виготовлення 6 місяців з дати отримання авансу у розмірі 30% від загальної ціни, вказаної у специфікації.

31.01.2008р. відповідачем було виставлено позивачу платіжну вимогу-доручення №2-86067 на суму 698400,00 грн. за контрактом №23/142-07 від 07.12.2007р.

За змістом виписки з банківського рахунку 30.07.2008р. позивачем було сплачено відповідачу грошові кошти на суму 698400,00 грн.

31.01.2008р. сторонами підписано акт здачі-приймання обладнання, згідно якого відповідачем виготовлено та передано корпус барабану кресл.1-227101-01 на суму 582000,00 грн. без ПДВ позивачу згідно рахунку №2-86067 від 31.01.2008р. за контрактом №23/142-07 від 07.12.2007р.

В свою чергу, позивач залишив на відповідальне зберігання корпус барабану кресл.1-227101-01 на суму 582000,00 грн. без ПДВ відповідачу згідно рахунку №2-86067 від 31.01.2008р. за контрактом №23/142-07 від 07.12.2007р.

31.01.2008р. сторонами складено зберігальну розписку, згідно якої обладнання, виготовлене згідно контракту №23/142-07 від 07.12.2007р. за рахунком №2-86067 від 31.01.2008р. на суму 698400,00 грн. з ПДВ знаходиться на відповідальному зберіганні у цехах відповідача.

14.06.2017р. позивач звернувся до відповідача з листом №1-14/06 від 14.06.2017р. щодо підготовки обладнання до відвантаження протягом місяця з моменту отримання даного листа, а також сертифікату якості на вироб. Умови відвантаження самовивезення.

Відповідачем у листі від 21.06.2017р. звернуто увагу позивача на ті обставини, що відповідна продукція вже була прийнята позивачем, внаслідок чого відповідачем буде відвантажено продукцію після оплати витрат на зберігання та надання автотранспорту для відвантаження, або повідомлення реквізитів вантажоотримувача та оплати вартості перевезення.

У звязку з відмовою відповідача підготовити товар до відвантаження, позивач звернувся до суду з позовом про зобовязання відповідача виконати в натурі свої зобовязання за контрактом №23/142-07 від 07.12.2007р., а саме - відвантажити корпус барабана кресл. 1-227101-01 вартістю 580000,00 грн. (вартість з ПДВ 698400,00 грн.) на умовах FSA, ст.Шпичкино Донецької області з.д., код 491906, згідно «Інкотермс» 2000р., з наданням позивачу документів, передбачених п.6.4 контракту (оригіналу платіжної вимоги-доручення на залізничний тариф, копії залізничної накладної, податкової накладної).

Відповідач позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у відзиві на позов, запереченнях на відповідь на відзив.

Крім цього, відповідачем також заявлено про застосування позовної давності до позовних вимог.

Виходячи з принципу повного, всебічного та обєктивного розгляду всіх обставин справи, суд приймає до уваги заперечення відповідача та вважає позовні вимоги неправомірними, такими, що підлягають залишенню без задоволення, враховуючи наступне:

Відповідно до ст.4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно із ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За приписом ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтями 16 Цивільного кодексу України, ст.20 Господарського кодексу України встановлені способи захисту цивільних прав та інтересів. Зокрема, права та законні інтереси захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Аналогічний припис містить ч.2 ст.20 Господарського кодексу України про те, що права суб'єктів господарювання захищаються, зокрема, іншими способами, передбаченими законом.

Таким чином, законодавець визначив, що цивільне право або охоронюваний законом інтерес можуть бути захищені судом не будь-яким способом, а тільки тим, що передбачений договором чи законом.

При цьому, порушення права повязане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання субєктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Як було зазначено судом вище, позивачем заявлені вимоги про спонукання відповідача виконати свої зобовязання за контрактом №23/142-07 від 07.12.2007р., зокрема, зобовязання відповідача відвантажити корпус барабана кресл. 1-227101-01 вартістю 580000,00 грн. (вартість з ПДВ 698400,00 грн.) на умовах FSA, ст.Шпичкино Донецької області з.д., код 491906, згідно «Інкотермс» 2000р., з наданням позивачу документів, передбачених п.6.4 контракту (оригіналу платіжної вимоги-доручення на залізничний тариф, копії залізничної накладної, податкової накладної).

Наявність такого зобовязання у відповідача позивач обгрунтовує умовами контракту та нормами ст.ст.936, 937, 949 Цивільного кодексу України, ст.ст.193, 197 Господарського кодексу України.

За приписом ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Як встановлено, згідно розділу 1 контракту сторони зобовязані: позивач (покупець) оплатити продукцію, вказану у специфікації №1, яка є невідємною частиною контракту; відповідач (постачальник) поставити продукцію позивачу; позивач (покупець) прийняти продукцію. Вид продукції запчастини дробильно-размольного обладнання, які йменуються надалі продукція.

Згідно п.6.1 контракту відвантаження готової продукції, вказаної у специфікаціях №№1, 3 здійснюється протягом 15 днів від дати отримання повної оплати. Відвантаження готової продукції, вказаної у специфікації №2 здійснюється через 1 місяць від дати отримання повної оплати.

При цьому, згідно п.9.3 договору відповідач зберігає виготовлену продукцію за свій рахунок до закінчення перебігу строку, вказаного у п.5.3. У випадку неоплати покупцем виготовленої продукції в строк згідно п.5.3 позивач сплачує витрати за зберігання та складування у розмірі 19,50 грн. з ПДВ за 1 тону у місяць. Оплата здійснюється на підставі платіжної вимоги протягом 10 днів з дати її отримання.

Відповідно до ст.662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Згідно із ст.663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов'язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв'язку для доставки покупцеві (ст.664 Цивільного кодексу України).

Як встановлено, за специфікацією №2 до контракту відповідач мав поставити позивачу корпус барабану у кількості 1 шт. на суму 698400,00 грн. Строк виготовлення 1 місяць з дати отримання повної оплати.

Таким чином, за умовами контракту як виготовлення, так й відвантаження товару, має бути здійснене через 1 місяць від дати отримання повної оплати.

При цьому, згідно п.п.4.1-4.3 контракту відповідач зобовязується поставити продукцію за цим контрактом на умовах FCA, ст.Шпичкино Донецької залізниці, код 491906, згідно Інкотермс» 2000р. Базис поставки FCA Инкотермс 2010 покладає на продавця зобовязання з навантаження товару у транспорт у місці відправлення.

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст.13 Господарського процесуального кодексу України встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів.

За приписом ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

При цьому, відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як встановлено, 31.01.2008р. сторонами підписано акт здачі-приймання обладнання, згідно якого відповідачем виготовлено та передано корпус барабану кресл.1-227101-01 на суму 582000,00 грн. без ПДВ позивачу згідно рахунку №2-86067 від 31.01.2008р. за контрактом №23/142-07 від 07.12.2007р. В свою чергу, позивач залишив на відповідальне зберігання корпус барабану кресл.1-227101-01 на суму 582000,00 грн. без ПДВ відповідачу згідно рахунку №2-86067 від 31.01.2008р. за контрактом №23/142-07 від 07.12.2007р.

Позивачем відомості, вказані у акті, не заперечуються.

Згідно зі ст.334 Циільного кодексу Укравїни право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв'язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов'язання доставки.

Сторони підписавши акт погодили та підтвердили факт виготовлення відповідачем та передання позивачу спірного майна, тобто, визначили свою згоду саме з таким способом постачання.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про виконання відповідачем своїх зобовязань за контрактом №23/142-07 від 07.12.2007р., а саме з відвантаження корпусу барабана кресл. 1-227101-01 вартістю 580000,00 грн. (вартість з ПДВ 698400,00 грн.) на умовах FCA, ст.Шпичкино Донецької області з.д., код 491906, згідно «Інкотермс» 2000р., з наданням позивачу документів, передбачених п.6.4 контракту (оригіналу платіжної вимоги-доручення на залізничний тариф, копії залізничної накладної, податкової накладної).

Відповідно до ст.598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За таких обставин, враховуючи фактичне виконання відповідачем свого зобовязання за контрактом №23/142-07 від 07.12.2007р. з відвантаження продукції останнє є припиненим.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач також посилається на норми ст.ст.936, 937, 949 Цивільного кодексу України, якими врегульовані правовідносини зберігання. При цьому, як зазначає відповідач, відповідні правовідносини винили між сторонами внаслідок тих обставин, що контракт є договором змішаного типу, а п.9.3 цього контракту містить умови щодо зберігання виготовленої продукції продавцем.

Відповідно до ст.936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Договір зберігання згідно із ст.937 Цивільного кодексу України укладається у письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу. Договір зберігання, за яким зберігач зобов'язується прийняти річ на зберігання в майбутньому, має бути укладений у письмовій формі, незалежно від вартості речі, яка буде передана на зберігання. Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем.

За приписом ст.938 Цивільного кодексу України зберігач зобов'язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов'язаний зберігати річ до пред'явлення поклажодавцем вимоги про її повернення.

Згідно п.9.3 контракту договору відповідач зберігає виготовлену продукцію за свій рахунок до закінчення перебігу строку, вказаного у п.5.3.

За змістом п.5.3 контракту кінцевий розрахунок позивач зобовязаний провести протягом 10 днів, після отримання платіжної вимоги та повідомлення постачальника про готовність продукції до відвантаження, повідомивши постачальнику номер та дату платіжного доручення та вказавши банк, куди перераховані гроші, при цьому строк дії рахунку 15 днів з дати його виписки.

У випадку неоплати покупцем виготовленої продукції в строк згідно п.5.3 позивач сплачує витрати за зберігання та складування у розмірі 19,50 грн. з ПДВ за 1 тону у місяць. Оплата здійснюється на підставі платіжної вимоги протягом 10 днів з дати її отримання (п.9.3 договору).

За висновками суду, п.9.3 контракту узгоджено умови щодо зберігання товару в залежності від проведення покупцем оплати.

При цьому, вказаний пункт жодним чином не містить у собі умов щодо виникнення між сторонами правовідносин зі зберігання переданого відповідачем у власність позивача товару, що спростовує твердження позивача про змішаний тип контракту.

Тобто, правовідносини зі зберігання товару виникли між сторонами не внаслідок укладання контракту, а саме у звязку зі складанням сторонами зберігальної розписки 31.01.2008р.

Проте, відносини зі зберігання товару не є предметом розгляду у даній справі, враховуючи, що відповідні позовні вимоги заявлені позивачем саме щодо спонукання до виконання відповідача своїх зобовязань за контрактом №23/142-07 від 07.12.2007р., які вже, як було встановлено судом вище, виконані.

За таких обставин, враховуючи викладене, позов про зобовязання відповідача виконати в натурі свої зобовязання за контрактом №23/142-07 від 07.12.2007р., а саме- відвантажити корпус барабана кресл.. 1-227101-01 вартістю 580000,00 грн. (вартість з ПДВ 698400,00 грн.) на умовах FSA, ст.Шпичкино Донецької області з.д., код 491906, згідно «Інкотермс» 2000р., з наданням позивачу документів, передбачених п.6.4 контракту (оригіналу платіжної вимоги-доручення на залізничний тариф, копії залізничної накладної, податкової накладної) підлягає залишенню без задоволення.

Судовий збір підлягає віднесенню на позивача повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 13, 74, 75, 76, 77, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Енерджи Груп, м.Кривий Ріг до ОСОБА_1 акціонерного товариства Новокраматорський машинобудівний завод, м.Краматорськ про зобовязання відповідача виконати в натурі свої зобовязання за контрактом №23/142-07 від 07.12.2007р., а саме- відвантажити корпус барабана кресл.. 1-227101-01 вартістю 580000,00 грн. (вартість з ПДВ 698400,00 грн.) на умовах FSA, ст.Шпичкино Донецької області з.д., код 491906, згідно «Інкотермс» 2000р., з наданням позивачу документів, передбачених п.6.4 контракту (оригіналу платіжної вимоги-доручення на залізничний тариф, копії залізничної накладної, податкової накладної).

В судовому засіданні 03.09.2018р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 04.09.2018р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Г.В. Левшина