донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

22.08.2018 року справа №905/2255/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді: при секретарі судового засідання: За участю представників сторін: від апелянта від відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 директор ОСОБА_5 - особисто; ОСОБА_6 - за довіреністю №12/6-112 від 22.06.2018 року; ОСОБА_7 - за довіреністю №12/6-94 від 14.02.2018 року; не з'явились;
розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Часівоярський вогнетривкий комбінат", м. Часів Яр, Бахмутський район, Донецька область
на рішення Господарського суду Донецької області
від13.03.2018 року (повний текст складено 21.03.2018 року)
у справі за позовом до відповідача про№905/2255/17 (головуючий суддя - Чернова О.В., судді Тарапата С.С., Попов О.В.) Публічного акціонерного товариства "Часівоярський вогнетривкий комбінат", м. Часів Яр, Бахмутський район, Донецька область Часовоярської міської ради, м. Часів Яр, Бахмутський район, Донецька область визнання недійсним пункту 1 рішення Часовоярської міської ради №6/21-264 від 29.03.2012 року

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року Публічне акціонерне товариство "Часівоярський вогнетривкий комбінат" (далі за текстом ПАТ "Часівоярський вогнетривкий комбінат") звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Часовоярської міської ради про визнання недійсним рішення Часовоярської міської ради №6/21-264 від 29.03.2012 року.

В письмових поясненнях, які надійшли до Господарського суду Донецької області 15.11.2017 року, позивач уточнив позовні вимоги, просив "визнати недійсним пункт 1 рішення Часовоярської міської ради №6/21-264 від 29.03.2012 року "Про затвердження інвентаризації земель м. Часів Яр" стосовно технічної документації з інвентаризації земель м. Часів Яр Артемівської міської ради Донецької області книга 1 сторінка 49, розробленої ТОВ "Проектно-вишукувальне підприємство "Спецпроект", а саме: п. №4, 12 контур №11367 та 11375 ставок, п. №7 контур №11370 ставок, п. №9 контур №11372 ставок, п. №10 контур 11373 ставок, п. №24 контур №11365 ставок".

Суд першої інстанції прийняв уточнення до позовної заяви до розгляду та розглянув справу по суті з їх урахуванням.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 13.03.2018 року у справі №905/2255/17 у задоволенні позовних вимог ПАТ "Часівоярський вогнетривкий комбінат" до Часовоярської міської ради про визнання недійсним пункту 1 рішення Часовоярської міської ради №6/21-264 від 29.03.2012 року відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням, ухваленим судом першої інстанції, до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційної скаргю зверулось ПАТ "Часівоярський вогнетривкий комбінат", яке просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 13.03.2018 року у справі №905/2255/17 та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, заявник посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин, що мають значення для справи, та на невідповідність висновків, викладених в оскаржуваному судовому акті, обставинам справи. Зазначає, що суд не звернув уваги та не надав належної правової оцінки тим обставинам, що рішення Часовоярської міської ради від 29.03.2012 року №6/21-264 прийнято відповідачем без жодного погодження з відповідними територіальними геологічними підприємствами та органами гірничого нагляду, що прямо суперечить вимогам ч. 1 та ч. 2 ст. 58 Кодексу України про надра та п.п. 1, 2, 6, 12 постанови Кабінету Міністрів України від 17.01.1995 року №33 "Про затвердження Положення про порядок забудови площ залягання корисних копалин загальнодержавного значення". За твердженням скаржника, протиправне рішення відповідача не надає можливості позивачу здійснювати на земельній ділянці, на якій знаходяться надра, комплексну розробку родовищ корисних копалин загальнодержавного значення (вогнетривкої глини) та інші роботи згідно умовами спеціального дозволу, що порушує права ПАТ "Часівоярський вогнетривкий комбінат" як користувача надр.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.04.2018 року для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів, яку визначено у наступному складі: ОСОБА_1 головуючий, судді Геза Т.Д., Дучал Н.М.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 07.05.2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ "Часівоярський вогнетривкий комбінат" на рішення Господарського суду Донецької області від 13.03.2018 року у справі №905/2255/17; встановлено відповідачу строк для подання відзиву з доказами його надсилання іншим учасникам справи в порядку ст. 263 ГПК України до 22.05.2018 року.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 07.05.2018 року розгляд апеляційної скарги ПАТ "Часівоярський вогнетривкий комбінат" на рішення Господарського суду Донецької області від 13.03.2018 року у справі №905/2255/17 призначено на 25.06.2018 року о 14 год. 00 хв.

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов на адресу апеляційного суду 24.05.2018 року від Часовоярської міської ради, відповідач заперечив проти задоволення апеляційної скарги, оскільки вважає її доводи необґрунтованими. Узагальнено зазначив, що:

- рішення міської ради, що оскаржується позивачем, жодним чином не впливає на права, обовязки чи інтереси ПАТ "Часівоярський вогнетривкий комбінат" як користувача надр;

- обраний позивачем спосіб судового захисту своїх прав не змінить ситуації щодо найменування обєктів, розташованих в м. Часів Яр (ставків), та не вплине на можливість реалізації прав, які позивач вважає порушеними;

- при зверненні до суду з даним позовом ПАТ "Часівоярський вогнетривкий комбінат" пропущено строк позовної давності, про застосування якого було заявлено відповідачем.

Розпорядженням керівника апарату суду №462/2018 від 25.06.2018 року, у звязку з неможливістю розгляду справи суддею-членом колегії ОСОБА_2 через перебування у відпустці на дату слухання справи, призначено повторний автоматизований розподіл справи №905/2255/17 між суддями.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.06.2018 року для розгляду апеляційної скарги визначено наступний склад колегії суддів: Мартюхіна Н.О. - головуючий, судді Дучал Н.М., Москальова І.В.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від25.06.2018 року оголошено перерву у судовому засіданні у справі №905/2255/17 до 19.07.2018 року о 14 год. 30 хв.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду №588/2018 від 17.07.2018 року, у звязку з неможливістю розгляду справи суддею-членом колегії ОСОБА_8 через перебування у відпустці на дату слухання справи, призначено повторний автоматизований розподіл справи №905/2255/17 між суддями.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.07.2018 року для розгляду апеляційної скарги визначено наступний склад колегії суддів: Мартюхіна Н.О. - головуючий, судді Дучал Н.М., Склярук О.І.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 19.07.2018 року оголошено перерву у судовому засіданні у справі №905/2255/17 до 16.08.2018 року о 12 год. 45 хв.

Розпорядженням керівника апарату суду №885/2018 від 15.08.2018 року, у звязку з неможливістю розгляду справи суддею-членом колегії ОСОБА_9 через перебування у відпустці на дату слухання справи, призначено повторний автоматизований розподіл справи №905/2255/17 між суддями.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2018 року визначено наступний склад колегії суддів: Мартюхіна Н.О. - головуючий, судді Геза Т.Д., Склярук О.І.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 16.08.2018 року оголошено перерву у судовому засіданні у справі №905/2255/17 до 22.08.2018 року о 12 год. 45 хв.

У судовому засіданні апеляційної інстанції, яке проводилось 22.08.2018 року, були присутні директор та представники апелянта - ПАТ "Часівоярський вогнетривкий комбінат", які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, просили суд скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 13.03.2018 року у справі №905/2255/17 та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги про визнання недійсним пункту 1 рішення Часовоярської міської ради №6/21-264 від 29.03.2012 року задовольнити у повному обсязі.

Уповноважені представники відповідача у судове засідання апеляційної інстанції, призначене на 22.08.2018 року, не зявились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. В листі (вих.№02-42/942 від 22.08.2018р.) відповідач повідомив, що через надзвичайні обставини, які сталися в м. Часів Яр, міська рада не має можливості направити свого представника у судове засідання, у зв'язку з чим просить суд розглядати справу за відсутністю свого представника.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обовязковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників відповідача, у звязку з чим переходить до її розгляду по суті.

Згідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 ст. 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутніх представників апелянта, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом, не заперечується сторонами у справі, та підтверджується матеріалами справи, дослідженими судом апеляційної інстанції: 27.11.2011 року рішенням Часовоярської міської ради №6/4-56 затверджено Програму розвитку земельних відносин в м. Часів Яр на 2011 - 2015 роки.

Відповідно до п. 2.9. вказаного рішення, для здійснення земельних перетворень у рамках виконання Програми розвитку земельних відносин в м. Часів Яр, вирішено провести інвентаризацію земель міста ОСОБА_10

На замовлення Часовоярскої міської ради ТОВ "Проектно-вишукувальне підприємство "Спецпроект" розроблено технічну документацію з інвентаризації земель м. Часів Яр Артемівської міської ради Донецької області.

Рішенням Часовоярської міської ради №6/21-264 від 29.03.2012 року "Про затвердження інвентаризації земель м. Часів Яр" затверджено технічну документацію з інвентаризації земель м. Часів Яр.

Зазначене рішення погоджено спеціалістом І категорії юрисконсультом міської ради, першим заступником міського голови, начальником відділу Держкомзему у м. Артемівську Донецької області та головою постійної комісії з питань комунальної власності, житлово-комунального господарства, охорони навколишнього середовища, землі та приватизації.

26.10.2015 року ПАТ Часівоярський вогнетривкий комбінат звернулось до Часовоярської міської ради з листом №35/28, в якому просило надати в оренду земельні ділянки загальною площею 74,6279 га, які не увійшли до земельного відводу позивача, з метою видобування вогнетривких глин на підставі Протоколу ДКЗ №2939 від 21.06.2013 року, Спеціального дозволу на право користування надрами №2904 від 17.01.2003 року та Акту про надання гірничого відводу №2201 від 14.08.2012 року.

13.11.2015 року ПАТ "Часівоярський вогнетривкий комбінат" звернулось до Часовоярської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності територіальної громади м. Часів Яр. загальною площею 74,00 га на умовах оренди строком на 49 років.

25.11.2015 року листом №02-43/684 Часовоярська міська рада повідомила ПАТ "Часівоярський вогнетривкий комбінат" про неможливість надання в оренду зазначеної земельної ділянки, оскільки, серед іншого на земельній ділянці знаходяться два водних обєкта, тому земельні ділянки під ними належать до водного фонду і не можуть бути передані в оренду. Зазначена відмова мотивована з посиланням на прийняття Часовоярською міською радою рішення №6/21-264 від 29.03.2012 року "Про затвердження інвентаризації земель м. Часів Яр", яким затверджено технічну документацію з інвентаризації земель м. Часів Яр, відповідно до якої земельні ділянки в контурі №11367 та 11375, №11370, №11372, №11373 та №11365, знаходяться водні обєкти, тому такі земельні ділянки належать до земель водного фонду і не можуть бути надані в оренду позивачеві, без погодження з органами державного гірничого нагляду.

Позивач не погодився із вищезазначеною відмовою у наданні земельної ділянки в оренду, та, вважаючи порушеним своє право як користувача надр, звернувся до суду першої інстанції з позовом, який розглядається.

Приймаючи оскаржуване рішення за наслідком розгляду справи по суті, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Часовоярської міської ради №6/21-264 від 29.03.2012 року "Про затвердження інвентаризації земель м. Часів Яр", жодним чином не впливає на права та обов'язки позивача як користувача надр, оскільки стосується лише затвердження технічної документації з інвентаризації земель м. Часів Яр, тощо. Місцевим судом встановлено, що приймаючи рішення №6/21-264 від 29.03.2012 року "Про затвердження інвентаризації земель м. Часів Яр", яким затверджено технічну документацію з інвентаризації земель м. Часів Яр, Часовоярська міська рада діяла в межах своїх повноважень та у відповідності до діючого законодавства України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, розглянувши справу з урахуванням меж перегляду визначених у ст. 269 ГПК України, колегія Донецького апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню, а провадження у справі закриттю, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ГПК України (у редакції, чинній до 15.12.2017р. на час звернення позивача до суду першої інстанції) підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Господарський суд порушує справи за позовними заявами підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів (абз. 2 ч. 1 ст. 2 ГПК України в редакції, чинній до 15.12.2017р.).

Підвідомчість господарських справ встановлено ст. 12 ГПК (у вказаній редакції), за змістом п.п. 1, 6 ч. 1 якої господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, а також із земельних відносин, у яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

Правовідносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються, зокрема, приписами Земельного кодексу України, а також прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.

За змістом ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою.

Згідно з ч. 1 та п. "а" ч. 2 ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 Земельного кодексу України землі та земельні ділянки державної власності, включені в межі населеного пункту (крім земель, які не можуть передаватися у комунальну власність), переходять у власність територіальної громади. Рішення про встановлення меж населеного пункту та витяги з Державного земельного кадастру про межу відповідної адміністративно-територіальної одиниці та про відповідні земельні ділянки, право власності на які переходить до територіальної громади, є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

З наведених норм законодавства судова колегія дійшла висновку, що рішення суб'єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації цього рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за ст. 16 ЦК України та пред'являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред'явлення такої позовної вимоги є оспорювання цивільного права особи, що виникло в результаті та після реалізації рішення суб'єкта владних повноважень.

В свою чергу, згідно з положеннями ч. 1 ст. 6 КАС України (в редакції, чинній на час звернення ПАТ "Часівоярський вогнетривкий комбінат" з даним позовом до суду), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 КАС України (в редакції, чинній до 15.12.2017р.), окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська або Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Згідно із ч. 1 ст. 19 КАС України (в редакції, чинній з 15.12.2017р.), юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають з владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення порушується право особи на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб'єктного складу сторін спору.

Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням наявного приватного права (як правило, майнового) певного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб'єкта владних повноважень.

Виходячи з положень ст.ст. 13, 14 Конституції України, ст.ст. 177, 181, 324, глави 30 Цивільного кодексу України, ст. 148 Господарського кодексу України, земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава та територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах з метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок.

Рішення Часовоярської міської ради №6/21-264 від 29.03.2012 роки є актом одноразового застосування і вичерпало свою дію фактом його виконання, тобто затвердженням технічної документації з інвентаризації земель. У даному випадку оцінка спірному рішення відповідача повинна надаватись саме на момент його прийняття.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суд першої інстанції ПАТ "Часівоярський вогнетривкий комбінат" посилалось на те, що зазначене підприємство веде гірничі роботи по освоєнню Часівярського родовища вогнетривких глин на підставі Спеціального дозволу на право користування надрами №2904 від 17.01.2003 року і Акта про надання гірничого відводу №2201 від 14.08.2012 року.

Позивач вказував, що 26.10.2015 року ПАТ "Часівоярський вогнетривкий комбінат" звернувся до Часовоярської міської ради з проханням надати в оренду земельну ділянку площею 74,6 га, яка не увійшла до земельного відводу Товариства та знаходиться в комунальній власності громади. Ця земельна ділянка знаходиться в межах гірничого відводу наданого підприємству на ліцензійній площі і потрібна для здійснення господарської діяльності. Однак, на цій території згідно Технічної інвентаризації земель м. Часів Яр, затвердженої рішенням Часовоярської міської ради від 29.03.2012 року №6/21-264 знаходиться водний обєкт ставок "Дніпровський", належить до земель водного фонду і надаватись в оренду не може.

При цьому, оскаржуване рішення міської ради, за твердженням позивача, порушує його права та обов'язки, як користувача надр, а визнання недійсним рішення дозволить останньому використовувати земельні ділянки у контурі №11367 та 11375, контурі №11370, контурі №11372, контурі 11373 та контурі №11365, які не увійшли до земельного відводу товариства, що розташовані в межах гірничого відводу та знаходяться в комунальній власності, для подальшого розвитку гірничого та вогнетривкового виробництва підприємства, а саме для розміщення карєру "Городской" по видобуванню вогнетривких глин, якщо вони не будуть віднесені до земель водного фонду.

Відповідно до ч. 1 ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок, у відповідності до ч. 2 наведеної вище статті, здійснюється, зокрема, шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом.

За змістом наведеної вище норми права інвентаризація земель є процедурою створення земельної ділянки як обєкта цивільних прав.

Відповідно до п.п. 1 та 2 розділу 1 Положення про земельну кадастрову інвентаризацію земель населених пунктів, затвердженного Наказом Державного комітету України про земельних ресурсах від 26.08.1997 року №85 (в редакції, що діяла на момент прийняття оскаржуваного рішення), метою проведення інвентаризації земель населених пунктів є створення інформаційної бази для ведення державного земельного кадастру, регулювання земельних відносин, раціонального використання і охорони земельних ресурсів, оподаткування.

Матеріалами справи підтверджується, що рішення Часовоярської міської ради №6/21-264 від 29.03.2012 року "Про затвердження інвентаризації земель м. Часів Яр" стосується лише затвердження технічної документації з інвентаризації земель м. Часів Яр, тобто створення земельної ділянки як обєкта цивільних прав, має інформаційний характер щодо місця розташування об'єктів землеустрою, їхніх меж, розмірів, правового статусу, виявлення земель, що не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, виявлення і консервації деградованих сільськогосподарських угідь і забруднених земель, встановлення кількісних та якісних характеристик земель, в рамках реалізації Програми розвитку земельних відносин в м. Часів Яр на 2011-2015 роки, затвердженої рішенням Часовоярської міської ради №6/4-56 від 27.01.2011 року.

Суд першої інстанції, розглянувши позовні вимоги по суті, дійшов висновку щодо відсутності порушення прав позивача та інших осіб під час затвердження технічної документації відповідачем.

Колегія суддів при розгляді даного спору не погоджується з висновком місцевого суду про можливість розгляду позову по суті, оскільки розгляд таких вимог не відноситься до юрисдикції господарських судів України, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини між ПАТ "Часівоярський вогнетривкий комбінат" та Часовоярською міською радою виникли щодо земельних ділянок на якій знаходяться надра, але вони не передавалась в оренду позивачу, а само по собі оскаржуване рішення Часовоярської міської ради №6/21-264 від 29.03.2012 року не є підставою та не є передумовою для передачі або отримання земельних ділянок в оренду чи в інше користування.

На виконання вимог ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 19.07.2018 року позивачем надано суду письмові пояснення, за змістом яких він підтвердив, що між позивачем та відповідачем відсутні будь-які цивільні права чи обовязки, а оспорюване рішення лише не дає можливості ПАТ "Часівоярський вогнетривкий комбінат":

- виконувати обовязки підприємства, яким надано гірничий відвід, що зазначені в Акті про надання гірничого відводу;

- укласти договір оренди землі, оскільки обєкт оренди віднесено до водного фонду;

- здійснювати на наданій земельній ділянці надр комплексну розробку родовищ, корисних копалин та інші роботи згідно умовами спеціального дозволу;

- забезпечувати повноту геологічного вивчення гірничо-технічних, гідрогеологічних та інших умов використання надр у межах гірничого відводу, раціональне і комплексне використання надр та їх охорону;

- забезпечувати безпеку людей, майна, будівель, споруд та навколишнього середовища;

- виконувати гірничі роботи по зміцненню колишніх бортів карєрів і відкачування води із залишкових траншей, що призведе до обрушень, вимивання пісків з глиняних водних горизонтів, а через деякий час і провалів на цих територіях.

За посиланням позивача траншеї, які виникли внаслідок видобування Часівоярським вогнетривким комбінатом глини у 1960 1970 роках та які на теперішній час заповнені водою, проінвентаризовані Часовоярівською міською радою як ставки, тобто як землі водного фонду.

Таким чином, при розгляді даного спору необхідно досліджувати та надавати оцінку питанню законності чи незаконності такої інвентаризації, вирішувати питання чи дійсно такі траншеї, які заповнені водою, є земельними ділянками або обєктами водного фонду, а також встановити, виходячи із підстав позову, чи правомірно діяв орган місцевого самоврядування при регулюванні спірних земельних відносин.

Неправомірність рішення Часовоярської міської ради №6/21-264 від 29.03.2012 року позивач вбачає, серед іншого, в інвентаризації та віднесенню траншей на глиняному карєрі, які заповнені водою, до обєктів водного фонду.

Позивач не заперечує, що між ним та відповідачем не існує орендних правовідносин чи будь-яких інших відносин з користування земельними ділянками та оскаржуване рішення Часовоярської міської ради №6/21-264 від 29.03.2012 року не є підставою для передачі земельних ділянок в оренду.

Крім того, згідно пояснень Часовоярської міської ради, наданих на виконання вимог ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 19.07.2018 року, правовідносини з землекористування між позивачем та відповідачем тривали з середини 1960 років до середини 1970 років, проте на даний час всі документи передані до архівних органів для довгострокового зберігання. При цьому, при реалізації своїх повноважень міська рада здійснила свої функції як:

- повноважний орган місцевого самоврядування, на виконання земельної реформи;

- власник земельних ділянок комунальної власності для обліку майна (земельних ділянок) та здійснення інформаційної бази для оподаткування земель на виконання вимог Земельного кодексу України, Закону України "Про землеустрій", ст.ст. 26, 59 Закону України "Про місцеве самоврядування".

Колегія суддів вважає, що в результаті прийняття оскаржуваного рішення Часовоярської міської ради №6/21-264 від 29.03.2012 року Часівоярським вогнетривким комбінатом не було набуто або позбавлено його речового права на земельну ділянку, оскільки між сторонами на момент його прийняття не існувало жодних орендних правовідносин та будь-яких інших відносин з користування земельними ділянками. Оскільки існуючого речового права позивача або інших осіб на земельну ділянку судом апеляційної інстанції не встановлено, ПАТ "Часівоярський вогнетривкий комбінат" не був землекористувачем та не втратив таке право, а також його право на надра ніяким чином не змінилось, із прийняттям органом місцевого самоврядування спірного акту.

Таким чином, за наявних в матеріалах справи доказів судом апеляційної інстанції не встановлено факту виникнення (зміни або припинення) будь-яких цивільних прав чи обовязків у ПАТ "Часівоярський вогнетривкий комбінат" за наслідками прийняття оспорюваного рішення Часовоярської міської ради №6/21-264 від 29.03.2012 року. Отже, у даному випадку відсутнє порушення приватного права позивача у спірних правовідносинах, відповідно й ознаки приватноправового спору у цій справі також відсутні.

Як вбачається із п. 1 рішення Часовоярської міської ради №6/21-264 від 29.03.2012 року, міська рада вирішила затвердити технічну документацію з інвентаризації земель всього м. Часів Яр.

За Технічною документацією з інвентаризації земель м. Часів Яр (а.с.209-210, т.1), розробленою ТОВ "Проектно-вишукувальне підприємство "Спецпроект", судом встановлено, що контури земельних ділянок, які використовувались без правоустановчих документів №11367 (площею 25,0637 га), №11370 (площею 8,8090 га), №11372 (площею 0,9245 га) №11373 (площею 0,8227 га), №11375 (площею 1,6613 га) віднесені до земель водного фонду, фактичне використання зазначених земель визначено як ставки.

Тобто, вказане рішення "Про затвердження інвентаризації земель м. Часів Яр" не прийнято відносно яких-небудь конкретних осіб або субєктів господарювання, зокрема ПАТ "Часівоярський вогнетривкий комбінат", а було загально спрямовано на реалізацію органом місцевого самоврядування своїх владних повноважень в сфері земельних відносин, передбачених положеннями Земельного кодексу України, Закону України "Про землеустрій", ст.ст. 26, 59 Закону України "Про місцеве самоврядування".

Виходячи з вищенаведеного, суд апеляційної інстанції зазначає, що рішенням Часовоярської міської ради №6/21-264 від 29.03.2012 року "Про затвердження інвентаризації земель м. Часів Яр", яким затверджено технічну документацію з інвентаризації земель м. Часів Яр, приймалось міською радою під час здійснення нею владних управлінських функцій відповідно до рішення Часовоярської міської ради від 27.01.2011 року №6/4-56 "Про затвердження Програми розвитку земельних відносин в м. Часів Яр на 2011-2015 роки".

У спірних правовідносинах відповідач реалізовував свої контрольні функції у сфері управлінської діяльності, тому спір у цій справі підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

При цьому, законність чи незаконність, оцінка діям та рішенням Часовоярської міської ради, яка як публічний орган реалізувала свої владно-розпорядчі повноваження щодо присвоєння глиняним карєрам на яких позивач протягом 1960 1970 років видобував вогнетриви, у звязку з чим були утворені траншеї, які в подальшому заповнені водою, статус обєкту водного фонду, правильність розроблення уповноваженими особами землеустрою та приведення його до виконання, віднесення категорій земель на відповідність їх цільовому призначенню та в межах визначеної території, тобто публічно правовим правовідносинам, повинна надаватись саме судом адміністративної юрисдикції.

Зважаючи на встановлені обставини справи щодо публічно-правового характеру правовідносин у цій справі, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції помилково не взяв до уваги, що спір у цій справі не має ознак приватноправового характеру, а є публічно-правовим, а отже мав розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 175 і п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, а відкрите провадження у справі підлягає закриттю, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

З огляду на приписи ч. 1 ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика Європейського суду з прав людини, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України" (заява №32053/13) констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

У справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 року (заяви №29458/04, №29465/04) зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Zand v. Austria", висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]".

Враховуючи зазначене та наведені положення законодавства, зважаючи на те, що у даному випадку суд першої інстанції діяв з порушенням норм процесуального права, тобто не як суд встановлений законом у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення Господарського суду Донецької області від 13.03.2018 року у справі №905/2255/17 підлягає скасуванню, провадження у справі №905/2255/17 підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 231, ст. 278 ГПК України у зв'язку з тим, що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

У зв'язку із непідвідомчістю справи господарським судам, колегія суддів не розглядає заяву Часовоярської міської ради про застосування наслідків спливу позовної давності, яка стосується розгляду справи по суті спору.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Керуючись ст.ст. 231, 269, 270, 275, 277, 278, 281 - 284 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Часівоярський вогнетривкий комбінат" на рішення Господарського суду Донецької області від 13.03.2018 року у справі №905/2255/17 - задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Донецької області від 13.03.2018 року у справі №905/2255/17 - скасувати.

Провадження у справі №905/2255/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Часівоярський вогнетривкий комбінат" до Часовоярської міської ради про визнання недійсним пункту 1 рішення Часовоярської міської ради №6/21-264 від 29.03.2012 року - закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Н.О. Мартюхіна

Судді: Т.Д. Геза

ОСОБА_3

(У судовому засіданні 22.08.2018 року проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови складено 23.08.2018 року).