КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"04" вересня 2018 р. Справа№ Б8/142-12

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Пашкіної С.А.

Сотнікова С.В.

за участю секретаря судового засідання: Сотнікової І.О.

у присутності представників сторін:

арбітражний керуючий Віскунов О.В. - посвідчення № 115 від 07.02.2013

від ТОВ „ВІК-Р.С.Ф.": Диннік О.В. - довіреність № б/н від 12.02.18

від ТБ „Укрспецресурс": Гончаренко С.М. - довіреність № б/н від 17.08.18

розглядаючи апеляційну скаргу Товарної біржі „Укрспецресурс" на ухвалу господарського суду Київської області від 11.04.2018 року

у справі № Б8/142-12 (суддя Лопатін А.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю „ВІК-Р.С.Ф."

до Товарної біржі „Укрспецресурс"

про визнання недійсним договору та стягнення боргу

в межах справи № Б8/142-12

за заявою УПФ України у Миронівському районі Київської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю „ВІК-Р.С.Ф."

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.04.2018 року у справі № Б8/142-12 задоволено заяву ТОВ „ВІК-Р.С.Ф." про визнання недійсним договору та стягнення суми боргу, визнано недійсним договір від 19.02.2016 року на виконання послуг щодо організації аукціонів з продажу майна боржника, укладений між ТОВ „ВІК-Р.С.Ф." та Товарною біржею „Укрспецресурс", присуджено до стягнення з Товарної біржі „Укрспецресурс" на користь ТОВ „ВІК-Р.С.Ф." 772 955,15 грн. та 14 794,32 грн. судового збору.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, Товарна біржа „Укрспецресурс" звернулася до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 11.04.2018 року у даній справі та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ „ВІК-Р.С.Ф." відмовити у повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2018 року колегією суддів у складі головуючого судді Остапенка О.М., суддів: Агривокої О.В., Пантелієнка В.О. апеляційну скаргу ТБ „Укрспецресурс" повернуто скаржнику без розгляду на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України у зв'язку з неподанням доказів доплати судового збору та доказів направлення копії апеляційної скарги кредиторам у справі.

06.08.2018 року апеляційна скарга ТБ „Укрспецресурс" надійшла до Київського апеляційного господарського суду повторно.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів, вище вказану апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Пашкіна С.А., Сотніков С.В.

Ухвалою суду від 07.08.2018 року вищевказаною колегією суддів відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТБ „Укрспецресурс" на ухвалу господарського суду Київської області від 11.04.2018 року у справі № Б8/142-12, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 23.08.2018 року з участю повноважних представників учасників провадження у справі.

До початку судового засідання через відділ документального забезпечення суду від ліквідатора банкрута надійшов відзив на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні 23.08.2018 року оголошено перерву у справі до 04.09.2018 року.

30.08.2018 року від ліквідатора банкрута надійшла заява про відвід суддів Остапенка О.М. та Сотнікова С.В., яку мотивовано наявністю обставини, які виключають можливість участі вказаних суддів у розгляді даної справи і підлягають відводу.

Ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Віскунов О.В. та представник боржника в судовому засіданні 04.09.2018 року подану заяву підтримали, просили її задовольнити.

Представник ТБ „Укрспецресурс" проти поданої заяви заперечив.

Колегія суддів, розглянувши подану ліквідатором заяву про відвід суддів Остапенка О.М. та Сотнікова С.В., заслухавши позиції присутніх представників учасників провадження у справі, дійшла висновку про її задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява №7577/02) від 03.05.2007 суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб'єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об'єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об'єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв'язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В рішенні у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013 зазначено наступне. (104) Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (ІІ) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24.02.1993, Series A N 255, пп. 28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). (105) Проте між суб'єктивною та об'єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об'єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об'єктивний критерій), а й може бути пов'язана з питанням його або її особистих переконань (суб'єктивний критерій) (рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру", заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб'єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об'єктивної безсторонності (рішення від 10.06.1996 року у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", п. 32, Reports 1996-III). (106) У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26.10.1984 у справі "Де Куббер проти Бельгії", Series A, №86). (107) Насамкінець, концепції незалежності та об'єктивної безсторонності тісно пов'язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (рішення у справі "Сасілор-Лормін проти Франції", заява №65411/01, п. 62, ECHR 2006-XIII).

В рішенні у справі "Білуха проти України" (Заява №33949/02) від 09.11.2006 року сказано: "стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

При цьому, ч. 2 ст. 35 ГПК України передбачено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 36 ГПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції.

Частинами 1, 3 статті 38 ГПК України передбачено, що з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід зволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку.

Так, в обґрунтування поданої заяви ліквідатор зазначає, що під час розгляду заяви ПАТ „Укрексімбанк" про визнання недійсними результатів проведеного ТБ „Укрспецресурс" аукціону від 27.05.2016 року з продажу майна банкрута в межах справи № Б8/142-12 про банкрутство ТОВ „ВІК-Р.С.Ф.", судді Остапенко О.М. та Сотніков С.В. заявляли самовідводи на підставі ст. 20 ГПК України в редакції, чинній до 15.12.2017 року, оскільки постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.08.2014 року у справі № Б8/142-12, прийняту за участю судді Остапенка О.М., було скасовано постановою Вищого господарського суду України від 23.10.2014 року, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2016 року у справі № Б8/142-12, прийняту за участю судді Сотнікова С.В., було скасовано постановою Вищого господарського суду України від 06.04.2016 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2017 року у даній справі заяви суддів Остапенка О.М. та Сотнікова С.В. про самовідвід у справі № Б8/142-12 задоволено, а матеріали справи № Б8/142-12 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою документообігу суду.

В Бангалорських принципах поведінки суддів від 19.05.2006, які схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23 зазначено, що довіра суспільства до судової системи, а також до авторитету судової системи в питаннях моралі, чесності та непідкупності судових органів посідає першочергове місце в сучасному демократичному суспільстві.

Як встановлюють вказані принципи, об'єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов'язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

За вказаних обставин, враховуючи наявність в матеріалах справи ухвали Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2017 року, якою було задоволено, зокрема, заяви суддів Остапенка О.М. та Сотнікова С.В. про самовідвід у справі № Б8/142-12, з метою виключення обставин, які можуть поставити під сумнів неупередженість вказаних суддів при розгляді даної апеляційної скарги, недопущення у подальшому сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості суду апеляційної інстанції та забезпечення довіри до судової влади України, заява ліквідатора банкрута про самовідвід суддів Остапенка О.М. та Сотнікова С.В. у справі № Б8/142-12 підлягає задоволенню.

В силу положень ч.ч. 1, 9 ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Згідно ч. 2 ст. 40 ГПК України у разі задоволення заяви про відвід одному або декільком суддям, які розглядають справу колегіально, справа розглядається в тому самому суді таким самим складом колегії суддів із заміною відведеного судді або суддів, або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 35-40, 234 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву ліквідатора ТОВ „ВІК-Р.С.Ф." арбітражного керуючого Віскунова О.В. про відвід суддів Київського апеляційного господарського суду Остапенка О.М. та Сотнікова С.В. у справі № Б8/142-12 задовольнити.

2. Відвести суддів Київського апеляційного господарського суду Остапенка О.М. та Сотнікова С.В. від розгляду справи № Б8/142-12.

3. Матеріали справи № Б8/142-12 передати для здійснення визначення складу судової колегії у відповідності до положень ГПК України.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді С.А. Пашкіна

С.В. Сотніков