ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" серпня 2018 р. Справа № 924/737/18

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Виноградової В.В., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта», м. Полтава про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з фізичної особи-підприємця Мороза Андрія Володимировича, м. Хмельницький 74341,93 грн. заборгованості за договором від 24.10.2017 р. №147038 про надання послуг з організації перевезення відправлень, 14324/42 грн. пені, 14478,78 грн. 30% річних,

ВСТАНОВИВ:

22.08.2018 р. на адресу суду надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» про видачу судового наказу вимогою про стягнення з фізичної особи-підприємця Мороза Андрія Володимировича, м. Хмельницький 74341,93 грн. заборгованості за договором від 24.10.2017 р. №147038 про надання послуг з організації перевезення відправлень, 14324/42 грн. пені, 14478,78 грн. 30% річних.

При розгляді поданої заяви судом враховується таке.

Частиною 2 ст. 12 ГПК України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Згідно з ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Як убачається із поданої заяви про видачу судового наказу, заявником зазначено місцезнаходження боржника: 29000, АДРЕСА_1.

Однак відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань місцезнаходженням боржника - фізичної особи-підприємця Мороза Андрія Володимировича (номер НОМЕР_1) є: 29000, АДРЕСА_2.

При цьому враховується, що відповідно до п. 10 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" відомості про юридичну особу, громадське формування, що не має статусу юридичної особи, та фізичну особу - підприємця, зокрема, місцезнаходження юридичної особи, містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Таким чином, оскільки заявником не дотримано вимог п. 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, а саме: не зазначено місцезнаходження боржника (яким згідно з відомостями з ЄДРЮО, ФОП та ГФ є: 29000, АДРЕСА_2), суд дійшов висновку щодо відмови у видачі судового наказу.

При цьому відповідно до положення ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Разом з тим, суд зазначає, що приписами ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Суд звертає увагу на те, що при повторному зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу доцільно надати докази, які підтверджують безспірність заявлених до стягнення грошових сум (ст. 12 ГПК України).

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 148, 150, 152, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з фізичної особи-підприємця Мороза Андрія Володимировича, м. Хмельницький 74341,93 грн. заборгованості за договором від 24.10.2017 р. №147038 про надання послуг з організації перевезення відправлень, 14324/42 грн. пені, 14478,78 грн. 30% річних.

Ухвала набирає законної сили 27.08.2018 р.

Ухвала може бути оскаржена у строки та порядку, встановлені ст. ст. 256, 257 ГПК України, з урахуванням п. 17.5 розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Суддя В.В. Виноградова

Віддрук. 4 прим.: 1 - до справи, 2 - заявнику (36039, м. Полтава, вул. Європейська, 57), 3, 4 - боржнику (29000, АДРЕСА_2; 29000, АДРЕСА_1). Всім рек. з пов. про вруч.