ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"06" вересня 2018 р. Справа № 917/717/17

Харківський апеляційний господарський суд у складі судді Білоусової Я.О.

без повідомлення учасників справи,

розглянувши клопотання Диканської селищної ради Диканського району Полтавської області (вх.№6808 від 03.09.2018) про відвід суддів Ільїна О.В. та Россолова В.В. в апеляційному провадженні за апеляційною скаргою Диканської селищної ради Диканського району Полтавської області (вх.№1626 П/1) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 19.07.2018 у справі №917/717/17

за позовом Державної екологічної інспекції в Полтавській області, м.Полтава,

до Диканської селищної ради Диканського району Полтавської області, смт. Диканька, Полтавська область,

про стягнення 425206,98 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 21.07.2017 у даній справі у задоволені позову про стягнення шкоди, завданої державі забрудненням та засміченням земельної ділянки відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 26.10.2017 вказане рішення скасовано і прийнято нове, яким позов задоволено повністю. Постановлено стягнути з Диканської селищної ради Диканського району Полтавської області 425206,98 грн збитків, завданих державі і перерахувати їх на р/р 0108 у Диканське УК/смт. Диканька/24062100, , МФО 831019 для зарахування надходжень по коду бюджетної класифікації 24062100 "Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності", символ звітності 331 в установі банку - Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області.

09.11.2017 Господарським судом Полтавської області на виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 26.10.2017 видано наказ на примусове виконання постанови.

Постановою Верховного Суду від 03.05.2018 постанову Харківського апеляційного господарського суду від 26.10.2017 залишено без змін.

В березні 2018 року позивач звернувся до Господарського суду Полтавської області з заявою про виправлення помилки в наказі Господарського суду Полтавської області від 09.11.2017 в частині терміну пред'явлення наказу до виконання та поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 19.07.2018 заяву Державної екологічної інспекції в Полтавській області про виправлення помилки в наказі від 09.11.2017 та про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання задоволено. Виправлено помилку в наказі Господарського суду Полтавської області від 09.11.2017 по справі №917/717/17, а саме зазначено: слід вважати правильною дату пред'явлення наказу державному виконавцю до 27.01.2018. Поновлено строк для пред'явлення наказу Господарського суду Полтавської області від 09.11.2017 по справі №917/717/17 до виконання до 20.10.2018.

Диканська селищна рада Диканського району Полтавської області з вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодилась та звернулась до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті ухвали норм права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просила скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 19.07.2018 в частині поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання та прийняти в цій частині нове судове рішення, яким в задоволені заяви відмовити. Судові витрати, які складаються з судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1762,00 грн покласти на позивача.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 15.08.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Диканської селищної ради Диканського району Полтавської області та призначено справу до розгляду, надано позивачу строк для надання суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу та доказів надсилання (надання) копії цього відзиву та доданих до нього документів апелянту. Крім того, учасникам справи надано строк для надання до суду клопотань, документів та доказів в обґрунтування своєї позиції по справі.

03.09.2018 до суду надійшла заява відповідача (вх.№6808) про відвід суддів Харківського апеляційного господарського суду Ільїна О.В. та Россолова В.В.

Заявник зазначає, що судді Ільїн О.В. та Россолов В.В. входили до складу колегії суддів, яка розглядала апеляційну скаргу позивача на рішення Господарського суду Полтавської області від 21.07.2017 у даній справі. Тобто, як вказує заявник, розгляд апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 15.08.2018 по справі №917/717/17 буде здійснюватись за участю суддів, які прийняли постанову, якою скасували рішення суду першої інстанції. Таким чином, на думку заявника, участь судді Ільїна О.В. та судді Россолова В.В. у розгляді апеляційної скарги Диканської селищної ради Диканського району Полтавської області на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 15.08.2018 по справі №917/717/17 викликає сумнів щодо їх неупередженості та об'єктивності.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 05.09.2018 заявлений відповідачем відвід суддів Ільїна О.В. та Россолова В.В. визнано необґрунтованим та зупинено провадження у справі до вирішення питання про відвід в порядку ст.39 ГПК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2018 для розгляду заяви про відвід суддів у справі №917/717/17 визначено суддю Білоусову Я.О.

Відповідно до частини 8 статті 39 ГПК України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Враховуючи строки розгляду питання про відвід, визначені статтею 39 ГПК України, розгляд заяви про відвід суддів здійснюється без участі та повідомлення учасників справи.

Розглянувши доводи заявника Диканської селищної ради Диканського району Полтавської області про відвід суддів Ільїна О.В. та Россолова В.В. у справі № 917/717/17, суд дійшов до висновку про її необґрунтованість з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 статті 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Кожен суддя об'єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов'язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки.

Реалізації цих гарантій слугує запровадження в національному законодавстві процедур, що забезпечують безсторонність судового розгляду. Такими є, зокрема, встановлені ст. 35 ГПК України підстави для відводу (самовідводу) судді та заборона повторної участі судді в розгляді справи (ст. 36 ГПК України).

В п.п. 49,50 рішення ЄСПЧ у справі "Білуха проти України" (Заява N 33949/02) від 9 листопада 2006 року зазначається, що :

- відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб'єктивним і об'єктивним критерієм. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суд неупередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого, inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" від 24 лютого 1993 року, п.п.27,28 ,30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії, № 33958/96,п.42,ЄСПЛ 2000-12). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу і ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. Рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" від 10 червня 1996 року, п.38).

-"стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Як вбачається з системного аналізу норм чинного процесуального законодавства, ними визначено певний перелік підстав для задоволення заяв про відвід суддів.

Згідно з ч.1 ст. 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

У відповідності до приписів ч.2, 3 ст.35 ГПК України суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу (яка містить застереження щодо недопустимості повторної участі судді у розгляді справи); до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Відповідно до ч.4 ст.35 Господарського процесуального кодексу України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 36 Господарського процесуального кодексу України передбачені обставини, які не допускають повторну участь судді у розгляді справи. Зокрема, частина 3 вказаної статті визначає, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участь у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції.

Наразі новий розгляд справи відсутній, а постанова суду апеляційної інстанції від 26.10.2017 по справі №917/717/17 залишена без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів палати Касаційного господарського суду від 03.05.2018.

Враховуючи наведене, обставини, на які посилається заявник в заяві про відвід, а саме, що розгляд апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 15.08.2018 по справі №917/717/17 буде здійснюватись за участю суддів, які прийняли постанову, якою скасували рішення суду першої інстанції, тому участь судді Ільїна О.В. та судді Россолова В.В. у розгляді апеляційної скарги викликає сумнів щодо їх неупередженості та об'єктивності, є процесуальними діями суддів при розгляді справи та не є тими підставами, які передбачені ст. 35, 36 Господарського процесуального кодексу України, за наявності яких можна дійти висновку про упередженість та необ'єктивність суддів Ільїна О.В. та Россолова В.В.

Відповідно до приписів ст. 38, 39 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим та обґрунтованим, має бути підтверджений фактичними обставинами та ґрунтуватись на певних конкретних доказах.

Статтею 74 ГПК України також визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що доводи, викладені в заяві про відвід суддів, ґрунтуються на припущеннях, не підтверджені належними доказами та посиланнями на чинні нормативно-правові акти, заявником не наведено обставин, які викликали б сумнів щодо неупередженості суддів Ільїна О.В. та Россолова В.В. при розгляді даної справи та інших обставин, які відповідно до ст.ст. 35, 36 ГПК України можуть бути підставою для відводу судді.

Інших обставин, які відповідно до чинного процесуального законодавства є підставою для відводу суддів, заявником не наведено, а відтак, заява Диканської селищної ради Диканського району Полтавської області про відвід суддів Ільїна О.В. та Россолова В.В. задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 35, 36, 38, 39, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Диканської селищної ради Диканського району Полтавської області про відвід суддів Ільіна О.В. та Россолова О.В. у справі № 917/717/17.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Білоусова Я.О.