ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2018 р. Справа № 917/203/18

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Ільїн О.В., суддя Гетьман Р.А., суддя Слободін М.М.

при секретарі Довбиш А.Ю.,

за участю представників:

позивача ОСОБА_1, свідоцтво №907 від 25.02.11р., ордер серія ПТ №026574 від 21.08.18р., довіреність №49юр-345 від 05.12.17р., ;

відповідача - ОСОБА_2, свідоцтво серія ПТ №2227 від 26.06.18р., довіреність №01/5144 від 27.06.18р., ;

третя особа не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача Публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод" (вх. №1379П1-35) на рішення господарського суду Полтавської області від 05 червня 2018 року (повний текст складено 11.06.2018, суддя Киричук О.А.) по справі №917/203/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод", м. Кременчук Полтавської обл.

до Комунального підприємства Кременчукводоканал Кременчуцької міської ради, м. Кременчук Полтавської обл.

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби України, м. Київ

про зобовязання зареєструвати податкові накладні, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Крюківський вагонобудівний завод" звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом до Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради про зобов'язання зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, починаючи за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 та з 01.01.2017 по 31.07.2017 включно, для включення позивачем до податкового кредиту суми податку на додану вартість у розмірі 698 863,11 грн.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 05 червня 2018 року по справі №917/203/18 у позові відмовлено повністю.

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Крюківський вагонобудівний завод", не погодився з рішенням господарського суду, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права просить рішення суду скасувати, прийняти нове, яким задовольнити позов.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що відповідач у встановлений Договором № 2-65 строк не виконав свої договірні зобов'язання щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН та не надав їх позивачу, чим порушив господарське зобов'язання та позбавив позивача права на оформлення податкового кредиту. На думку скаржника подання скарги до податкового органу не гарантуватиме права на оформлення податкового кредиту позивачем, оскільки вказаною нормою не встановлено процедури відновлення порушених прав позивача - покупця товару в разі відмови в наданні податкової накладної відповідачем. Наслідком подання заяви є лише перевірка відповідача та винесення відповідного рішення стосовно відповідача.

Ухвалою суду від 16.07.2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" на рішення господарського суду Полтавської області від 05 червня 2018 року по справі №917/203/18. Сторонам запропоновано у строк до 31.07.2018 надати відзиви на апеляційну скаргу в порядку, визначеному ст. 263 Господарського процесуального кодексу України, з наданням доказів надсилання копії відзиву та доданих до нього документів позивачу. Апелянту - документи в обґрунтування обставин, викладених в апеляційній скарзі. Призначено апеляційну скаргу до розгляду на 21.08.2018 о 10:30 год.

КП Кременчукводоканал Кременчуцької міської ради надіслав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду без змін.

В обґрунтування своїх заперечень вказує на те, що в зазначені в позові періоди не проводилась реєстрація податкових накладних в ЄДРПН у зв'язку з відсутністю коштів на своєму рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, що підтверджують витяги системи адміністрування. За таких обставин, неможлива реєстрація податкових накладних. Порушення порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних не позбавляло покупця права на включення спірної суми до податкового кредиту, а зумовлювало її нарахування необхідністю додання до податкової декларації за звітний податковий період заяви із скаргою на такого постачальника з доданням певного пакету документів. Дізнавшись про те, що відповідач не зареєстрував податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, починаючи за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, та з 01.01.2017 року по 31.07.2017 року включно, позивач мав передбачену законодавством можливість здійснити заходи, передбачені податковим законодавством, з метою недопущення негативних наслідків своєї господарської діяльності у зв'язку з не зарахуванням сплачених ним за поставлений товар грошових коштів до податкового кредиту ПДВ. Також вказує на те, що передбачене п. 3.5 господарського Договору зобов'язання щодо надання податкової накладної, складеної в електронній формі з дотриманням умов її реєстрації, не пов'язане з виконанням господарських зобов'язань, а виникає в разі невиконання продавцем приписів податкового законодавства.

У судовому засіданні 21.08.2018 було оголошено перерву до 05.09.2018 до 10-00 год.

У судове засідання 05.09.2018 представник 3-ї особи не зявився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є зворотнє повідомлення про вручення ухвали суду.

У відповідності до ч. 12 ст. 270 зазначеного Кодексу, неявка в судове засідання сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що всі учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, в матеріалах справи достатньо документів для розгляду апеляційної скарги по суті, колегія суддів дійшла висновку про перегляд рішення суду першої інстанції у відсутності представника 3-ї особи.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, повторно розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, між Публічним акціонерним товариством Крюківський вагонобудівний завод м. Кременчук (Позивач) та Комунальним підприємством Кременчукводоканал м. Кременчук (Відповідач) було укладено Договір № 2065 від 01.03.2015 року на послуги з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення.

Відповідно до 1.1. Договору Відповідач зобов'язується надати Позивачу послуги з централізованого постачання холодної питної води та централізованого водовідведення, для його господарсько-питних потреб і технологічних потреб та прийняти від Позивача каналізаційні стоки, а Позивач зобов'язується розрахуватись за вищезазначені послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, які визначені цим договором.

Згідно з п.п. 2.1., 2.2, 3.1, 3.4 Договору Відповідач надає послуги Позивачу відповідно до встановленого ліміту та до діючих тарифів. Позивач розраховується з Відповідачем у грошовій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Відповідача. Розрахунковим періодом оплати послуг, є умовний місяць: з 23 по 23 число наступного місяця. Зняття показів засобів обліку здійснюється щомісяця самим Позивачем. Позивач не пізніше 24 числа звітного місяця повинен подавати Відповідачу інформацію про спожиті послуги централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення по кожному об'єкту, де вказуються попередні та поточні покази засобів обліку та інше.

З матеріалів справи вбачається, що Додатковою угодою № 1 до Договору, підписаною з протоколом розбіжностей Сторонами змінено порядок розрахунків, а саме: Розрахунковим періодом оплати послуг, є один умовний місяць : з 23 по 23 число, Позивач розраховується за надані послуги з водопостачання та водовідведення попередньою оплатою в розмірі 50 % від об'ємів водопостачання та водовідведення минулого місяця з остаточним розрахунком по закінченню розрахункового періоду.

Відповідно до п.3.8 Договору, фактом прийняття-передачі послуг з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення є акт виконаних робіт, який Позивач отримує разом з рахунком за надані послуги.

Згідно з п.3.5 Договору, Відповідач зобов'язаний надати Позивачу податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умов її реєстрації в порядку, передбаченому чинним законодавством України, скріплену електронним підписом уповноваженої особи й зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних. Податкову накладну в електронній формі Відповідач надає Позивачу не пізніше 15-ти календарних днів з моменту її складання.

На виконання умов договору Позивачем за послуги з водопостачання та водовідведення, на підставі виставлених рахунків Відповідача, сплачено 4 313 433,60 грн.( за період з 01.01.2016р. по 31.07.2017р.) з урахуванням сум податку на додану вартість, яка складає - 698 863,11 грн.

Позивач вказує, що в порушення договірних зобов'язань, Відповідач у встановлений договором строк не склав податкові накладні в електронній формі з дотриманням її реєстрації, як цього вимагає чинне законодавство, і за цих підстав Позивач не має можливості включити суми податку на додану вартість до податкового кредиту, оскільки відсутні податкові накладні.

Відповідно до ст.19 Господарського-процесуального Кодексу України та умов Договору Позивачем пред'явлена відповідачу претензія від 26.09.2017р. №1-37 юр з вимогою зареєструвати податкові накладні в ЄРПН.

27.10.2017 року на адресу Позивача надійшла відповідь на претензію, якою Позивачу відмовлено в вимозі зареєструвати податкові накладні.

Позивач звернувся за роз'ясненнями до Державної фіскальної служби України, лист № 55.1-23/883 від 07.11.2017 року.

15.01.2018 року Листом №151/6/99-99-15-03-02-15/1ПК надано податкову консультацію щодо оподаткування податку на додану вартість, в якій зазначено, що факт формування податкового кредиту отримувачем (Позивачем) послуг, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, на підставі рахунку, виставленого постачальником таких послуг, не звільняє такого постачальника (Відповідача) від обов'язку зареєструвати в ЄРПН податкову накладну, складену за операцією з постачання таких послуг.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з вимогами щодо зобов'язання Комунального підприємства Кременчукводоканал зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, починаючи за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, та з 01.01.2017 року по 31.07.2017 року включно, для включення Позивачем до податкового кредиту суми податку на додану вартість в розмірі - 698 863,11 грн.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи колегія суддів зазначає таке.

За приписами частини 1 статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати: з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною першою статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Пунктом 3.5 Договору сторони узгодили, що Відповідач зобов'язаний надати Позивачу податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умов її реєстрації в порядку, передбаченому чинним законодавством України, скріпленну електронним підписом уповноваженої особи й зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних. Податкову накладну в електронній формі Відповідач надає Позивачу не пізніше 15-ти календарних днів з моменту її складання.

Відповідно до пункту 201.1, абзаців першого, другого пункту 201.10 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку на додану вартість зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку на додану вартість, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) - (п.п.201.7. Податкового кодексу України).

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою (п.п. 201.10. Податкового кодексу України).

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

У разі порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Протягом 15 календарних днів з дня надходження такої заяви із скаргою контролюючий орган зобов'язаний провести документальну позапланову перевірку зазначеного продавця для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з податку за такою операцією.

Відповідно до листа Міністерства доходів і зборів України від 13.01.2014 N448/6/99-99-19-04-02-15, у разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Підпунктом 78.1.9 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України встановлено, що документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, у випадку подання щодо платника податку скарги про порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування у разі ненадання таким платником податків пояснень та документального підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначається інформація зі скарги.

Таким чином, права позивача в разі нездійснення відповідачем реєстрації податкових накладних підлягають захисту шляхом подання позивачем до податкової декларації за відповідний звітний податковий період заяви зі скаргою на відповідача. У цьому випадку податковим органом здійснюється перевірка дотримання вимог податкового законодавства та вживаються заходи щодо усунення виявленого порушення.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся у відповідності до абз.24 п.201.10. ст.201 ПКУ до органів Державної фіскальної служби України та подав декларацію за звітний період разом зі скаргою на відповідача, оскільки він порушив граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних.

Факт порушення правил складання та реєстрації у встановлений спосіб податкових накладних підтверджується належним та допустимим доказом, яким в цьому випадку може бути акт (довідка) перевірки, рішення відповідного контролюючого органу, складеного за результатами перевірки.

Приписами Податкового кодексу України, зокрема статтями 75-86, унормовано порядок проведення перевірок контролюючими органами, оформлення результатів таких перевірок, можливість подання заперечень у випадку незгоди з висновками перевірки та інше. Тобто, проведення відповідних перевірок та встановлення фактів порушення в даному випадку відповідачем вимог податкового законодавства є виключною компетенцією відповідних контролюючих органів Державної фіскальної служби України. Слід враховувати, що контроль за правильністю нарахування та сплати податків покладено на органи фіскальної служби, а не на учасників господарських операцій.

Матеріали справи не містять рішення (акту, довідки) відповідного контролюючого органу за результатами перевірки заяви позивача.

Разом з тим, слід зазначити, що згідно з п.п. 201.11. Податкового кодексу України підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної, також є рахунок, який виставляється платнику податку за … інші послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, суму податку та податковий номер продавця, крім тих, форма яких встановлена міжнародними стандартами.

Державна фіскальна служба України, керуючись ст. 52 ПК України, у свої листах від 18.07.2016 № 15372/6/99-99-15-03-02-15, від 04.07.2016 № 14516/6/99-99-15-03-02-15, від 18.05.2016 № 10888/6/99-99-15-03-02-15 зазначила, що якщо рахунок за централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, який виставляється платнику податку за надані послуги, містить загальну суму платежу, суму податку та податковий номер продавця, вартість яких визначається за приладами обліку, то такий рахунок для отримувача послуг є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до складу податкового кредиту, без отримання податкової накладної.

З матеріалів справи вбачається, що рахунки, надані позивачу у відповідності до умов договору, містять всю необхідну інформацію (загальну суму платежу, суму податку та податковий номер продавця - КП Кременчукводоканал, вартість яких визначається за приладами обліку (показники зазначаються) передбачену вимогами п.п. а п.201.11 ст.201 ПК України, що надає право та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної;

Враховуючи викладене, позивач наділений правом у відповідності до умов ст.201 Податкового кодексу України нарахувати суми податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної на підставі рахунків, про які йдеться вище.

Таким чином, відповідно до положень абзацу 15 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України порушення відповідачем порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних не позбавляє позивача права на включення спірної суми до податкового кредиту.

Вказаної позиції дотримується Верховний суд у постановах по справам № 925/494/17, 918/219/18 та 917/877/17.

Отже, дізнавшись про те, що відповідач не зареєстрував податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, починаючи за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, та з 01.01.2017 року по 31.07.2017 року включно, позивач мав передбачену законодавством можливість здійснити заходи, передбачені податковим законодавством, з метою недопущення негативних наслідків своєї господарської діяльності у зв'язку з незарахуванням сплачених ним за поставлений товар грошових коштів до податкового кредиту ПДВ, проте звернувся з позовом про зобовязання відповідача зареєструвати податкові накладні.

При цьому, в позовній заяві та апеляційній скарзі позивач посилається на те, що відповідач у встановлений Договором № 2-65 строк не виконав свої договірні зобов'язання щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН та не надав їх позивачу, чим порушив господарське зобов'язання та позбавив позивача права на оформлення податкового кредиту.

З огляду на зміст заявлених позивачем вимог - зареєструвати податкові накладні колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відносини щодо податку на додану вартість здійснюється державою в податкових правовідносинах між позивачем та державою, а об`єкт дослідження зводиться до з`ясування дотримання відповідачем вимог податкового законодавства щодо оформлення податкових накладних та їх офіційної реєстрації та наявності чи відсутності у позивача можливості відшкодувати податковий кредит.

Виходячи з положень статей 173, 174 Господарського кодексу України, суд відхиляє доводи позивача про те, що відсутність реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є порушенням з боку відповідача правил здійснення господарської діяльності - невиконанням господарського зобов'язання, адже обов'язок зі складання та реєстрації податкових декларацій виникає у відповідача саме на підставі податкового законодавства. Водночас зазначення сторонами у Договорі про обов'язок відповідача надати замовнику податкову накладну не має наслідком зміну характеру відповідних правовідносин з податкових на господарські.

З огляду на викладене, враховуючи те, що умовами договору № 2065 від 01.03.2015 року (положення, зокрема п.3.5, якого визначено позивачем як підставу позову) передбачене виконання зобов"язання з оплати послуг з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення, суд дійшов висновку, що передбачене п.3.5 зобов"язання щодо надання податкової накладної, складеної в електронній формі з дотриманням умов її реєстрації не пов'язане з виконанням ним своїх зобов'язань щодо оплати послуг, оскільки виникає в разі невиконання продавцем приписів податкового законодавства.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв'язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у звязку з чим апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод" не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржуване рішення господарського суду Полтавської області від 05 червня 2018 року у справі №917/203/18 має бути залишене без змін.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, витрати апелянта по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги не підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 129, 269, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, ч.6 ст. 147 Закону України Про судоустрій і статус суддів, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 05 червня 2018 року у справі №917/203/18 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 06.09. 2018 року.

Головуючий суддя Ільїн О.В.

Суддя Гетьман Р.А.

Суддя Слободін М.М.