ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"28" серпня 2018 р. Справа № 918/799/17

Господарський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бережнюк В.В., розглянувши заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 12.07.2018 р. про перегляд рішення по справі №918/799/17 від 12.03.2018 року за нововиявленими обставинами у справі № 918/799/17

за позовом Малого приватного підприємства "МОРІОН"

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення заборгованості в сумі 1 161 грн. 60 коп. та звільнення торговельного місця

Секретар судового засідання Сідлецька Ю.Р.

Представники:

від позивача: Полюхович Л.В.

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

У Господарському суді Рівненської області на розгляді перебувала справа №918/799/17 за позовом Малого приватного підприємства "МОРІОН" до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 1 161 грн. 60 коп. та звільнення торговельного місця.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 12.03.2018 року, яке залишено без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 15.06.2018 року, позов Малого приватного підприємства "МОРІОН" до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 1 161 грн. 60 коп. та звільнення торговельного місця задоволено. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Малого приватного підприємства "МОРІОН" заборгованість за договором оренди торговельного місця від 15.07.2016 р. НОМЕР_1 в сумі 1 161 грн. 60 коп. та 3 200 грн. - витрат по оплаті судового збору. Також вирішено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 звільнити торговельне місце НОМЕР_2, розташоване на ринку "МОРІОН" шляхом демонтажу тимчасової нестаціонарної споруди типу КЗТ.

11 квітня 2018 року на виконання вищезазначеного рішення видано відповідні накази.

12.07.2018 року від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд рішення по справі №918/799/17 від 12.03.2018 року за нововиявленими обставинами.

Заяву обґрунтована тим, що 11.06.2018 року виникли нововиявлені обставини для перегляду судового рішення, що не були і не могли були відомі під час розгляду. Заявник вказує, що мала архітектурна нестаціонарна споруда НОМЕР_2 за адресою АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1, що була предметом спору по справі не має власників взагалі і такі не були встановлені державними органами. Вказане, на думку заявника, підтверджується листом Рівненського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області від 11.06.2018 року №9600/200/04-18. Стверджує, що відповідно до заяви за вхідним номером №Ко-1481/2-18 від 13.06.2018 мала архітектурна нестаціонарна споруда передана у власність територіальної громади міста Рівного. На переконання заявника, в даній справі відсутній предмет спору, оскільки споруди передані у власність територіальної громади міста Рівного. Тому заявник просить суд: скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 12.03.2018 року; закрити провадження у справі №918/799/17.

Ухвалою від 17.07.18 р. дану заяву було залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків - подання доказів сплати судового збору.

Через канцелярію суду 02.08.2018 р. від ФОП ОСОБА_1 надійшли докази сплати судового збору - оригінал квитанції №0.0..1 від 02.08.2018 р.

Ухвалою суду від 03.08.2018 року відкрито провадження по розгляду заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 12.07.2018 р. про перегляд рішення Господарського суду Рівненської області по справі №918/799/17 від 12.03.2018 року за нововиявленими обставинами та призначено заяву до слухання в судовому засіданні на 28 серпня 2018 року.

27 серпня 2018 року від позивача надійшов відзив на заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, відповідно до змісту якого позивач просить відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити рішення в силі. Позивач вказує, що листом Рівненського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області від 11.06.2018 року №9600/200/04-18 не встановлено, що саме тимчасова нестаціонарна споруда, яка знаходиться на торговельному місці НОМЕР_2 на ринку "МОРІОН" є знахідкою. Зазначає, що вказаним листом відділу поліції заявникам лише було роз'яснено, що органи Нацполіції не в компетенції вирішувати цивільно-правові спори із встановлення власників тимчасових споруд та рекомендовано звернутись до суду. Таким чином, лист Рівненського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області від 11.06.2018 року №9600/200/04-18 не є належним доказом, що підтверджує обставини, які слід вважати нововиявленими. Крім того, зазначає, що судами при розгляді справи досліджувались обставини щодо належності саме відповідачу нестаціонарної споруди, яка розташована на торговельному місці НОМЕР_2 на ринку "МОРІОН" та встановлено належність вказаної тимчасової споруди відповідачу. Стверджує, що обставини, на які відповідач посилається як на нововиявлені, такими не являються та не є істотними для справи, оскільки відповідач не надав належних доказів для спростування його обов'язку звільнити торговельне місце НОМЕР_2 на ринку "МОРІОН".

28.08.2018 р. через канцелярію суду від ФОП ОСОБА_1 надійшло клопотання про не розгляд справи №918/799/17 за нововиявленими обставинами до приведення у відповідність до ст.20 Конституції України ухвали №918/799/18 від 03.08.2018 р., посвідчення судді Бережнюк В.В. та печатки Господарського суду Рівненської області та печаток на документах з назвою "Господарський кодекс України" та Господарський процесуальний кодекс України".

Суд, без виходу до нарадчої кімнати ухвалив залишити без розгляду згадане клопотання, оскільки подання заяв/клопотань такого змісту не відповідає нормам Господарського процесуального кодексу України.

У судове засідання 28.08.2018 р. заявник не з'явився.

Представник МПП "МОРІОН" вважає заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Розглянувши заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Рівненської області від 12.03.2018 року по справі № 918/799/17, дослідивши зібрані докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про відсутність нововиявлених обставин у справі № 918/799/17 в розумінні статті 320 Господарського процесуального кодексу України, та у зв'язку з цим відсутні підстави для задоволення заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Рівненської області від 12.03.2018 року по справі № 918/799/17, з огляду на наступне.

Згідно статті 320 Господарського процесуального кодексу України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Враховуючи те, що зазначена стаття не містить конкретного переліку обставин, які слід вважати нововиявленими, а також не визначає, які обставини мають істотне значення для справи, під час вирішення цих питань, суди повинні керуватися правилами ст.86 ГПК України, якою передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Водночас, нововиявленими можуть бути визнані лише істотно значимі, суттєві обставини, тобто, такі обставини, обізнаність суду відносно яких при розгляді справи, забезпечила б прийняття цим судом іншого рішення.

Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Тому результат перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами залежить від того, чи спростовують ці обставини факти, які було покладено в основу судового рішення.

У відповідності до положень Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №17 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є, одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як встановлено судом, Мале приватне підприємство "МОРІОН" є власником (оператором) ринку "МОРІОН", розташованого за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується Дозволом на розміщення об'єкта торгівлі №682 від 13.08.2003 року, паспортом ринку від 01.06.2006 року та Експлуатаційним дозволом №17-18-488 від 29.11.2016 року (том 1 арк.с. 12-17).

Ринок "МОРІОН" розміщений на двох суміжних земельних ділянках. Перша ділянка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на якій також розташований Будинок побуту, та яка перебуває в користуванні позивача на підставі додаткового договору про поновлення договору оренди землі № 00538 від 12.07.2012р. терміном дії до 25.04.2021р.. Друга земельна ділянка значиться за адресою: АДРЕСА_2, яка знаходиться в постійному користуванні Позивача, що підтверджується державним актом на право постійного користування землею серії РВ 00226 виданим 04.06.1996р..

Право адміністрації ринку укладати письмові угоди з продавцями про надання торговельних місць на визначений термін передбачено пунктом 20 Правил торгівлі на ринках, затверджених наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України від 26 лютого 2002 року № 57/188/84/105.

15 липня 2016 року між Малим приватним підприємством "МОРІОН" та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір оренди торговельного місця НОМЕР_1, у відповідності до п. п. 1.1., 1.2., 1.3., 1.4. договору орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування місце НОМЕР_2 загальною площею 3,2 кв. метрів, що розташоване на території ринку "МОРІОН" для провадження торговельної діяльності. Об'єкт оренди облаштовано тимчасовою нестаціонарною спорудою типу КЗТ (КЗТ, ЛП, контейнер). Місцезнаходження об'єкта оренди зазначається на плані території ринку. Орендар набуває права користування об'єктом оренди з дня набрання чинності цим договором.

Нововиявленими обставинами заявник вважає те, що на його думку, мала архітектурна тимчасова нестаціонарна споруда НОМЕР_2 за адресою за адресою АДРЕСА_2 у місті Рівне не мала власників та передана у власність територіальної громади міста Рівне.

Посилаючись на даний факт, як на нововиявлену обставину, заявник зазначає, що громадяни ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 24.11.2017 року звернулись до Начальника ГУ ДФС у м. Рівне Рівненської області, Начальника ГУ ВП Національної поліції в Рівненській області та Голови Рівненської міської ради з повідомленням про знахідку споруд, яким повідомили про знахідку будівель та МАФів на території земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1, АДРЕСА_3, АДРЕСА_4, АДРЕСА_5, АДРЕСА_2, АДРЕСА_6, АДРЕСА_7, АДРЕСА_8. Також, у вказаному повідомленні заявника просили прийняти заходи для встановлення власників будівель та МАФів (том 2 арк.с. 117-118).

В подальшому, 22.05.2018 року громадяни ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 звернулись до Начальника ГУ ВП Національної поліції в Рівненській області із запитом, в якому просили повідомити чи знайдені власники споруд та МАФів (том 2 арк.с. 116).

Листом від 11.06.2018 року №9600/200/04-18 Рівненський відділ поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області повідомив ОСОБА_1 про відсутність ознак кримінального правопорушення, в зв'язку з чим подальший розгляд звернення припинено, оскільки встановити власників даних споруд, а саме МАФів на території ринку "МОРІОН" не представилось можливим. При цьому, ОСОБА_1 проінформовано про наявність цивільно-правових відносин та запропоновано звернутись до суду (том 2 арк.с115).

Судом також встановлено, що громадяни ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 24.11.2017 року звернулись із заявами до Начальника ГУ ВП Національної поліції в Рівненській області та Голови Рівненської міської ради, відповідно до яких просили: "1. Або утворити територіальну громаду і міста Рівного з статусом власника і прийняти у власність територіальної громади м. Рівне 302 металеві споруди (контейнери) та будівлі, розташованих в районі АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3, АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5, АДРЕСА_2 та АДРЕСА_6, АДРЕСА_7 та АДРЕСА_8, комунальній власності, Рівненській області та надати належним чином завірену копію рішення міської ради утвореної в спосіб передбачений статтею 143 Конституції України та належним чином завірені належним чином документи про внесення будівель до державного реєстру майна, як таке, що належить територіальній громаді міста Рівне Рівненської області;

2. Прийняти на зберігання 302 металевих малих архітектурних форм розташованих в районі АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3, АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5, АДРЕСА_2 та АДРЕСА_6, АДРЕСА_7 та АДРЕСА_8 публічну власність територіальної громади на зберігання поліції утвореної відповідно до законодавства України, або органові місцевого самоврядування утвореному в порядку встановленому ст. 143 Конституції України." (том 2 арк.с. 109-113).

Проте, як вбачається із відповіді Виконавчого комітету Рівненської міської ради №05-1845 від 16.08.2018 року, на адвокатський запит №136 від 25.07.2018 року, на зберіганні, балансі (власності) Рівненської міської ради не перебувають малі нестаціонарні архітектурні форми (кіоски), що були знайдені громадянами ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 на земельних ділянках за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, де розташований ринок "МОРІОН". Рівненською міською радою та її структурними підрозділами не приймалося рішення про прийняття на зберігання, баланс (власність) "знахідки" громадянами ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 малих нестаціонарних архітектурних форм (кіосків) на земельних ділянках за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, де розташований ринок "МОРІОН". Також, повідомлено, що не оформлявся будь-який документ (акт, відомість, перелік, тощо) по прийняттю на зберігання, баланс (власність) малих нестаціонарних форм (кіосків) на земельних ділянках за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, де розташований ринок "МОРІОН" згідно заяв громадян ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 від 24.11.2017 року (вх..№Ко-3455/17 від 24.11.2017).

Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

При цьому, звернення із повідомленням про знахідку та із заявами про передачу у власність територіальної громади м. Рівне 302 металеві споруди (контейнери) та будівлі, розташованих в районі АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3, АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5, АДРЕСА_2 та АДРЕСА_6, АДРЕСА_7 та АДРЕСА_8 не свідчить про набуття територіальною громадою м. Рівне права власності на торговельне місце НОМЕР_2, розташоване на ринку "МОРІОН".

Відповідно до ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з п. 8.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" № 17 від 26.12.2011 прийняття та розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов'язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

З врахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку, що наведені заявником обставини не є нововиявленими в розумінні ст. 320 Господарського процесуального кодексу України та не можуть слугувати підставою для скасування рішення, яке переглядається.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 325 Господарського процесуального кодексу України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

За таких обставин, суд відмовляє в задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 12.07.2018 р. про перегляд рішення Господарського суду Рівненської області по справі №918/799/17 від 12.03.2018 року, оскільки відсутні підстави для скасування вказаного рішення, тому вищезазначене рішення суд залишає в силі.

Керуючись ст.ст. 86, 233, 234, 235, 320, 325 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 у задоволенні заяви про перегляд рішення Господарського суду Рівненської області від 12.03.2017 року у справі № 918/799/17 за нововиявленими обставинами.

2. Рішення Господарського суду Рівненської області від 12.03.2017 року у справі № 918/799/17 залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена згідно зі ст.256 ГПК України протягом десяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Апеляційна скарга подається у порядку ст.ст.257-259 ГПК України до Рівненського апеляційного господарського суду.

Суддя Бережнюк В.В.