КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2018 р. Справа№ 910/10422/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Алданової С.О.

Зубець Л.П.

при секретарі Мельничук О.С.

за участю представників

від позивача: Сірік І.А. довіреність № б/н від 11.09.17

від відповідача не з`явився

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроефект Плюс"

на рішення Господарського суду м. Києва від 02.10.2017 р.

у справі № 910/10422/17 (суддя Головіна К.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тімекс-Інвест"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроефект

Плюс"

про стягнення 55 120,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тімекс-Інвест" звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроефект Плюс" про стягнення 55 120,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору поставки № 28/07/2016 від 28.07.2016 р., право вимоги за яким первісний кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Галичина Цукор" відступив на користь позивача на підставі договору відступлення права вимоги № 9 від 01.02.2017 р.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 02.10.2017 р. у справі № 910/10422/17 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Тімекс-Інвест" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроефект Плюс" про стягнення 55 120,00 грн. задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроефект Плюс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тімекс-Інвест" заборгованість в сумі 55 120 (п'ятдесят п'ять тисяч сто двадцять) грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Господарського суду м. Києва, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агроефект Плюс" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 02.10.2017 р. у справі № 910/10422/17 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.06.2018 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроефект Плюс" передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. (головуючий суддя),Зубець Л.П., Алданова С.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2018 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроефект Плюс" на рішення Господарського суду м. Києва від 02.10.2017 р. у справі № 910/10422/17 та призначено справу до розгляду на 26.06.2018 р.

26.06.2018 р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій останній просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 02.10.2017 р. у справі № 910/10422/17 - без змін.

В судовому засіданні 26.06.18 р. оголошено перерву до 10.07.2018 р.

В судовому засіданні 10.07.2018 р. оголошено перерву до 12.07.2018 р.

Розпорядженням № 09.1-08/1787/18 від 12.07.2018 р. призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв'язку із перебуванням судді Зубець Л.П., яка не є головуючими суддею (суддею-доповідачем), на лікарняному.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 12.07.2018 р., у зв'язку із перебуванням судді Зубець Л.П., яка не є головуючими суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів, головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Зеленін В.О., Алданова С.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.07.2018 р. у справі № 910/10422/17 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроефект Плюс" у справі № 910/10422/17 до розгляду колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Зеленін В.О., Алданова С.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.07.2018 р. у справі № 910/10422/17 оголошено перерву до 14.08.2018р.

Розпорядженням від 14.08.2018 р. призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв'язку із перебуванням судді Зеленіна В.О., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 14.08.2018 р., у зв'язку із перебуванням судді Зеленіна В.О., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів, головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Зубець Л.П., Алданова С.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.08.2018 р. у справі № 910/10422/17 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроефект Плюс" у справі № 910/10422/17 до розгляду колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Зубець Л.П., Алданова С.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.08.2018 р. у справі № 910/10422/17 відкладено розгляд справи на 28.08.2018р.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував та просив суд відмовити в її задоволенні.

Представники відповідача у судове засідання не з'явились. Причини неявки суду не повідомили, хоча про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 ГПК України.

Відповідно до п. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

28.07.2016 р. між ТОВ "Компанія "Галичина Цукор" та ТОВ "Агроефект Плюс" був укладений договір поставки № 28/07/2016 (далі - договір поставки), відповідно до умов якого 29.07.2016 р. ТОВ "Компанія "Галичина Цукор" поставило відповідачу цукор (білий кристаличний) у кількості 1 000 тонн на загальну суму 11 800 000,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 1157 від 29.07.2017 р., податковою накладною № 79 від 29.07.2016 р. та податковою декларацією з податку на додану вартість від 18.08.2016 р.

В порушення взятих на себе зобов'язань, відповідач здійснив часткову оплату отриманих послуг, відповідно до платіжних доручень від 09.09.2016р. № 01 на суму 3060500,00 грн., № 3 від 13.09.2016р. на суму 6500000,00 грн., № 1 від 30.09.2016р. на суму 370000,00 грн., на суму 518400,00 грн. (відступлено ТОВ «Вуглепостач Транс» на користь ТОВ «Агроефект Плюс» відповідно договору відступлення права вимоги № 19.12.2016р. від 19.12.2016р.), решту суму 2443980,00 грн. проведено заліком зустрічних однорідних вимог на підставі придбання позивачем мішків.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов'язання щодо оплати поставленого товару виконав неналежним чином та лише частково розрахувався за поставлену товар.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 691 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

За приписами ч. 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару.

Відповідач доказів, які б підтверджували повну оплату ним заборгованості перед ТОВ "Компанія "Галичина Цукор" або спростовували доводи останнього, суду не надав. Судом встановлено, що у ТОВ "Агроефект Плюс" утворилась заборгованість за договором поставки № 28/07/2016 від 28.07.2016 р. у сумі 11 800 000,00 грн .

01.02.2017 р. між ТОВ "Компанія "Галичина Цукор" (первісний кредитор) та ТОВ "Тімекс-Інвест" (новий кредитор) був укладений договір відступлення права вимоги № 9 (далі - договір відступлення права вимоги), відповідно до п. 1.1 якого первісний кредитор відступає новому кредитору належне первісному кредитору право вимоги за договором поставки № 28/07/2016 від 28.07.2016 р., що укладений між первісним кредитором та ТОВ "Агроефект Плюс" (боржник) (далі - основне зобов'язання).

Згідно п. 1.3 Договору відступлення права вимоги встановлено, що до нового кредитора переходить право вимагати (замість первісного кредитора) належного та реального виконання повернення заборгованості за основним зобов'язанням, зокрема у сумі 55 120,00 грн.

Після підписання та скріплення печатками сторін цього договору до нового кредитора переходять всі права кредитора у відношенні боржника, що належали до цього первісному кредитору за основним зобов'язанням (п. 1.6 договору відступлення права вимоги).

Відповідно до п. 2.1.1 новий кредитор зобов'язаний перерахувати первісному кредитору відшкодування за відступлення права вимоги за основним зобов'язанням у розмірі 33 072, 00 грн. в термін до 14.02.2017 р. (включно).

Первісний кредитор зобов'язаний протягом 5 робочих днів з моменту переходу прав вимоги, передати новому кредитору оригінали усіх документів, які свідчать про право вимоги за основним зобов'язанням, а також договір поставки № 28/07/2016 від 28.07.2016 р., інші документи, що важливі для реалізації новим кредитором прав за основним зобов'язанням. Факт передачі первісним кредитором новому кредитору документів засвідчується складанням акту прийому-передачі, який підписується повноважними представниками первісного кредитора та нового кредитора.

Після переходу права вимоги до нового кредитора, останній зобов'язаний повідомити боржника про здійснене відступлення права вимоги та надати новому кредитору докази відправлення повідомлення (п. 2.2.2 договору відступлення права вимоги).

Договір відступлення права вимоги набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором (п. 4.1).

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Тімекс-Інвест" сплатило первісному кредитору - ТОВ "Компанія "Галичина Цукор" кошти за відступлене право вимоги за договором поставки № 28/07/2016 від 28.07.2016 р. у сумі 33 072,00 грн. (п. 2.1.1 договору відступлення права вимоги) шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за угодою № 25/02/2017 КГЦ-ТІ від 25.02.2017 р., укладеною між ТОВ "Компанія "Галичина Цукор" та ТОВ "Тімекс-Інвест".

05.05.2017 р. ТОВ "Компанія "Галичина Цукор" листом № 08/02-17/9 від 08.02.2017 р. повідомило боржника - ТОВ "Агроефект Плюс" про відступлення права вимоги за договором поставки новому кредитору - ТОВ "Тімекс-Інвест".

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Таким чином, до позивача, як нового кредитора, на підставі договору відступлення права вимоги № 9 від 01.02.2017 р. перейшло право вимагати від боржника - ТОВ "Агроефект Плюс" належного виконання зобов'язань за договором поставки № 28/07/2016 від 28.07.2016 р. (основним зобов'язанням) щодо оплати вартості поставленого товару у межах відступленої суми - 55 120,00 грн.

В обґрунтування свої вимог позивач зазначив, що залишок заборгованості за Договором становить 55 120,00 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком № 01/02/2017/3 від 01.02.2017р.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 ГК України).

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Тімекс-Інвест"Крім підлягають задоволенню повністю, оскільки відповідач доказів, які підтверджують оплату заборгованості у сумі 55 120,00 грн., як передбачено договором відступлення права вимоги, перед позивачем або первісним кредитором - ТОВ "Компанія "Галичина Цукор" суду не надав.

Колегія суддів не приймає як доказ наданий апелянтом до апеляційної скарги акт звірки, виходячи з положень статті 269 Господарського процесуального кодексу України. Крім того, оригінала акту звірки суду не надано, зазначений документ не містить дати його складання.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обставини, викладені скаржником в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції на підставі наданих сторонами доказів щодо задоволення позовних вимог.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 02.10.2017р. у справі № 910/10422/17 прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроефект Плюс" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 02.10.2017р. у справі № 910/10422/17 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/10422/17 повернути до Господарського суду м. Києва.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді С.О. Алданова

Л.П. Зубець