номер провадження справи 9/77/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2018 Справа № 908/1219/18

м.Запоріжжя

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Нікопрогресбуд (53201, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Героїв Чорнобиля, 106, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ТБМ-Буд Будівельні технології (69096, м.Запоріжжя, вул. Каховська, буд. 44, )

про зобовязання включити грошові вимоги до реєстру вимог кредиторів

Суддя Боєва О.С.

при секретарі судового засідання Бичківській О.О.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № б/н від 04.01.2018;

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області 26.06.2018 надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Нікопрогресбуд про зобовязання відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ТБМ-Буд Будівельні технології, включити грошові вимоги кредитора (Товариства з обмеженою відповідальністю Нікопрогресбуд, ) до боржника (Товариства з обмеженою відповідальністю ТБМ-Буд Будівельні технології, ) за наказом господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2017 по справі № 904/5831/13, на загальну суму 367969,06 грн., до реєстру вимог кредиторів у четверту чергу задоволення.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 02.07.2018 відкрито провадження у справі № 908/1219/18 (номер провадження 9/77/18) за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 16.08.2018. Ухвалою суду від 16.08.2018 розгляд справи відкладено на 30.08.2018.

Ухвалою суду від 30.08.2018 відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у справі № 908/1219/18 шляхом заборони Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, а також іншому субєкту державної реєстрації, здійснювати реєстраційні дії направлені на внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань запису повязаного з припиненням ТОВ ТБМ-Буд Будівельні технології.

В судовому засіданні 30.08.2018 справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримав позовні вимоги, викладені у позовній заяві, які мотивовані наступним. Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2017 у справі №904/5831/13 задоволено позовні вимоги ТОВ Нікопрогресбуд та стягнуто з ТОВ «ТБМ-БУД Будівельні технології» загальну суму 367969,06 грн. Рішення набрало законної сили та підлягає обовязковому виконанню на підставі виданого судом наказу від 26.12.2017. До Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесено запис щодо прийняття засновниками ТОВ ТБМ Буд Будівельні технології рішення про припинення юридичної особи, призначено голову ліквідаційної комісії та встановлено термін для заявлення кредиторами своїх вимог 23.07.2018. Поштове відправлення, направлене на адресу відповідача, за якою він зареєстрований, із заявою від 29.05.2018 за вих. №897 про включення вимог ТОВ Нікопрогресбуд в сумі 367969,06 грн. до реєстру кредиторів, повернуто 15.06.2018 поштовим відділенням з відміткою за закінченням терміну зберігання. У звязку із цим, з метою встановлення позиції відповідача щодо заявлених кредиторських вимог та захисту своїх прав, позивач звернувся до суду із даним позовом. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 104, 105, 112, 509, 525, 526, 530, 599 ЦК України позивач просить позов задовольнити.

Відповідач явку свого представника в судові засідання не забезпечив, про причини неявки суду не повідомлено. Заявлені позовні вимоги відповідач не спростував, відзив на позов суду не надав. Про час та місце судових засідань відповідача повідомлено належним чином. Ухвали суду направлялись на адресу, вказану в позовній заяві, яка відповідає відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 69096, м.Запоріжжя, вул. Каховська, буд. 44. Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 02.07.2018 повернута на адресу суду за закінченням встановленого строку зберігання.

Крім того, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи на веб-порталі судової влади України публікувались оголошення із повідомленням про місце та час розгляду справи.

Відповідно до ч. 1, п. 1, п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про можливість розглянути справу за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутністю відповідача.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2017 у справі №904/5831/13 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Нікопрогресбуд задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ТБМ-Буд Будівельні технології () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Нікопрогресбуд прямі збитки у розмірі 348324,38 грн., судовий збір у розмірі 15721,88 грн., витрати за проведення судової експертизи у розмірі 3922,80 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Вказане судове рішення не оскаржувалось. Після набрання рішенням законної сили господарським судом Дніпропетровської області видано відповідний наказ від 26.12.2017, який дійсний до предявлення до 27.12.2020.

Згідно з відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 27.04.2018 внесено запис про зміну керівника юридичної особи, складу засновників, а також зміну місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю ТБМ-Буд Будівельні технології () та зареєстровано його за адресою: 69096, м.Запоріжжя, вул.Каховська, буд. 44.

Постановою головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 08.06.2018 відкрито виконавче провадження ВП №56540354 з примусового наказу № 904/5831/13 виданого 26.12.2017.

23.05.2018 до Єдиного державного реєстру внесено запис про рішення засновників ТОВ ТБМ Буд Будівельні технології щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації, встановлено строк для заявлення кредиторами своїх вимог 23.07.2018, головою ліквідаційної комісії призначено керівника юридичної особи ОСОБА_2

29.05.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою (вих. № 897 від 29.05.2018) з приводу включення до реєстру кредиторів, відповідно до змісту якої, у звязку із прийняттям засновниками рішення про припинення товариства та здійснення процедури ліквідації ТОВ «Нікопрогресбуд», позивач просив включити його грошові вимоги згідно з рішенням господарського суду Дніпропетровської області по справі № 904/5831/18 на загальну суму 367969,06 грн. до реєстру вимог кредиторів у четверту чергу задоволення. До заяви, в тому числі, було дано завірену копію рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2017 у справі №904/5831/13 та наказу від 26.12.2017.

На підтвердження направлення зазначеної заяви з додатками на адресу відповідача, позивачем до позову надано завірені копії опису вкладення у цінний лист з відбитком календарного штемпеля 29.05.2018 та фіскального чеку від 29.05.2018 (номер поштового відправлення 215).

Позивач зазначив, що поштове відправлення з заявою про включення вказаних вимог до реєстру кредиторів, яке було направлене на адресу відповідача (за якою відповідач зареєстрований), повернуто поштовим відділенням з відміткою за закінченням встановленого строку зберігання, що підтверджується поштовим конвертом, на якому міститься відмітка про те, що організація відсутня за вказаною адресою, копія якого додана до позовної заяви.

У звязку із цим, позивач звернувся до господарського суду Запорізької області з даною позовною заявою.

Проаналізувавши норми законодавства, зясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права і обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події (ч.ч. 3, 5, 6 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 1 частини 1 статті 110 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа ліквідується за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Відповідно до ч.ч. 3-6 ст.105 ЦК України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється. Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи. Кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Статтею 111 ЦК України передбачено порядок ліквідації юридичної особи.

За приписами частини 8 статті 111 ЦК України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Частиною 3 статті 112 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними (ч. 5 ст. 112 ЦК України).

Наданими позивачем в матеріали справи доказами підтверджується, що позивач в межах строку для заявлення кредиторських вимог 23.07.2018, встановленого ліквідаційною комісією, звернувся до відповідача із заявою від 29.05.2018 про включення своїх грошових вимог до реєстру вимог кредиторів. Отримавши повернення поштового відправлення з даною заявою, позивач 21.06.2018 направив до господарського суду Запорізької області позов, за яким порушено провадження у даній справі.

Вирішуючи спір, суд враховує, що ухилення боржника від одержання на підприємстві зв'язку цінного листа, що містив заяву кредитора (нез'явлення на підприємство звязку для одержання рекомендованого або цінного листа у визначений термін) не дає підстав вважати заявою не поданою.

Зазначене свідчить про протиправне ухилення ліквідаційної комісії відповідача від виконання обов'язку щодо розгляду заяви позивача про включення його вимог до реєстру кредиторських вимог та, як наслідок, до проміжного ліквідаційного балансу.

Заявлені позивачем кредиторські вимоги на загальну суму 367969,06 грн. є безспірними, оскільки підтверджені судовим рішенням, яке набрало законної сили та відповідно до ст. 326 ГПК України є обовязковим на всій території України, та виконавчим документом, виданим на його виконання.

Згідно з ч. 9 ст. 111 ЦК України виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, провадиться у порядку черговості, встановленому статтею 112 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 112 ЦК України у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом;

2) у другу чергу задовольняються вимоги працівників, пов'язані з трудовими відносинами, вимоги автора про плату за використання результату його інтелектуальної, творчої діяльності;

3) у третю чергу задовольняються вимоги щодо податків, зборів (обов'язкових платежів);

4) у четверту чергу задовольняються всі інші вимоги.

Вимоги однієї черги задовольняються пропорційно сумі вимог, що належать кожному кредитору цієї черги.

Після завершення розрахунків з кредиторами ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає ліквідаційний баланс, забезпечує його затвердження учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, та забезпечує подання органам доходів і зборів (ч. 11 ст. 111 ЦК України).

Поряд з цим, слід враховувати, що вищенаведені норми Цивільного кодексу України регулюють відносини щодо ліквідації боржника та задоволення вимог кредиторів лише платоспроможної юридичної особи.

Згідно ж частини 3 ст. 110 ЦК України якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа здійснює всі необхідні дії, встановлені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Так, відповідно до ч.1 ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобовязаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи. Обовязковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України.

Судом встановлено, що згідно з даними програмного забезпечення Діловодство спеціалізованого суду 27.08.2018 ТОВ ТБМ-Буд Будівельні технології звернулося до господарського суду Запорізької області із заявою про порушення справи про банкрутство.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» до заяви боржника про порушення справи про банкрутство, в втому числі, додається перелік кредиторів боржника, вимоги яких визнаються боржником, із зазначенням загальної суми грошових вимог усіх кредиторів, а також щодо кожного кредитора його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків (за наявності), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобовязанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобовязань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором.

У відповідності до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України слідує, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідач позовні вимоги не спростував, доказів включення заявлених вимог позивача до реєстру вимог кредиторів не надав. Докази повної або часткової сплати на користь позивача суми, стягнутої за рішенням господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/5831/13, відповідачем також не надано.

Враховуючи викладене, беручи до уваги існування безспірної заборгованості відповідача перед позивачем, встановлений судом факт ухилення ліквідаційної комісії відповідача від виконання обов'язку щодо розгляду заяви позивача, позовні вимоги про зобовязання ТОВ ТБМ-Буд Будівельні технології включити грошові вимоги ТОВ «Нікопрогресбуд» за наказом господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2017 по справі № 904/5831/13, на загальну суму 367969,06 грн., до реєстру вимог кредиторів у четверту чергу задоволення, є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю ТБМ-Буд Будівельні технології (69096, м.Запоріжжя, вул. Каховська, буд. 44, ) включити грошові вимоги кредитора (Товариства з обмеженою відповідальністю Нікопрогресбуд, ) до боржника (Товариства з обмеженою відповідальністю ТБМ-Буд Будівельні технології, ) за наказом господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2017 по справі № 904/5831/13 на загальну суму 367969 (триста шістдесят сім тисяч девятсот шістдесят девять) грн. 06 коп. до реєстру вимог кредиторів у четверту чергу задоволення.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ТБМ-Буд Будівельні технології (69096, м.Запоріжжя, вул. Каховська, буд. 44, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Нікопрогресбуд (53201, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Героїв Чорнобиля, 106, ) суму 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 05.09.2018.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складання повного судового рішення, у порядку встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням п. 17.5 ч. 1 розділу ХІ Перехідні положення ГПК України.

Суддя О.С.Боєва