ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2018 рокуСправа № 912/1146/18
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Вавренюк Л.С., за участю секретаря судового засідання Скопець В.В., розглянув у судовому засіданні справу №912/1146/18

за позовом: фермерського господарства "Наталка"

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Фараон-Олександрія"

про визнання договорів недійсними,

представники:

від позивача - Тимошенко А.А., ордер серії КР № 028001;

від відповідача - участі не брали,

встановив: до Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Фермерського господарства "Наталка" (далі - ФГ "Наталка") до товариства з обмеженою відповідальністю "Фараон-Олександрія" (далі - ТОВ "Фараон-Олександрія") про визнання недійсними договору № 14/10/01 про надання послуг від 28.03.2014 та договору № 14/10/02 від 20.08.2014, укладених між ФГ "Наталка" та ТОВ "Фараон-Олександрія".

Ухвалою господарського суду від 11.05.2018 позовну заяву ФГ "Наталка" залишено без руху; надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Згідно ухвали суду від 25.05.2018, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі №912/1146/18, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 15.06.2018; задоволено клопотання ФГ "Наталка" про витребування доказів; витребувано у Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області інформацію про наявних у ТОВ "Фараон-Олександрія" працівників у період з 19.03.2014 по 18.11.2014, із зазначенням їх кількості, згідно податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма 1ДФ); витребувано у ТОВ "Фараон-Олександрія" належним чином звірені копії договору № 14/10/01 про надання послуг від 28.03.2014, договору № 14/10/02 про надання послуг від 20.08.2014, акту № ФА-0000013 від 10.06.2014, акту № ФА-0000044 від 18.11.2014, а також оригінали зазначених документів (для огляду в судовому засіданні); зобов'язано ТОВ "Фараон-Олександрія" подати до суду витребувані докази у строк до 11.06.2018; надано судом строк для подання до суду заяв по суті справи.

Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач зазначає, що позивачу у березні 2017 стало відомо про затвердження Господарським судом Кіровоградської області реєстру вимог кредиторів (ухвала від 13.03.2017) у справі № 912/4687/16 про банкрутство ФГ "Наталка"; до вказаного реєстру вимог кредиторів включено вимоги ТОВ "Фараон-Олександрія" на загальну суму 1 578 876,41 грн., з них: 989 288,00 грн. основного боргу; 530 258,35 грн. індекс інфляції, 59 300,06 грн. 3% річних, які визнані судом на підставі договору № 14/10/01 про надання послуг від 28.03.2014 та договору № 14/10/02 від 20.08.2014, укладених між ФГ "Наталка" як Замовником та ТОВ "Фараон-Олександрія" як Виконавцем (далі - оспорювані правочини). Разом з тим, стверджує позивач, за наслідками вчинення оспорюваних правочинів не настало реальних наслідків, сільськогосподарські угіддя позивача відповідачем не оброблялися, оскільки фактично здійснені іншою особою. Позивач стверджує, що оспорювані договори були укладені та підписані лише з метою створити кредиторську заборгованість та стати кредитором у справі про банкрутство ФГ "Наталка". Зазначене, за доводами позивача, є підставою для визнання оспорюваних правочинів недійсними на підставі ст. 234 Цивільного кодексу України.

На виконання вимог ухвали суду від 25.05.2018, Олександрійською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Кіровоградській області подано до суду інформацію від 06.06.2018 № 1111/10/11-26-10-00, згідно якої повідомляється, що ТОВ "Фараон-Олександрія" податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за період з 19.03.2014 по 18.11.2014 до контролюючого органу не подавався (а.с. 96).

Ухвалою суду від 13.06.2018 з підстав, що в ній зазначені, справу № 912/1146/18 призначено в підготовче засідання на 20.06.2018.

З підстав неподання відповідачем витребуваних господарським судом доказів, у підготовчому засіданні 20.06.2018 оголошено перерву до 16.07.2018 та повторно зобов'язано товариство з обмеженою відповідальністю "Фараон-Олександрія" у строк до 04.07.2018 подати до суду належним чином засвідчені копії оспорюваних договорів, актів ФА-0000013 від 10.06.2014 та №ФА-0000044 від 18.11.2014, а також оригінали зазначених документів, про що постановлено відповідну ухвалу.

У підготовчому засіданні 16.07.2018 представником позивача надано до суду засвідчені відповідачем копії оспорюваних договорів, актів ФА-0000013 від 10.06.2014, № ФА-0000044 від 18.11.2014 та рахунків - фактур разом з клопотанням про їх залучення до матеріалів справи, які прийняті господарським судом до розгляду (а.с. 108-116).

Згідно ухвали від 16.07.2018 судом продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів; підготовче засідання відкладено на 01.08.2018; зобов'язано товариство з обмеженою відповідальністю "Фараон-Олександрія" до 01.08.2018 р. подати до суду оригінали договору № 14/10/01 про надання послуг від 28.03.2014, договору № 14/10/02 про надання послуг від 20.08.2014, акту № ФА-0000013 від 10.06.2014, акту № ФА-0000044 від 18.11.2014 (для огляду в судовому засіданні); постановлено позивачу подати копію договору про надання правової допомоги від 05.03.2018; копію заяви ТОВ "Фараон-Олександрія" про грошові вимоги за № 4/02 від 09.02.2017; копію ухвали господарського суду щодо затвердження реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство ФГ "Наталка" №912/4687/16, зокрема в частині розгляду грошових вимог ТОВ "Фараон-Олександрія"; у разі відсутності такої - ухвалу суду щодо стану провадження у справі № 912/4687/16.

У підготовчому засіданні 01.08.2018 представник позивача на виконання ухвали суду від 16.07.2018 надав до суду до суду додаткові докази на підтвердження позовних вимог (а.с. 131-142).

Ухвалою суду від 01.08.2018 закрито підготовче провадження у справі № 912/1146/18; справу призначено до судового розгляду по суті на 22.08.2018.

У судовому засіданні 22.08.2018 представник позивача підтримав позовні вимоги, з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач не забезпечив участі свого представника в засіданні суду 22.08.2018. При цьому, ТОВ "Фараон-Олександрія" належним чином повідомлене про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення відповідачу ухвали суду від 01.08.2018 (а.с. 160).

Також відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов.

Статтею 178 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати: 1) суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; 2) позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи наведене, господарський суд вважає за можливе вирішити спір за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд встановив наступні обставини.

Між ФГ "Наталка" та ТОВ "Фараон-Олександрія" укладено договори від 28.03.2014 №14/10/01 та від 20.08.2014 № 14/10/02 про надання послуг (далі - договори), відповідно до яких ТОВ "Фараон-Олександрія" (далі - Виконавець) зобов'язується власними силами, засобами та матеріалами надати ФГ "Наталка" (далі - Замовник) послуги з виконання сільськогосподарських механізованих польових робіт у 2014 році на земельних площах ФГ "Наталка", власною сільськогосподарською технікою та реманентом, у суворій відповідності до агротехнічних вимог, а ФГ "Наталка" зобов'язується прийняти фактично надані послуги та сплатити їх вартість на умовах, визначених даними договорами.

Відповідно до п. 1.7. Договорів відповідач взяв на себе зобов'язання надати наступні послуги позивачу: боронування 400 га; культивація 400 га; бризкання 400 га; обробка міжряддя 400 га (за договором від 28.03.2018 № 14/10/01); дискування 400 га; оранка 400 га; культивація 400 га; внесення добрив 400 га (за договором від 20.08.2014 № 14/10/02).

Згідно п. 3.1. договорів, здавання послуг Виконавцем та приймання їх результатів Замовником оформляється актами, які підписуються повноважними представниками сторін протягом трьох робочих днів після фактичного надання послуг.

За фактично надані Виконавцем послуги передбачені даним Договором, Замовник виплачує Виконавцю грошові кошти в безготівковій формі, перераховуючи їх на поточний рахунок Виконавця в повному розмірі в строк до 31.12.2014 (п. 3.3. договорів).

Згідно п.п. 6.1., 6.2. договорів, вони вважаються укладеними і набирають чинності з моменту їх підписання сторонами та скріплення печатками сторін; строк дії договорів закінчується 31.12.2014, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання сторонами своїх обов'язків за цими договорами.

Договори підписані директором Замовника ОСОБА_2 та керівником Виконавця ОСОБА_3., скріплені круглими печатками обох сторін.

Відповідачем у справі не виконано неодноразових вимог суду щодо надання оригіналів та належним чином засвідчених копій оспорюваних договорів, а також підписаних на їх виконання актів виконаних робіт, однак, належним чином засвідчені відповідачем копії зазначених документів надано до суду позивачем у справі (а.с. 109-116).

Так, в матеріалах справи наявні засвідчені відповідачем копії акту від 10.06.2014 №ФА-0000013 здачі-приймання робіт (надання послуг) за договором від 28.03.2014 № 14/10/01 на загальну суму 493 288,00 грн. без ПДВ, рахунку-фактури № ФА-0000013 від 10.06.2014 на суму 493288,00 грн.; акту від 18.11.2014 № ФА-0000044 здачі-приймання робіт (надання послуг) за договором від 20.08.2014 № 14/10/02 на загальну суму 496000,00 грн. без ПДВ, рахунку-фактури № ФА-0000044 від 18.11.2014 на суму 496000,00 грн. (а.с. 111-112, 115-116).

Зазначені вище акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) скріплені підписами директора позивача ОСОБА_2 та керівника відповідача ОСОБА_3., скріплені круглими печатками.

Також судом встановлено, що ТОВ "Фараон-Олександрія" звернулось до Господарського суду Кіровоградської області у справі № 912/4687/16 із заявою від 04.02.2017 № 4/02 про грошові вимоги до боржника - ФГ "Наталка" на загальну суму 1 578 846,41 грн. (а.с. 140-142).

Згідно ухвали Господарського суду Кіровоградської області від 27.02.2017 у справі №912/4687/16 про банкрутство ФГ "Наталка", господарським судом визнано грошові вимоги кредитора ТОВ "Фараон-Олександрія" до боржника ФГ "Наталка" в сумі 1578 846,41 грн. (в тому числі: 989288,00 грн. основного боргу, 530258,35 грн. індексу інфляції, 59300,06 грн. 3% річних) з включенням до реєстру вимог кредиторів до четвертої черги (а.с. 132-133).

Як вбачається зі змісту ухвали суду від 27.02.2017 у справі № 912/4687/16, підставою для визнання зазначених вимог ТОВ "Фараон-Олександрія" стали надані відповідачем та не оплачені позивачем послуги за договором від 28.03.2014 № 14/10/01 та від 20.08.2014 №14/10/02 про надання послуг. Надання послуг, визначених договорами, що встановлено судом у справі 912/4687/16, підтверджуються актом від 10.06.2014 № ФА-0000013 здачі-приймання робіт (надання послуг) за договором від 28.03.2014 № 14/10/01 на загальну суму 493 288,00 грн., актом від 18.11.2014 № ФА-0000044 здачі-приймання робіт (надання послуг) за договором від 20.08.2014 № 14/10/02 на загальну суму 496000,00 грн., а також рахунками - фактурами № ФА-0000013 від 10.06.2014, № ФА-0000044 від 18.11.2014.

Ухвалою суду від 13.03.2017 у справі № 912/4687/16, зокрема, визнано вимоги кредиторів та затверджено реєстр вимог кредиторів ФГ "Наталка" в таких сумах і в такій черговості задоволення вимог: ТОВ "Агроток ЛТД" в сумі 828199,05 грн. - 4 черга, 40000,00 грн. - 6 черга, 13780,00 грн. судового збору - 1 черга; ТОВ "Фараон-Олександрія" в сумі 1578846,41 грн. - 4 черга (а.с. 134-139).

Копії зазначених судових рішень внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень та є публічно доступними. З огляду на викладене, судом прийнято надані позивачем копії зазначених судових рішень в якості письмових доказів у справі, не зважаючи на відсутність їх належного засвідчення та доказів їх направлення на адресу відповідача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, ФГ "Наталка" у березні 2017 року стало відомо про затвердження Господарським судом Кіровоградської області реєстру вимог кредиторів у справі № 912/4687/16 про банкрутство позивача. До вказаного реєстру вимог кредиторів включено вимоги ТОВ "Фараон-Олександрія" на загальну суму 1 575 876,41 грн., на підставі договору №14/10/01 про надання послуг від 28.03.2014 та договору № 14/10/02 від 20.08.2014, укладених між ФГ "Наталка" (Замовник) та ТОВ "Фараон-Олександрія" (Виконавець).

Згідно акта № ФА-0000013 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 10.06.2014 директор Замовника ОСОБА_2 прийняв виконання відповідачем послуг боронування 400 га, культивації (1) 400 га, культивації (2) 400 га, бризкання (1) 400 га, бризкання (2) 400 га, обробки міжряддя 400 га; згідно акта № ФА-0000044 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 18.11.2014 директор Замовника ОСОБА_2 прийняв виконання ТОВ "Фараон-Олександрія" послуг дискування (1) 400 га, дискування (2) 400 га, оранки 400 га, культивації (1) 400 га, внесення добрив 400 га.

За доводами позивача, згідно статистичних спостережень форми 4-сг "Посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2014 року", станом на 01.01.2014 у користуванні ФГ "Наталка" перебувало сільськогосподарських угідь загальною площею 417,60 га, у тому числі посівна площа - 417,60 га, з них посіяно озимих культур на зерно та зелений корм восени минулого року всього 131,00 га; збереглося озимих до кінця сівби ярих культур - 100,00 га; ярі зернові і зернобобові культури - 56,00 га; олійні культури - 261,60 га.

Позивач стверджує, що з метою обробітку наявних у користуванні та власності земельних ділянок, ФГ "Наталка", від імені якого діяв директор ОСОБА_2, уклало з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 (далі - ФОП Пак В.В.) договір №03-01/1 від 01.03.2014, предметом якого вказано сільгоспроботи, а саме: боронування на площі 250,00 га, підживлення озимих культур на площі 92,00 га, дискування на площі 52,00 га на загальну суму 35640,00 грн.

На виконання умов зазначеного договору, ФОП Пак В.В., із залученням найманих працівників виконала, а позивач в особі голови ФГ "Наталка" ОСОБА_5 прийняв роботи згідно наступних актів: від 31.03.2014, від 25.05.2014, від 10.07.2014, від 18.07.2014, від 14.11.2014, від 01.10.2014, від 01.10.2014; в ході виконання робіт ФОП Пак В.В. надавала ФГ "Наталка" рахунки-фактури № 03-31 від 31.03.2014, №4/2 від 25.05.2014; №06-25 від 10.07.2014; № б/н від 18.07.2014; №10-01 від 01.10.2014; №10-02 від 01.10.2014; №10-03 від 14.11.2014 для здійснення оплати наданих послуг.

За доводами позивача, всі рахунки, виставлені ФОП Пак В.В., оплачено ФГ "Наталка" в повному обсязі; всі вказані господарські операції, крім того, що підтверджені первинними бухгалтерськими документами, відображені у бухгалтерському обліку позивача.

На підтвердження своїх доводів позивачем надано до суду копії форми 4-сг "Посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2014 року", договору №03-01/1 від 01.03.2014, актів виконаних робіт, рахунків - фактур та банківських виписок з рахунку позивача (а.с. 29-66).

Натомість, стверджує позивач, господарські операції між ФГ "Наталка" та ТОВ "Фараон-Олександрія" щодо надання послуг не відображені у бухгалтерському обліку позивача та відповідно у господарстві відсутні первинні бухгалтерські документи, а такі має лише ТОВ "Фараон-Олександрія". Так, за результатами інвентаризації розрахунків з дебіторами та кредиторами станом на 01.03.2018, кредитор ТОВ "Фараон-Олександрія" відсутнє ; Головне управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області листом від 19.03.2018 № 06-10/1720 повідомило, що ТОВ "Фараон-Олександрія" не має зареєстрованої сільськогосподарської техніки; Головне управління статистики у Кіровоградській області листом від 21.03.2018 № 03.1-16/895 повідомило, що ТОВ "Фараон-Олександрія" статистичні звіти за формами № 20тр (річна) "Звіт про роботу автотранспорту" №20торг (авто) (річна) "Звіт про продаж і запаси автотранспортних засобів, деталей та приладдя до них", №11-мтп (річна) "Звіт про результати використання палива, теплоенергії та електроенергії", №11-ер (річна) "Звіт про витрати палива, теплоенергії та електроенергії", №11-мтп (паливо) (річна) "Фактичні витрати палива на виробництво окремих видів продукції і робіт" за 2014 рік до органів державної статистики у Кіровоградській області не подавало; ФГ "Наталка" відомо, що у 2014 році у ТОВ "Фараон-Олександрія" не було найманих працівників, крім директора ОСОБА_3.

Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про те, що ТОВ "Фараон-Олександрія" не мало матеріально-технічної бази та працівників для виконання робіт за оспорюваними договорами.

Також позивач просить врахувати, що 19.03.2014 ФГ "Наталка" уклало трудовий контракт з ОСОБА_2, який наймається (призначається) на посаду директора ФГ "Наталка" на термін з 19.03.2014 по 01.01.2019. Однак, за доводами позивача, зазначений контракт достроково припинений 16.01.2015, у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 вчинив дії, спрямовані проти інтересів господарства, а саме:

- згідно платіжного доручення від 24.10.2014 №50 із банківського рахунку ФГ "Наталка" на банківський рахунок ТОВ "ЕР СІ ГРЕЙН" перераховано кошти у сумі 250000,00 грн., як оплата за товар (добрива) згідно рахунку - фактури № СФ-0000276; 24.10.2014 директор ФГ "Наталка" ОСОБА_2 отримав товар - нітроамофоска (NРК 16:16:16) НОМЕР_1 вагою 50 тон на суму 250000,00 грн. за видатковою накладною № РН-0000284, однак, згідно проведеної інвентаризації товарів на складі № 1 від 01.01.2015, наявний товар нітроамофос у кількості 3000 кг придбаний господарством у ПАТ "Агрохімцентр" за ціною 5,79 грн. за 1 літр, що підтверджується накладною № 989 від 14.10.2014, а товар - нітроамофоска (NРК 16:16:16) НОМЕР_1 вагою 50 тон на склад господарства не надходив;

- згідно платіжного доручення від 22.01.2015 №5 із банківського рахунку ФГ "Наталка" на банківський рахунок ТОВ "ЕР СІ ГРЕЙН" перераховано кошти у сумі 315144,00 грн., як оплата за товар (добрива) згідно рахунку - фактури № СФ-0000004 від 11.01.2015; 22.01.2015, вже після звільнення, представившись директором ФГ "Наталка" ОСОБА_2 отримав товар - селітру аміачну вагою 43,200 тон на суму 315144,00 грн. за видатковою накладною №РН-0000004, однак, згідно проведеної інвентаризації товарів на складі № 2 від 31.03.2015, товар селітра аміачна у кількості 43,200 тон на суму 315144,00 грн. на склад господарства не надходила.

Отже, стверджує позивач, ОСОБА_2, перебуваючи на посаді директора ФГ "Наталка", протиправно і безоплатно привласнив майно господарства на суму 565 144,00 грн.

Крім того, стверджує позивач, у період з 19.01.2015 по 25.01.2015 ОСОБА_2 склав та підписав додаткові угоди про розірвання договорів оренди землі на території Бандурівської сільської ради Олександрійського району, у зв'язку із чим із користування господарства вибуло близько 100,00 га землі.

На підставі викладених вище доводів, позивач стверджує, що за наслідками оспорюваних правочинів не настало реальних наслідків: сільськогосподарські угіддя позивача відповідачем не оброблялися, оплата відповідачу ФГ "Наталка" не здійснювалася. Таким чином, за доводами позивача, оспорювані договори були укладені лише з метою створити кредиторську заборгованість у справі про банкрутство ФГ "Наталка".

Вирішуючи даний спір по суті, господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 Цивільного кодексу України.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 234 Цивільного кодексу України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

При цьому, фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для вигляду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаний. При вчиненні фіктивного правочину сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Причому такі цілі можуть бути протизаконними, або фіктивний правочин може взагалі не мати правової мети. Визнання фіктивного правочину недійсним потребує встановлення господарським судом умислу його сторін.

Сам по собі факт невиконання сторонами умов правочину не робить його фіктивним. Для визнання правочину фіктивним ознака вчинення його лише для вигляду має бути властива діям обох сторін правочину. Якщо одна сторона діяла лише для вигляду, а інша - намагалася досягти правового результату, такий правочин не можна визнати фіктивним.

Якщо сторони не вчиняють жодних дій для здійснення фіктивного правочину, суд тільки приймає рішення про визнання такого правочину недійсним, без застосування реституції. Якщо ж на виконання правочину було передано майно або майнові права, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний.

Основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов'язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину.

При вирішенні спору про визнання недійсним правочину, господарським судом має бути враховано, що в силу припису ст. 204 Цивільного кодексу України, правомірність правочину презюмується.

Отже, обов'язок доведення наявності обставин, з якими закон пов'язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

Однак, вирішуючи даний спір по суті, господарський суд дійшов висновку, що позивачем не дотримано зазначених вимог чинного законодавства та не надано до суду належних і допустимих доказів наявності ознак фіктивності оспорюваних договорів.

Так, стверджуючи, що оспорювані договори не призвели до зміни в структурі активів позивача, однак, призвели до виникнення зобов'язань не підтверджених реальними господарськими операціями, позивач посилається на акт інвентаризації розрахунку з дебіторами і кредиторами від 01.03.2018 № 1 (а.с. 28), згідно змісту якого станом на 01.03.2018 кредиторами ФГ "Наталка" є ПАТ "Кіровоградобленерго", ТОВ "Ер Сі Грейн", ТОВ "ТД "Соєвий вік", ТОВ "Форумтех ЛТД", ТОВ "АТ Каргіл" та ТОВ "Оптімус Плюс" на загальну суму 572 198,42 грн.

Однак, як встановлено судом, згідно ухвали Господарського суду Кіровоградської області від 13.03.2017 у справі № 912/4687/16, яка у встановленому законом порядку набрала законної сили, визнано вимоги кредиторів та затверджено реєстр вимог кредиторів ФГ "Наталка" в таких сумах і в такій черговості задоволення вимог: ТОВ "Агроток ЛТД" в сумі 828199,05 грн. - 4 черга, 40000,00 грн. - 6 черга, 13780,00 грн. судового збору - 1 черга; ТОВ "Фараон-Олександрія" в сумі 1578846,41 грн. - 4 черга (а.с. 134-139).

Таким чином, станом на 01.03.2018 за ФГ "Наталка" мала рахуватися, зокрема, безспірна заборгованість перед ТОВ "Агроток ЛТД", без врахування неустойки (штраф, пеня) та інших фінансових санкцій в розмірі 828 199,05 грн., яка, однак, як і заборгованість позивача перед ТОВ "Фараон-Олександрія", не відображена позивачем у акті інвентаризації розрахунку з дебіторами і кредиторами від 01.03.2018, що ставить під сумнів достовірність інформації, яка відображена в зазначеному акті.

Крім того, в частині доводів позивача про не відображення у бухгалтерському обліку ФГ "Наталка" господарських операцій за оспорюваними договорами, господарський суд зазначає, що Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Підприємство вживає всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку та забезпечує їх належне зберігання протягом встановленого строку.

Вимоги, щодо оформлення первинних документів наведені також у Положенні про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, відповідно до якого первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, враховуючи вимоги чинного законодавства, належними та допустимими доказами, які підтверджують факт виконання господарської операції, можуть бути: договір, товарно-транспортна накладна, видаткова накладна, акти приймання робіт, товарів і послуг, тобто первинні документи.

В матеріалах справи наявні первинні документи, які є належними доказами виникнення між сторонами оспорюваних правочинів взаємних прав та обов'язків, натомість, наявність свідомого наміру невиконання зобов'язань за оспорюваними договорами обома його сторонами (як Замовником, так і Виконавцем) позивачем належними доказами не підтверджена.

Так, згідно ч.ч. 1-2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" в редакції, чинній на момент укладення оспорюваних правочинів (тут і далі), метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства. Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Статтею 10 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що для забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства зобов'язані проводити інвентаризацію активів і зобов'язань, під час якої перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан і оцінка. Об'єкти і періодичність проведення інвентаризації визначаються власником (керівником) підприємства, крім випадків, коли її проведення є обов'язковим згідно з законодавством.

На основі даних бухгалтерського обліку підприємства зобов'язані складати фінансову звітність. Фінансову звітність підписують керівник та бухгалтер підприємства; фінансова звітність підприємств не становить комерційної таємниці, крім випадків, передбачених законодавством; підприємства (крім бюджетних установ) зобов'язані подавати (надсилати рекомендованим листом) державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи не пізніше ніж до 1 червня року, що настає за звітним періодом, фінансову звітність про господарську діяльність у складі балансу і звіту про річні фінансові результати (ч. 1 ст. 11, ч.ч. 2, 3 ст. 14 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Однак, крім власного твердження про відсутність у бухгалтерському обліку ФГ "Наталка" інформації про господарські операції за оспорюваними договорами, позивачем не надано до суду ані матеріалів інвентаризації активів і зобов'язань позивача, ані фінансової звітності позивача за 2014 рік, ані матеріалів відповідних перевірок контролюючих органів, які б підтверджували такі доводи позивача.

Не містять матеріали справи також і доказів не відображення господарських операцій за оспорюваними договорами у бухгалтерському обліку відповідача.

При цьому, наявний в матеріалах справи акт інвентаризації розрахунків з дебіторами і кредиторами позивача від 01.03.2018, не приймається господарським судом як належний доказ на підтвердження доводів позивача з підстав, викладених вище.

Аргумент позовної заяви про те, що ФГ "Наталка" не здійснювало плати за оспорюваними договорами не свідчить про їх фіктивність, адже сам по собі зазначений факт не тягне за собою правових наслідків у вигляді визнання правочину недійсним.

При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумними сумнівом".

На думку суду, наведені позивачем аргументи не є достатньо вагомими, чіткими, узгодженими та такими, що спростовують реальність господарських операцій між позивачем та відповідачем за оспорюваними договорами.

Так, стверджуючи про відсутність у відповідача зареєстрованої сільськогосподарської техніки, позивачем не обґрунтовано неможливість використання ТОВ "Фараон-Олександрія" найманої сільськогосподарської техніки та не надано доказів відсутності у відповідача матеріального ресурсу для зазначених цілей. До того ж, як вбачається з довідки Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області від 19.03.2018 № 06-10/1720, зазначений державний орган у березні 2018 року повідомляє про відсутність у відповідача зареєстрованої сільськогосподарської техніки, однак, не містить інформації про відсутність сільськогосподарської техніки у відповідача станом на 2014 рік (а.с. 67).

Крім того, господарський суд звертає увагу на те, що згідно п. 2.2. оспорюваних договорів, сторони прямо передбачили право Виконавця обрати на власний розсуд підприємство, що надає послуги з комплексної обробітки ґрунту. А отже, сторонами у справі в укладених договорах узгоджена можливість виконання робіт із залученням третіх осіб.

Неподання відповідачем статистичної та податкової звітності до відповідних державних органів (а.с. 68, 96) має наслідком відповідальність суб'єкта господарювання у відповідності до вимог законодавства, однак, за відсутності інших належних доказів, не може свідчити про фактичну відсутність показників, які в такій звітності відображені.

Так, зокрема, звітність за формою № 1ДФ - це форма звіту, яку щоквартально складають та подають усі без виключення суб'єкти господарювання, які мають найманих працівників або виплачують доходи фізичним особам.

Таким чином, маючи хоча б одного найманого працівника, а за доводами самого позивача таким найманим працівником у ТОВ "Фараон-Олександрія" є директор відповідача ОСОБА_3., ТОВ "Фараон-Олександрія" мало в будь-якому випадку подавати зазначену статистичну звітність. Отже, неподання відповідачем відповідної статичної звітності не є належним доказом відсутності у відповідача найманих працівників.

Доводи позивача в позові про те, що послуги з обробітку сільськогосподарських угідь ФГ "Наталка" надавались виключно ФОП Пак В.В. спростовуються наданими самим позивачем та наявними у справі доказами, а саме виписками з рахунку ФГ "Наталка", з яких вбачається, що позивачем здійснювалась оплата ФОП ОСОБА_2 за послуги по обробітку землі згідно рахунку від 14.11.2014 на суму 10 000,00 грн., згідно рахунку від 19.11.2014 на суму 5 000,00 грн.; ТОВ "Сузір'я" за послуги зернозбиральної техніки згідно рахунку № 20 від 24.10.2014 на суму 19 540,00 грн. та ФОП Шаповал за послуги автотранспорту згідно рахунку від 24.09.2014 на суму 7708,00 грн., згідно рахунку від 04.08.2014 на суму 9 273,00 грн. та згідно рахунку від 16.06.2014 на суму 6250,00 грн. (а.с. 30-37).

Щодо доводів позивача про протиправність дій директора позивача ОСОБА_2, спрямованих проти інтересів ФГ "Наталка", у тому числі, укладення, як директором позивача, оспорюваних правочинів з відповідачем, господарський суд зазначити наступне.

Здійснюючи функції суб'єкта цивільних правовідносин, юридична особа повинна мати такі властивості, як правоздатність і дієздатність, якими згідно зі ст. 80 Цивільного кодексу України вона і наділяється.

Юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю (ст.ст. 2, 80, 91, 92 Цивільного кодексу України). При цьому особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (ч. 1 ст. 92 Цивільного кодексу України).

Правочини юридична особа також вчиняє через свої органи, що з огляду на приписи ст. 237 Цивільного кодексу України, утворює правовідношення представництва, в якому орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана або має право вчинити правочин від імені цієї юридичної особи, в тому числі вступаючи в правовідносини з третіми особами.

Відповідно до змісту наданого позивачем у справі Статуту ФГ "Наталка", вищим органом управління господарства є керівник, який представляє його інтереси перед державними, громадськими, зарубіжними, іншими підприємствами і організаціями, окремими громадянами; господарство має право приймати на роботу робітників на основі договорів, трудових угод та інших умов (а.с. 69-76).

19.03.2014 між позивачем та громадянином ОСОБА_2 укладено трудовий контракт, згідно якого ОСОБА_2 наймається (призначається) на посаду директора ФГ "Наталка" на термін з 19.03.2014 по 01.01.2019 (а.с. 18-19) та зобов'язується безпосередньо і через адміністрацію підприємства здійснювати поточне управління (керівництво) підприємством, забезпечувати його високоприбуткову діяльність, ефективне використання і збереження закріпленого зі підприємством майна; директор є повноважним представником підприємства під час реалізації повноважень, функцій, обов'язків підприємства, передбачених актами законодавства, статутом підприємства, іншими нормативними актами. Директор підзвітний органу управління майном у межах, встановлених законодавством, статутом підприємства та цим контрактом.

Пунктом 10 трудового контракту передбачено, що орган управління майном організує фінансовий контроль за діяльністю підприємства; здійснює контроль за ефективністю використання і збереження закріпленого за підприємством майна.

Згідно п. п. 6, 12 трудового контракту, директор здійснює поточне (оперативне) керівництво підприємством, організує його виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечує виконання завдань підприємства; директор має право, зокрема, діяти від імені підприємства, представляти його на всіх підприємствах, установах та організаціях, укладати господарські та інші угоди на суму до 500 000,00 грн.

З метою захисту прав третіх осіб, які вступають у правовідносини з юридичними особами, в тому числі й укладають із юридичними особами договори різних видів, ч. 3 ст. 92 Цивільного кодексу України передбачено, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень

Як вбачається з матеріалів справи, оспорювані правочини та акти здачі - прийняття виконаних робіт (надання послуг) за оспорюваними договорами зі сторони Замовника підписані повноважною особою позивача - директором господарства ОСОБА_2

Наявність у директора підприємства відповідних повноважень позивачем також не заперечується. Так, у позовній заяві позивач зазначає, що ОСОБА_2 користувався правом одного підпису і мав у своєму розпорядженні печатку господарства, яка використовувалась як безпосередньо ОСОБА_2, так і головою ФГ "Наталка".

Поряд з цим, доказів протиправності дій директора ФГ "Наталка" під час укладення оспорюваних договорів позивачем не надано, в матеріалах справи такі докази відсутні. Стверджуючи, що трудовий контракт з ОСОБА_2 було припинено 16.01.2015 у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 вчинив дії проти інтересів господарства, позивачем не надано до суду доказів того, що саме укладення оспорюваних договорів було причиною звільнення директора господарства.

Усні доводи позивача щодо наявності кримінального провадження відносно колишнього директора ФГ "Наталка" ОСОБА_2 до уваги судом не приймаються, оскільки згідно зі ст. 214 Кримінального процесуального кодексу України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов'язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Таким чином, наявність відкритого кримінального провадження не означає вчинення особою інкримінованого їй протиправного діяння.

Разом з тим, відсутність або неналежність фінансового контролю за ефективністю використання майна господарства, у тому числі грошових коштів, обов'язок здійснення якого статутними документами ФГ "Наталка" покладено на голову господарства, не може свідчити про фіктивність угод, які укладались позивачем в особі директора фермерського господарства ОСОБА_2

За доводами представника позивача, голова фермерського господарства та його директор діяли відособлено, одночасно користуючись правом підпису та печаткою підприємства, що вбачається, зокрема, з актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), які за оспорюваними договорами підписані ОСОБА_2 та скріплені печаткою позивача, а за договором з ФОП Пак В.В. - головою ФГ "Наталка" з відтиском печатки господарства, що свідчить про дефект управлінської функції позивача, однак, не про фіктивність оспорюваних договорів. Варто зауважити також, що загальна вартість послуг, наданих позивачу виконавцем - ФОП Пак В.В., та які прийняті головою фермерського господарства шляхом підписання актів виконаних робіт, значно перевищує погоджену ФОП Пак В.В. та ФГ "Наталка" суму договору від 01.03.2014 № 03-01/1, який підписаний позивачем в особі директора господарства ОСОБА_2

Виконання сільгоспробіт ФОП ПАК В.В. на замовлення позивача, про що стверджує позивач у позові, не є свідченням про фіктивність укладених сторонами договорів.

Крім того, слід зазначити, що вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Принцип належності доказів полягає в тому, що господарський суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Слід зазначити, що правило належності доказів обов'язкове не лише для суду, а й для осіб, які є суб'єктами доказування (сторони, треті особи), і подають докази суду. Питання про належність доказів остаточно вирішується судом. Мета судового дослідження полягає у з'ясуванні обставин справи, юридичній оцінці встановлених відносин і у встановленні прав і обов'язків (відповідальності) осіб, які є суб'єктами даних відносин. Повнота судового пізнання фактичних обставин справи передбачає, з одного боку, залучення всіх необхідних доказів, а з іншого, - виключення зайвих доказів. З усіх поданих особами, що беруть участь у справі, доказів суд повинен відібрати для подальшого дослідження та обґрунтування мотивів рішення лише ті з них, які мають зв'язок із фактами, що підлягають установленню. Отже, належність доказів нерозривно пов'язана з предметом доказування у справі, який, в свою чергу, визначається предметом позову.

Належність доказів - спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, які входять до предмета доказування, слугувати аргументами у процесі встановлення об'єктивної істини. Отже, належність доказів - це міра, що визначає залучення до процесу в конкретній справі тільки потрібних і достатніх доказів. Під належністю доказу розуміється наявність об'єктивного зв'язку між змістом судових доказів (відомості, що містяться в засобах доказування) і самими фактами, що є об'єктом судового пізнання.

На підставі викладеного, господарським судом не приймаються до уваги докази, надані позивачем на підтвердження протиправності дій ОСОБА_2, як директора ФГ "Наталка", а саме: платіжне доручення від 24.10.2014 №50 на суму 250000,00 грн., видаткову накладну № РН-0000284, матеріали інвентаризації товарів на складі № 1 від 01.01.2015, накладну №989 від 14.10.2014, платіжне доручення від 22.01.2015 №5 на суму 315144,00 грн., матеріали інвентаризації товарів на складі № 2 від 31.03.2015 (а.с. 20-26), як такі, що є неналежними доказами, оскільки не стосуються предмету спору у даній справі.

Разом з тим, допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно. Необхідно враховувати також, що для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину.

В супереч викладеному, позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів наявності умислу сторін оспорюваних договорів досягнути інших цілей, аніж визначені договорами.

При цьому, господарський суд критично сприймає доводи позивача про те, що оспорювані договори були укладені та підписані виключно з метою створити кредиторську заборгованість та стати кредитором у справі про банкрутство ФГ "Наталка".

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 25.07.2018 у справі № 753/22172/14-ц (провадження № 61-1371св18), основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в моменту укладення угоди) іншої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов'язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину, вчинення правочину про людське око.

Разом з тим, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень у справі № 912/4687/16, Господарським судом Кіровоградської області провадження у справі про банкрутство ФГ "Наталка" порушено 04.01.2017, тобто зі спливом значного періоду часу після укладення оспорюваних договорів, і до того ж за заявою ТОВ "Агроток ЛТД", а не відповідача у справі. При цьому, заява про визнання грошових вимог до ФГ "Наталка" на загальну суму 1 578 846,41 грн., а також судового збору в сумі 3200,00 грн. від ТОВ "Фараон-Олександрія" надійшла до господарського суду 06.02.2017 року.

Зазначене спростовує доводи позивача про те, що укладаючи у 2014 році оспорювані договори, як Замовник в особі директора ОСОБА_2, так і Виконавець, мали на меті створення фіктивної кредиторської заборгованості позивача перед відповідачем у справі про банкрутство ФГ "Наталка", провадження у якій було порушено у 2017 році.

Інших підстав наявності умислу обох сторін оспорюваних договорів досягнути цілей, які цими договорами не передбачені, позивачем не наведено.

А отже, позивачем в супереч вимог ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, не доведено належними та допустимими доказами, в розумінні ст. ст. 76 та 77 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставин, покладених в основу предмету позову.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку про безпідставність вимог позивача, а отже відсутність правоих підстав для задоволення позову.

Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити повністю.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 73-80, 129, 233, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через Господарський суд Кіровоградської області.

Копії рішення направити сторонам, а саме:

позивачу за адресою: вул. Попова, 96, с. Морозівка Олександрійський район Кіровоградська область, 28036,

відповідачу за адресою: вул. 6-го Грудня, буд. 141, м. Олександрія, Кіровоградська область, 2800.

Дата складення повного рішення 03.09.2018.

Суддя Л.С. Вавренюк