УХВАЛА

29 серпня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/21396/17

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Чумака Ю.Я.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодім Запоріжжя"

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2018

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодім Запоріжжя",

до Приватного акціонерного товариства "Автокапітал"

про визнання недійсними пунктів договорів в частині третейських застережень,

ВСТАНОВИВ:

21.08.2018, що підтверджується відбитком штампу вхідної кореспонденції Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Автодім Запоріжжя" звернулося безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2018 у справі № 910/21396/17.

Здійснивши перевірку матеріалів касаційної скарги на відповідність вимогам статей 287 - 291 Господарського процесуального кодексу України Суд встановив, що подана скарга їм не відповідає, з огляду на таке.

Відповідно до підпунктів 4, 6 частини 1 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинні бути зазначені судові рішення, що оскаржуються та вимоги особи, яка подає скаргу.

Як убачається з вступної та описової частини касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодім Запоріжжя", предметом касаційного оскарження є рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2018 та постанова Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2018 у справі №910/21396/17.

Проте, у прохальній частині касаційної скарги скаржник просить скасувати повністю лише рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2018 у справі № 910/21396/17.

Отже, подана Товариством з обмеженою відповідальністю "Автодім Запоріжжя" касаційна скарга не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України щодо її змісту, а саме щодо правильного зазначення скаржником судових рішень, які є предметом касаційного оскарження у прохальній частині касаційної скарги.

Виходячи з положень частин 2, 5 статті 292 та статті 174 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, така скарга залишається без руху, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала із зазначенням строку на усунення скаржником недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Ураховуючи викладене, оскільки правильність оформлення касаційної скарги, її змісту та форми покладається саме на заявника касаційної скарги, а прохальна частина поданої касаційної скарги не містить однозначної інформації про те, з якими саме судовими рішеннями не згоден її заявник, касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодім Запоріжжя" підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків щодо змісту поданої ним касаційної скарги.

Крім того, статтею 288 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно інформації отриманої з Єдиного державного реєстру судових рішень, оскаржувана постанова Київського апеляційного господарського суду прийнята 26.06.2018, повний текст складено та підписано 27.06.2018, отже з цього моменту почався перебіг двадцятиденного строку, встановленого для її оскарження в касаційному порядку. Таким чином, останнім днем для подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2018 було 16.08.2018, після цього процесуальний строк вважається таким, що пропущений.

Як убачається із касаційної скаргою Товариство з обмеженою відповідальністю "Автодім Запоріжжя" звернулося лише 21.08.2018, про що свідчить відбиток штампу вхідної кореспонденції Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, тобто після перебігу строку встановленого для подання касаційної скарги, передбаченого Господарським процесуальним кодексом України, разом із клопотанням про його поновлення.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справі, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронним доказами.

Відповідно до пункту 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підтвердження поважності причин пропуску строку подання касаційної скарги скаржник у клопотанні про його поновлення посилається на отриманням повного тексту постанови лише 30.07.2018. На підтвердження зазначеної обставини скаржником долучено копію клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодім Запоріжжя" про отримання копії судового рішення, зареєстрованого Київським апеляційним господарським судом 23.07.2018 (штам вхідної кореспонденції Київського апеляційного господарського суду).

Разом з тим, зазначену копію клопотання про видачу судових рішень із проставленим на ній Київським апеляційним господарським судом вхідним номером, не може бути розцінено судом як належний та допустимий доказ того, що копію оскаржуваної постанови скаржником отримано саме 30.07.2018, оскільки клопотання не містить жодної відмітки про отримання судових документів.

Крім того, у скарзі зазначено про наявність відмітки про отримання повного тексту оскаржуваної постанови на звороті останнього аркуша оригіналу постанови, яка наявна у матеріалах справи. При цьому скаргу подано безпосередньо до Верховного Суду, що позбавляє суд можливості у встановлений законом строк перевірити наявність такої відмітки, оскільки на час перевірки касаційної скарги на відповідність статті 290 Господарського процесуального кодексу України, матеріали справи у суді відсутні.

Відтак, скаржником не зазначено об'єктивних обставин, які перешкодили йому звернутись з касаційною скаргою у двадцятиденний строк на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції від 26.06.2018 у справі № 910/21396/17.

Нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачається автоматичного та безумовного поновлення строку на касаційне оскарження, у зв'язку з лише самим посиланням на дату отримання копії судового рішення. Дійсно, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку, проте для цього необхідно заявити відповідне клопотання, обґрунтувати поважність причин пропуску такого строку та надати суду відповідні докази.

Зважаючи на викладене, суд касаційної інстанції зазначає, що відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким він користується, виходячи із поважності причин пропуску строку. У цьому випадку обставин, які б об'єктивно перешкоджали скаржникові реалізувати своє право на подання касаційної скарги протягом законодавчо встановленого терміну, не вбачається, а підстави наведені у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження, з урахуванням відсутності доказів на підтвердження таких підстав, визнаються судом неповажними.

Згідно положень частини 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Викладене вище дає підстави для застосування наслідків, передбачених частинами 2 і 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у вигляді залишення касаційної скарги без руху. В свою чергу, заявнику касаційної скарги необхідно навести підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження та надати відповідні докази на підтвердження таких підстав, а також уточнити вимоги касаційної скарги, а саме, які судові рішення ним оскаржуються.

Згідно з частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Керуючись статтями 119, 174, 234, 235, 288, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодім Запоріжжя" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2018 у справі № 910/21396/17 залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків до 20 вересня 2018 року, але строк виконання цієї ухвали не може перевищувати десяти днів з дня вручення її скаржникові.

2. У разі невиконання вимог Суду, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Ю.Я. Чумак