УХВАЛА

м. Київ

30.08.2018Справа № 910/11192/18
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Еф Ай Ем Ріелті"

про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Еф Ай Ем Ріелті"

до 1) Комунального підприємства "Київтранспарксервіс";

2) Приватного підприємства "Сіон"

про визнання договору недійсним.

Суддя Сташків Р.Б.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про визнання недійсним договору № ДНП-2018-07/03 від 17.07.2018. Вимоги позову мотивовані тим, що спірний договір укладений стосовно місць для паркування, розташованих на земельній ділянці, відведеній Позивачеві.

Разом з позовом від Позивача надійшла заява про забезпечення позову, у якій Позивач просить суд до набрання законної сили судовим рішенням заборонити приватному підприємству «Сіон» (Відповідачу-2) вчиняти будь-які дії, пов'язані з виконанням договору №ДНП-2018-07/03 про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування від 17.07.2018, в тому числі здійснювати облаштування та обладнання 29 (двадцяти дев'ятьох) місць для платного паркування транспортних засобів а також 3 (трьох) спеціальних місць для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять інвалідів, що розташовані на паркувальному майданчику за адресою: м. Київ, Солом'янський район, вул. Лінійна, 15-17 («Фіксованих місць для паркування») згідно з Правилами паркування (дорожніми знаками, дорожньою розміткою, шлагбаумом, приміщенням для охорони, огорожею, тощо) у відповідності до схеми організації дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 136 ГПК України, забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся звернутися до суду.

При цьому, за ст. 74 ГПК України обов'язок доказування розподілений між сторонами таким чином, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто у даному випадку саме на Позивача, як на особу, яка посилається, що невжиття заходів забезпечення унеможливить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, покладається обов'язок доведення своїх посилань.

Проте, всупереч ст. 74 ГПК України Позивачем не надано належних, допустимих, достовірних або достатніх у сукупності доказів, що без вжиття заявлених заходів забезпечення позову (заборону Відповідачу-2 вчиняти будь-які дії, пов'язані з виконанням договору) унеможливиться ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Позивача, за захистом яких він звернувся до суду у обраний Позивачем спосіб (шляхом визнання цього договору недійсним).

Відхиляючи обґрунтування заяви про забезпечення позову, що невжиття заявлених заходів забезпечення може призвести до утруднення доступу Позивача на земельну ділянку, яка йому відведена, то суд зазначає, що у межах даного спору не заявляються будь-які вимоги щодо вказаної земельної ділянки, тобто вона не є предметом заявленого позову.

Натомість, яким чином може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду (у випадку задоволення позову) про визнання недійсним договору Позивач суду не довів, і так само не довів яким чином може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся звернутися до суду у обраний Позивачем спосіб - шляхом визнання недійсним договору № ДНП-2018-07/03 від 17.07.2018.

Тобто, за ст.ст. 136-137 ГПК України передбачається можливість саме забезпечити позов, враховуючи обраний Позивачем спосіб захисту своїх прав, оскільки забезпечення позову повинно бути пов'язане з заявленими позовними вимогами, а не з будь-якими наслідками, які можуть у майбутньому настати або не настати для Позивача, якщо спосіб захисту не включає вимоги про настання або уникнення настання таких наслідків.

З огляду на наведене вище, підстав для задоволення заяви про забезпечення позову суд наразі не вбачає, тому відмовляє в її задоволенні.

У зв'язку з відмовою у задоволенні заяви сплачена Позивачем сума судового збору за її подання відноситься на Позивача та йому не відшкодовується.

У випадку надання Позивачем належних, допустимих, достовірних або достатніх у сукупності доказів, що без вжиття заходів забезпечення позову буде унеможливлений ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду (враховуючи обраний ним спосіб захисту) - Позивач не позбавлений права на повторне звернення до суду з заявою про забезпечення позову у загальному порядку.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя Р.Б. Сташків