РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.09.2018Справа №910/2532/18

Господарський суд міста Києва у складі: судді Васильченко Т.В., за участю секретаря судового засідання Коваленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи №910/2532/18

За позовом Публічного акціонерного товариства «Науково-виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Local Healthcare»

про стягнення заборгованості в розмірі 126 000,00 доларів США

Представники учасників сторін:

від позивача: Кушнір Р.Ю. довіреність від 02.03.2018 б/н;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Науково-виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод» (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Local Healthcare» (далі-відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 126 000,00 доларів США, що еквівалентно 3360356,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем було здійснено лише часткову оплату товару в порушення пункту 4.2 Контракту № 10/17-UZ від 12.04.2017, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 126 000,00 доларів США перед позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.03.2018 відкрито провадження у справі №910/2532/18, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання; встановлено, що місцезнаходженням відповідача - іноземного елемента є Республіка Узбекистан, Наманганська область, Янгікурганський район, місто Янгікурган, вул. Черток, 5. Представником іноземного елемента з повноваженнями вести судові справи та отримувати поштову кореспонденцію є Зудінов О.С. за довіреністю б/н від 14.02.2018 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.05.2018, відповідно до вимог ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 05.06.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.06.2018, у зв'язку із відсутністю відомостей про те, що відповідач - іноземний елемент та його представник - громадянин України Зудінов О.С. належним чином повідомлені про день та час розгляду Господарським судом міста Києва даної справи, суд зупинив провадження у справі №910/2532/18 до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу Республіки Узбекистан на судове доручення Господарського суду міста Києва про вручення відповідачу ухвали Господарського суду міста Києва від 05.06.2018 р. про відкладення підготовчого засідання на 07.08.2018 р., а також позовної заяви, ухвали про відкриття провадження у справі №910/2532/18 та ухвали від 07.05.2018 р. про відкладення підготовчого засідання.

01.08.2018, через відділ діловодства суду, надійшло підтвердження про вручення документів директору Товариства з обмеженою відповідальністю «Local Healthcare» від економічного суду Наманганської області.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.08.2018 поновлено провадження у справі №910/2532/18.

В судовому засіданні 07.08.2018 у відповідності до ч. 4 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, суд постановив відкласти, у зв'язку з неявною учасників справи, підготовче засідання на 17.08.2018.

В судовому засіданні 17.08.2018, виходячи з того, що судом здійснено усі необхідні та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, суд, у відповідності до ч. 4 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, постановив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 11.09.2018.

В судовому засіданні 11.09.2018 представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилися, хоча про час, дату та місце розгляду справи по суті був повідомлений належним чином, про що свідчить підтвердження про вручення документів Товариству з обмеженою відповідальністю «Local Healthcare», яке надійшло на виконання судового доручення від економічного суду Наманганської області.

При цьому, судом також враховано, що за приписами ч.1 ст.9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Так, відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами суду, в яких визначалась дата, час та місце проведення розгляду справи у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Приписами ч.2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений судом, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відтак, враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про судове засідання для розгляду справи по суті і не повідомив суд про причини неявки, суд на місці постановив розгляд справи по суті проводити за їх відсутності.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 11.09.2018 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

12.04.2017 у місті Києві між Публічним акціонерним товариством «Науково-виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Local Healthcare» (покупець) був укладений контракт №10/17- UZ (далі - контракт), відповідно до умов якого продавець продає, а покупець купує на умовах, викладених у даному контракті, фармацевтичну продукцію, яка виготовляється продавцем (далі товар), асортимент, кількість і ціна якої вказується у специфікаціях (додаток до контракту), які є невід'ємними частинами даного контракту. Товар поставляється окремими партіями на основі специфікацій згідно з конкретним замовленням покупця (п. 1.1, 1.4 контракту).

Пунктами 2.2, 2.4 контакту визначено, що ціни на товар приймаються на умовах CIP-Ташкент згідно «Інкотермс-2010». Загальна сума контракту складає 2000000 доларів США (без ПДВ) і складає суму всіх специфікацій, які є невід'ємною частиною контракту.

Сторони дійшли згоди, що поставка товару буде здійснюватись на умовах CIP-Ташкент згідно «Інкотермс-2010». Умови поставки, обумовлюються в Специфікації на кожну поставку (п. 3.1 контракту). Вантажоотримувачем товару є Товариство з обмеженою відповідальністю «Local Healthcare» (п. 3.4 контракту).

Згідно з п. 3.7 контракту датою поставки вважається день оформлення митної декларації на товар в країні продавця.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.2 контракту валюта платежу за даним контрактом - долари США. Оплата вартості кожної партії товару здійснюється покупцем шляхом банківського переказу на рахунок продавця протягом 150 календарних днів від дати поставки.

Даний контракт вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2018 (п. 9.1 контракту).

12.04.2017 сторони підписали специфікацію №1 до контракту на поставку автотранспортом, визначеного ними товару, на станцію призначення -: там/пост «Арк Булок» м. Ташкент, вул. Самарканд йули, 36, код 26003 на загальну суму 182897,30 дол. США.

Як встановлено судом на підставі наявних в матеріалах справи доказів, позивач умови контракту виконав у повному обсязі, здійснивши поставку узгодженого товару відповідачу згідно специфікації №1 на загальну суму 182897,30 дол. США, що підтверджується міжнародною транспортною накладною (CMR) №486003 та електронною декларацією №UA100010/2017/457421; товар пройшов митне оформлення на території України (05.09.2017) та отриманий вантажоодержувачем на Митному посту - Ташкент.

Про належне виконання позивачем своїх зобов'язань за контрактом свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов контракту щодо поставки визначених товарів.

Натомість відповідач, в порушення взятих на себе зобов'язань за контрактом, оплату отриманого товару в повному обсязі не здійснив, внаслідок чого за ним на момент звернення позивача до суду з даним позовом утворилась заборгованість за поставлений товар в сумі 126000 дол. США, що еквівалентно 3360356,50 грн., у зв'язку з чим позивач і звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про міжнародне приватне право" учасники правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин. При цьому, статтею 76 вказаного Закону визначено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України.

Пунктом 10.2 контракту сторони узгодили, що якщо сторони не досягнуть згоди шляхом переговорів, всі суперечки й розбіжності за даним контрактом або у зв'язку з ним, підлягають передачі для розгляду і прийняття остаточного рішення до господарського суду міста Києва (Україна) і правом, що регулює цей контракт є матеріальне і процесуальне право України.

Таким чином, господарський спір по даній справі підлягає вирішенню господарським судом міста Києва із застосуванням норм чинного законодавства України.

Так, відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання в силу вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами контракт за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу, а відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу вимог ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 4.2 контракту сторони узгодили, що оплата вартості кожної партії товару здійснюється покупцем шляхом банківського переказу на рахунок продавця протягом 150 календарних днів від дати поставки.

За приписами п. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, п.2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Порушенням зобов'язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт поставки позивачем відповідачу узгодженого товару та факт порушення відповідачем своїх зобов`язань в частині повної оплати отриманого товару, виходячи з умов контракту, підтверджений належними і допустимими доказами, дослідженими судом, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 126000 дол. США.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги або свідчили про відсутність у відповідача обов'язку сплати заборгованості у заявленому позивачем розмірі, як і не скористався своїм правом участі у судовому засіданні.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги висновки суду про задоволення позовних вимог, судовий збір покладається на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 232, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Науково-виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Local Healthcare» про стягнення 126 000,00 доларів США задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Local Healthcare» (Республіка Узбекистан, Наманганська область, Янгікурганський район, місто Янгікурган, вул. Черток, 5, ідентифікаційний код 303931975) на користь Публічного акціонерного товариства «Науково-виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод» (03134, м. Київ, вул. Миру, 17; ідентифікаційний код 23518596) заборгованість у розмірі 126000 (сто двадцять шість тисяч) доларів США та судовий збір у розмірі 50405 (п'ятдесят тисяч чотириста п'ять) грн. 35 коп.

3. Видати наказ позивачу після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено та підписано 11.09.2018.

Суддя Т.В. Васильченко