ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"27" серпня 2018 р.           м.Київ                                Справа № 911/1864/18

Суддя Господарського суду Київської області Янюк О.С. дослідивши матеріали

заяви Головного управління ДФС у Київській області, м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Латель», м.Обухів Київської області

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

22.08.2018 до Господарського суду Київської області (далі – суд) звернулось Головне управління ДФС у Київській області (далі – ГУ ДФС) із заявою про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Латель» (далі – ТОВ «Латель») на підставі ст. 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі – Закон про банкрутство), у зв’язку із неможливістю ТОВ «Латель» задовольнити вимоги кредитора у повному обсязі.

Дослідивши подану заяву, суд вважає її такою що відповідає вимогам Закону про банкрутство з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України (далі – ГПК України), іншими законодавчими актами України.

Згідно ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

Так, перелік документів, які в обов’язковому порядку додаються до заяви про порушення справи про банкрутство, визначено у ст. 11 Закону про банкрутство.

Абзацом 4 ч. 2 ст. 11 Закону про банкрутство передбачено, що до заяви про порушення справи про банкрутство додаються рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили.

Частиною 7 ст. 11 Закону про банкрутство передбачено, що до заяви кредитора - органу доходів і зборів чи інших органів, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, додаються докази вжиття заходів до отримання відповідної заборгованості у встановленому законодавством порядку.

Згідно ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього (ч.ч. 1,2 ст. 91 ГПК України).

Частиною 5 ст. 91 ГПК України передбачено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів», затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55. Відповідно до умов якого, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів «Згідно з оригіналом»; назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Так, проаналізувавши надані заявником докази, судом встановлено, що останні не засвідчені належним чином у встановленому законом порядку, а відтак у суду відсутні підстави вважати, що подані документи є належними доказами у розумінні ст. 76-79, 91 ГПК України (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.07.2018 №904/8549/17).

Крім того, наявна у матеріалах заяви не належним чином засвідчена копія постанови Київського окружного адміністративного суду №810/3187/16 від 21.11.2016, на підставі якої у боржника виникла податкова заборгованість судом також до уваги не приймається, оскільки, доказів, які б підтверджували набрання законної сили вказаним рішенням, заявником суду надано не було.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заявником не виконано вимог, передбачених абз. 4 ч. 2, ч. 7 ст. 11 Закону про банкрутство.

Частиною 1 ст. 15 Закону про банкрутство, встановлено, що господарський суд не пізніше п'яти днів з дня надходження до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство повертає її та додані до неї документи без розгляду, якщо, зокрема, заява не відповідає змісту вимог, зазначених у цьому Законі.

Таким чином, заява ГУ ДФС про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ «Латель» підлягає поверненню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 73-74, 77, 91, 234-235 ГПК України, ст.ст. 11, 15 Закону про банкрутство, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Повернути заяву Головного управління ДФС у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Латель» про банкрутство без розгляду.

Повернення заяви про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ч. 2 ст. 235 ГПК України з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів у порядку, передбаченому ст.ст. 255-257 з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 Перехідних положень ГПК України.

Суддя                                 О.С. Янюк

Ухвалу підписано 27.08.2018.