ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"04" вересня 2018 р.                      Справа № 19/037-12

Суддя Бацуца В. М. розглянувши заяву позивача-2 - Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку „Укргазбанк” про видачу дублікату виконавчого документа

у справі № 19/037-12

за позовом Заступника прокурора Київської області, м. Київ

в інтересах держави в особі:

1)          Міністерства фінансів України, м. Київ;

2)          Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку „Укргазбанк”, м. Київ;

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Плисецький гранітний кар’єр”, с. Плесецьке, Васильківський район

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - CESKOSLOVENSKA OBCHODNI BANKA, м. Прага, Чеська Республіка

про стягнення 826 320, 23 доларів США та 555 218, 00 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням господарського суду Київської області від 27.03.2013 р. (суддя Карпечкін Т. П.) у справі № 19/037-12 за позовом Заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Міністерства фінансів України, Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку „Укргазбанк” до Товариства з обмеженою відповідальністю „Плисецький гранітний кар’єр” за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - CESKOSLOVENSKA OBCHODNI BANKA про стягнення 826 320, 23 доларів США та 555 218, 00 грн позов задоволено у повному обсязі і присуджено до стягнення з ТОВ „Плисецький гранітний кар’єр” на користь ПАТ АБ „Укргазбанк” 826 320, 23 доларів США, що по курсу НБУ становить 6 602 298, 64 грн - заборгованості за гарантією; 52 996, 42 грн – заборгованості по несплаченій комісійній винагороді за обслуговування гарантії; 13 663, 01 грн – пені за несвоєчасну сплату комісійної винагороди за обслуговування гарантії; 488 588, 57 грн – пені за несвоєчасне повернення грошових коштів по гарантії.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2013 р. рішення господарського суду Київської області від 27.03.2013 р. у справі № 19/037-12 залишено без змін.

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.12.2015 р. відмовлено у задоволенні спільної заяви Публічного акціонерного товариства акціонерного банку „Укргазбанк” та Товариства з обмеженою відповідальністю „Плисецький гранітний кар’єр” про затвердження мирової угоди, укладеної сторонами на стадії виконання рішення господарського суду Київської області № 19/037-12 від 27.03.2013 року; відмовлено в затвердженні мирової угоди, укладеної між Публічним акціонерним товариством акціонерним банком „Укргазбанк” та Товариством з обмеженою відповідальністю „Плисецький гранітний кар’єр” на стадії виконання рішення Господарського суду Київської області № 19/037-12 від 27.03.2013 року у справі № 19/037-12.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2016 р. скасовано ухвалу господарського суду Київської області від 29.12.2015 р. у справі № 19/037-12 і прийнято нове рішення, яким заяву ТОВ „Плисецький гранітний кар?єр” про затвердження мирової угоди, укладеної сторонами в процесі виконання рішення господарського суду Київської області № 19/037-12 від 27.03.2013 р. задоволено, затверджено мирову угоду, в редакції, укладеної 05.11.2015 року між ПАТ „Укргазбанк” та ТОВ „Плисецький гранітний кар’єр”.

30.08.2018 р. до канцелярії суду від позивача-2 надійшла заява № 117/68837/2018 від 29.08.2018 р. про видачу дублікату виконавчого документа, у якій він просить суд видати дублікат виконавчого документа - постанови Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2016 р. про затвердження мирової угоди у справі № 19/037-12.

У відповідності до ст. ст. 6, 32 Господарського процесуального кодексу України зазначену заяву у справі № 19/037-12 передано для розгляду судді Бацуці В. М.

Розглянувши заяву позивача-2 - ПАТ Акціонерного банку „Укргазбанк” про видачу дублікату виконавчого документа, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що вказана заява є такою, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з підпунктом 19.4) пункту 19 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній на момент винесення постанови апеляційної інстанції) виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом. Накази про стягнення судового збору надсилаються до органів державної виконавчої служби.

Частиною 1 ст. 117 цього ж кодексу (в редакції чинній на момент винесення постанови апеляційної інстанції) передбачено, що наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України „Про виконавче провадження”.

Згідно з ст. 17 Закону України „Про виконавче провадження” (в редакції чинній на момент винесення постанови апеляційної інстанції) примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

2. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи:

1) виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті;

2) ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

3) судові накази;

4) виконавчі написи нотаріусів;

5) посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій;

6) постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

7) постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу;

8) рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу;

9) рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини";

10) рішення (постанови) суб'єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу;

11) рішення Національного банку України про застосування до банку, філії іноземного банку заходу впливу у вигляді накладення штрафу.

Статтею 18 цього ж закону передбачено, що у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

2. У разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

3. Виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України.

4. Законом можуть бути встановлені також інші додаткові вимоги до виконавчих документів.

Пунктом 7.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України” передбачено, що відповідно до частини четвертої статті 121 ГПК мирова угода, укладена сторонами у процесі виконання судового рішення, подається на затвердження господарського суду, який прийняв відповідне судове рішення. Про затвердження мирової угоди господарський суд виносить ухвалу.

У разі подання на затвердження господарського суду мирової угоди, укладеної у виконавчому провадженні, відкритому не на виконання рішення господарського суду, відповідна заява підлягає поверненню на підставі пункту 1 частини першої статті 62 ГПК.

Судом може бути затверджено мирову угоду на підставі статті 121 ГПК лише за умови наявності відкритого виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення згідно з Законом України "Про виконавче провадження". Якщо таке виконавче провадження не відкрито на момент звернення до суду щодо затвердження мирової угоди, суд відмовляє в її затвердженні, що не виключає повторного звернення з відповідною заявою вже після відкриття виконавчого провадження.

Наказ господарського суду про примусове виконання мирової угоди не може бути видано, оскільки провадження у справі припинено.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом згідно з пунктом 2 частини другої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" і як виконавчий документ повинна містити у своїй резолютивній частині не лише вказівку про затвердження мирової угоди, а й інші передбачені законодавством (статтею 86 ГПК та статтею 18 названого Закону) ознаки та відомості, зокрема, щодо умов, розміру і строків виконання зобов'язань сторін тощо. За недодержання відповідних вимог ухвала про затвердження мирової угоди не може вважатися виконавчим документом, що підлягає виконанню державною виконавчою службою.

У випадках невиконання зобов'язаною стороною умов мирової угоди, укладеної в процесі виконання судового рішення і затвердженої господарським судом, заінтересована сторона може звернутися до державного виконавця на підставі статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" із заявою про примусове виконання ухвали, якою затверджено цю угоду.

Якщо виконавче провадження стосовно судового рішення відкрито, сторони відповідно до частини третьої статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" мають право укласти мирову угоду про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується судом. Заява про затвердження такої мирової угоди розглядається в судовому засіданні за правилами частини першої статті 121 ГПК.

Якщо ухвала про затвердження мирової угоди не відповідає вимогам, встановленим для виконавчих документів (стаття 18 Закону України "Про виконавче провадження"), і державним виконавцем з цих підстав буде відмовлено у відкритті виконавчого провадження, заінтересована сторона вправі звернутися до господарського суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди, в разі задоволення якого господарським судом видається відповідний наказ.

Внесення в подальшому змін чи доповнень до укладеної й затвердженої судом мирової угоди чинним законодавством не передбачено.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме із постанови Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2016 р. про затвердження мирової угоди у справі № 19/037-12, вказаний судовий процесуальний документ не містить усіх необхідних реквізитів та не відповідає вимогам, передбаченим ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження” (в редакції чинній на момент винесення постанови апеляційної інстанції), а отже така постанова не є виконавчим документом.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, та те, що постанова Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2016 р. про затвердження мирової угоди у справі № 19/037-12 взагалі не є виконавчим документом, то у суду відповідно відсутні правові підстави для видачі її дублікату на підставі та у порядку підпункту 19.4) пункту 19 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, а тому суд дійшов висновку про залишення заяви позивача-2 - ПАТ АК „Укргазбанк” про видачу дублікату виконавчого документа без задоволення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 233 – 235, 240, пп. 19.4) п. 19 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1.          Відмовити у задоволенні заяви № 117/68837/2018 від 29.08.2018 р. (вх. № 17801/18 від 30.08.2018 р.) Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку „Укргазбанк” про видачу дубліката виконавчого документа у справі № 19/037-12.

2.          Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області.

Суддя                                В.М.Бацуца