ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"03" вересня 2018 р. м. Київ Справа № 911/1491/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію АТ "Дельта Банк" ОСОБА_1

до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення 163 213,10грн

за скаргою Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_3 щодо винесення повідомлення від 09.07.2018 №9788-5 про повернення виконавчого документу стягувачу щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 09.10.2017 по справі №911/1491/17

Суддя C.І. Чонгова

За участю секретаря судового засідання М.Ф. Савчук

Предстаники сторін:

від позивача: ОСОБА_4 (довіреність б/н від 03.09.2018);

від відповідача: не зявився;

від ДВС: не зявився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області від 03.08.2017 позов задоволено частково та постановлено стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" заборгованість за кредитним договором №НКЛ-206045 від 30.05.2011 у сумі 78 266,34грн (з яких: 75 898,83 прострочена заборгованість по сплаті процентів; 2129,28грн пені за прострочення сплати процентів; 238,23грн 3% річних за прострочення сплати процентів), а також 1174,00грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором. В частині стягнення 84 946,76грн пені в відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.09.2018 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію АТ "Дельта Банк" ОСОБА_1 на рішення господарського суду Київської області від 03.08.2017 у справі № 911/1491/17 залишено без задоволення. Рішення господарського суду Київської області від 03.08.2017 у справі № 911/1491/17 залишено без змін.

09.10.2017 на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 25.09.2018 та рішення господарського суду Київської області від 03.08.2017 видано наказ.

03.08.2018 до господарського суду Київської області надійшла скарга Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_3 щодо винесення повідомлення від 09.07.2018 №9788-5 про повернення виконавчого документу стягувачу щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 09.10.2017 по справі №911/1491/17.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.08.2018 скаргу прийнято до розгляду та призначено на 03.09.2018.

В обґрунтування вимог скарги, скаржник посилається на те, що дії державного виконавця щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання від 09.07.2018 є протиправними, безпідставними та не обґрунтованими

У судове засідання 03.09.2018 представник відповідача та ДВС не зявились; про час та місце проведення судового засідання повідомлені шляхом направлення ухвали господарського суду Київської області від 06.08.2018 (Орган ДВС повідомлений телефонограмою, яка міститься в матеріалах справи). Відповідача повідомлено шляхом розмічення інформації на офіційному веб-порталі господарського суду Київської області в мережі інтернет.

Частинами 1, 2 ст. 342 ГПК України передбачено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника скаржника, судом встановлені наступні обставини.

Заявник у своїй скарзі вказує на те, що 27.06.2018 направив до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області наказ господарського суду Київської області від 09.10.2017 для подальшого його виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.07.2018 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області винесено повідомлення №9788-5 від 09.07.2018 про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання.

Вказане повідомлення винесено виконавцем з посиланням на ч. 1 ст. 4 ЗУ Про виконавче провадження, а саме: зазначено не повністю місце проживання чи перебування боржника.

Відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно до ч. 1 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Вимоги відповідного закону щодо здійснення виконання рішень у межах повноважень та у спосіб, визначений Законом, є реалізацією одного з принципів діяльності органів влади, визначеного ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, імя, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, імя та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк предявлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів звязку та адреси електронної пошти.

У разі предявлення до примусового виконання рішення міжнародного юрисдикційного органу у випадках, передбачених міжнародним договором України, такий виконавчий документ повинен відповідати вимогам, встановленим міжнародним договором України.

Пунктом 6 ч. 4 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до ст. 26 цього Закону.

У своєму запереченні на скаргу, державний виконавець посилається на те, що заявником пропущено строк для подання скарги на дії державного виконавця.

Відповідно до ст. 341 ГПК України скаргу може бути подано до суду, зокрема, у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Як вбачається з матеріалів справи, скаржником отримано оскаржуване повідомлення 23.07.2018, про що свідчить відмітка на конверті, копію якого додано до матеріалів справи (оригінал оглянутий у судовому засіданні).

Скарга на дії державного виконавця направлена до суду 02.08.2018, про свідчить відмітка на конверті (а.с.153).

Таким чином, скаржником не порушено десятиденного строку для подання відповідної скарги.

Також, зазначає, що в наказі №911/1491/17 від 09.10.2017 виданому Господарським судом Київської області про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк»борг у сумі 79 440,34грн зазначено адресу боржника: ОСОБА_3 АДРЕСА_1, тобто зазначена адреса є неповною, адже не зазначено вулицю в населеному пункті.

Згідно з ч. 1 ст. 128 ГК України громадянин визнається суб'єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 58 ГК України передбачено, суб'єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

У відповідності до п.7 ч.1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

Так, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань адреса фізичної особи-підриємця ОСОБА_5 зазначена як: 98213, ОСОБА_3 АДРЕСА_1.

Таким чином, як вбачається з витягу місто Щолкіне Ленінського району Автономної Республіки Крим не містить назву вулиці лише нумерацію будинку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги скаржника про визнання дій посадових осіб Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, що до винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувану без прийняття його до виконання від 09.07.2018 неправомірними та незаконними підлягають задоволенню, а постанова про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання від 09.07.2018 винесену старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_3 такою, що підлягає скасуванню.

Щодо вимоги скаржника про зобовязання осіб Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області відкрити виконавче провадження, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, оскільки за приписами ГПК України, з огляду на положення ЗУ Про виконавче провадження, господарський суд не наділений повноваженнями самостійно вчиняти ті чи інші дії, повязані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження).

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Вищого господарського суду України від 30.10.2014 р. у справі № 5024/1145/2012.

Поряд з цим, як зазначалося вище, за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд, зокрема, зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав. При цьому, господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється (п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України").

Проте, у відповідності до ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів"

При цьому, перелік дій щодо виконання рішення та повноваження на їх виконання законодавством покладено на виконавця.

Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення скарги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_3 щодо винесення повідомлення від 09.07.2018 №9788-5 про повернення виконавчого документу стягувачу щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 09.10.2017 по справі №911/1491/17.

Керуючись ст.ст. 234, 339, 342-343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_3 щодо винесення повідомлення від 09.07.2018 №9788-5 про повернення виконавчого документу стягувачу щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 09.10.2017 по справі №911/1491/17 задовольнити частково.

2. Визнати дії посадових осіб Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції У Херсонській області щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання від 09.07.2018 неправомірними та незаконними.

3. Скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання від 09.07.2018 винесену старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_3

4. В частині зобовязання осіб Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області відкрити виконавче провадження по примусовому виконанню наказу господарського суду Київської області по справі №911/1491/17 від 09.10.2017 відмовити.

Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені ст.ст.254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання 04.09.2018 року.

Суддя С.І. Чонгова