ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"06" вересня 2018 р. Справа № 926/1150/17
судді судової колегії Львівського апеляційного
господарського суду Матущака О.І.
Львівським апеляційним господарським судом під час судового розгляду було встановлено і не заперечувалося сторонами, що позивач набув у власність приміщення і будівлі, які знаходяться на спірній земельній ділянці у 2006 році, яка, як вважає відповідач - Квартирно-експлуатаційний відділ, належить йому на праві постійного користування згідно Державного акту від серії Б № 037505, площею 34,9 га від 03.11.1978. Крім цього судом встановлено чинність договору оренди згідно з Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 118550397 від 27.03.2018, відповідно до якої позивачу належить право оренди земельної ділянки.
Таким чином, вважаю, що оскільки на дату прийняття рішення судом першої інстанції існувало зареєстроване згідно чинного законодавства право оренди у позивача, яке є похідним від права власності на цю ж земельну ділянку чи її частину третьої особи - Білянської сільської ради, то відповідно інші речові права, у даному випадку - право постійного користування відповідача, існувати не може і є припиненим у відповідній його частині.
Проте, якщо навіть і врахувати, що судовим рішенням у іншій справі скасована державна реєстрація права власності Білянської сільської ради на спірну земельну ділянку, то за будь-яких умов, є чинне і зареєстроване у встановленому законодавством порядку право оренди відповідача, яке він отримав на підставі договору оренди з тією ж Білянською сільською радою.
Окрім цього, враховуючи численну судову практику як Верховного Суду України, так і новоутвореного Верховного Суду, зокрема, викладену у постанові від 29.06.2018 у справі № 920/675/17, у розумінні ч.4 ст. 120 Земельного кодексу України та ч.1 ст. 377 ЦК України, при виникненні в іншої особи права власності на житловий будинок, будівлю або споруду (відповідно до договору без зазначення про перехід права на землю) право попереднього власника або користувача припиняється в силу прямої вказівки закону повністю або в частині.
Підсумовуючи зазначене вище, суддя судової колегії Матущак О.І. дійшов висновку про невідповідність оскаржуваного рішення суду першої інстанції зазначеним нормам матеріального права та фактичним обставинам справи, а тому воно повинно бути скасоване, а апеляційна скарга задоволена.
Окрім цього, необхідно зазначити таке.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.08.2018 у цій справі, суддів Бонк Т.Б. та Скрипчук О.С. замінено на суддів Матущака О.І. і Хабіб М.І.
В судове засідання представники відповідача та третьої особи не з'явилися та відповідно не знали і не могли знати про зміну членів колегії суддів - Матущака О.І. та Хабіб М.І.
Враховуючи неявку представників відповідача та третьої особи, а також розгляд справи вперше у новому складі суду, розгляд справи необхідно було відкласти на іншу дату.
Таким чином, оскільки зміна колегії була проведена саме в день прийняття постанови, не дотримані процесуальні норми щодо реалізації сторонами права на відвід нововведених суддів, передбаченого ст. 35 ГПК України.
Окрім цього, головуючий суддя у справі - Зварич О.В. помилково не повідомила сторін відповідно до ч.3 ст. 34 ГПК України під час оголошення у судовому засіданні вступної та резолютивної частини постанови 27.08.2018, що вона ухвалена із окремою думкою іншого члена колегії судді Матущака О.І. Зауваження судді Матущака О.І. щодо вказаного, підтверджується аудіозаписом технічної фіксації судового процесу.
Суддя О.І.Матущак