ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"05" вересня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/1504/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О. А. при секретарі судового засідання Горнович Л.О., розглянувши матеріали справи № 916/1504/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „РУШ" (49055, м. Дніпро, проспект Кірова, 104А, код - 32007740)

до відповідача Фізичної особи-підприємця Шарапанівської Валерії Юріївни (АДРЕСА_1 РНОКПП - НОМЕР_1)

про стягнення заборгованості за Договором суборенди приміщення від 25.10.2017 № 01-25/10/Е61/2017 у розмірі 13 927,57 грн., з якої 12 001,00 грн. - сума основного боргу, 96,00 грн. - інфляційні втрати, 858,08 грн. - 30 % річних, 972,49 грн. - пеня

з підстав неналежного виконання умов договору суборенди,

В порядку ч. 13 ст. 8, ч. 2, 5 ст. 252 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без судового засідання та без повідомлення учасників справи.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «РУШ» (далі - Позивач) звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до Фізичної особи-підприємця Шарапанівської Валерії Юріївні (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за Договором суборенди приміщення від 25.10.2017 № 01-25/10/Е61/2017 у розмірі 13 927,57 грн., з якої 12 001,00 грн. - сума основного боргу, 96,00 грн. - інфляційні втрати, 858,08 грн. - 30 % річних, 972,49 грн. - пеня.

25.07.2018 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку ст. 247- 252 ГПК України, без судового засідання та встановив відповідачу строк на подання відзиву на позов із врахуванням вимог ст. 165 ГПК України та ч.1 ст. 251 ГПК України - протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Копію ухвали суд надіслав позивачу та відповідачу на юридичні адреси згідно витягу з ЄДР. На адресу суду надійшов конверт (найменування адресата - ФОП Шарапанівська В.Ю.) разом із ухвалою від 25.07.2018, з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

На підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України у зв'язку із ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В С Т А Н О В И В :

25.10.2017 між Позивачем та Відповідачем укладено Договір суборенди приміщення № 01-25/10/Е61/2017 (далі - Договір від 25.10.2017).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.3, 2.1, 2.2, 2.3 Договору від 25.10.2017 суборендодавець (Позивач) зобов'язався передати в строкове платне користування частину нежитлового приміщення, загальною площею 18,00 кв.м., розташоване за адресою: м. Кривий Ріг, пр. Карла Маркса (нова адреса - пр. Поштовий), будинок 20, приміщення № 1. Мета суборенди (цільове призначення) - роздрібна торгівля дитячим одягом. Передача повернення приміщення здійснюється двосторонньою комісією, що складається із уповноважених представників сторін. При передачі та прийманні приміщення складається акт приймання - передачі (Додаток № 2 до договору), який підписується повноважними представниками сторін. Приміщення вважається переданим/прийнятим в користування з моменту підписання акту приймання-передачі. Датою передачі/приймання приміщення - є дата підписання сторонами акта приймання-передачі.

Згідно із пунктом 3.1 Договору від 25.10.2017 суборендна плата за листопад місяць 2017 року за цей період за всю площу приміщення складає 8 000,00 грн., в тому числі ПДВ 20 %. Суборендна плата з 01 грудня 2017 року по 31 січня 2018 року за місяць за всю площу приміщення складає 10 000,00 грн. в тому числі ПДВ 20 %. Починаючи з 01 лютого 2018 року за місяць за всю площу приміщення суборендна плата складає 12 000,00 грн., в тому числі ПДВ 20 %. Суборендна плата включає в себе вартість комунальних послуг які споживаються суборендарем в приміщенні.

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (частина перша статті 759 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що відповідно до Акту приймання-передачі нежитлового приміщення від 07.11.2017 Позивач передав, а Відповідач прийняв в строкове платне користування частину нежитлового приміщення, яке має наступні характеристики: загальна площа - 18 кв.м.; розташоване: м. Кривий Ріг, пр. Карла Маркса (нова адреса - пр. Поштовий), будинок № 20, приміщення № 1.

28.02.2018 між Позивачем та Відповідачем укладено Додаткову угоду до договору суборенди приміщення № 01-25/10/Е:!/2017 від 25 жовтня 2017 року відповідно до якої сторони дійшли згоди про наступне: розірвати договір достроково, а саме 14.03.2018; дійшли згоди підписати акт приймання - передачі приміщення не пізніше 14.03.2018; у зв'язку із несплатою суборендарем суборендної плати за лютий 2018 року у розмірі 12 000,00 грн. сторони дійшли згоди визначити строк сплати суборендарем заборгованості, а саме до 14.04.2018 включно. У разі несплати суборендної плати у зазначений строк суборендар зобов'язаний додатково сплатити суборендодавцеві штраф у розмірі 12 000,00 грн. Також сторони дійшли згоди доповнити п. 3.1 Договору про наступне:

«Починаючи з 01.03.2018 суборендна плата за місяць за всю площу приміщення складає 1,00 грн., в тому числі ПДВ 20 %.»

14.03.2018 між Позивачем та Відповідачем складено та підписано Акт приймання-передачі (повернення) нежитлового приміщення відповідно до якого суборендар передав, а суборендодавець прийняв нежитлове приміщення загальною площею 18 кв.м., що розташоване за адресою: м. Кривій Ріг, пр. Карла Маркса (нова адреса - пр. Поштовий), будинок № 20, приміщення № 1.

За період з листопада 2017 року по лютий місяць 2018 року Позивачем нарахована суборендна плата Відповідачу в розмірі 40 000,00 грн., що підтверджується Актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) наявними в матеріалах справи.

Відповідач частково здійснив оплату за Договором від 25.10.2017у розмірі 28 000,00 грн., що підтверджується банківськими виписками наявними в матеріалах справи.

Отже, сума боргу Відповідача за Договором від 25.10.2017 з урахуванням Додаткової угоди до нього складає 12 001,00 грн. (40 000,00 - 28 000,00 + 1,00 = 12 001,00).

В силу частини другої статті 20 Господарського кодексу України, захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання здійснюється, зокрема, шляхом застосування до особи, яка порушила право, штрафних санкцій, а також іншими способами, передбаченими законом.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до підпункту 5.3.1 пункту 5.3 Договору від 25.10.2017 у випадку несвоєчасного виконання зобов'язань щодо сплати платежів, передбачених даним договором, суборендар згідно з чинним законодавством України, сплачує суборендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у цей період від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сторони домовилися про те, що неустойка за порушення суборендарем зобовязання зі своєчасної сплати орендної плати нараховується та сплачується за весь період невиконання або неналежного виконання суборендарем своїх зобовязаь включаючи день повної опти орендних платежів.

Судом встановлено, що сума пені за прострочення оплати за Договором від 25.10.2017 за період з 15.04.2018 по 10.07.2018 визначений Позивачем, становить суму у розмірі 972,57 грн., яка розраховується наступним чином:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені за період прострочення
12 001,0015.04.2018 - 24.05.20184017.0000 %447,16
12 001,0025.05.2018 - 10.07.20184717.0000 %525,41
Всього: 972,57

Проте, оскільки Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення суми пені у розмірі 972,49 грн., стягненню підлягає сума в межах заявлених позовних вимог.

Згідно із частинами першою, другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до підпункту 5.3.2 пункту 5.3 Договору від 25.10.2017 у разі прострочення виконання суборендарем грошового зобов'язання за цим договором відповідно до статті 625 ЦК України, суборендар повинен сплатити суборендодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення а також 30 відсотків річних від суми боргу.

Судом встановлено, що 30 % річних за прострочення оплати за Договором від 25.10.2017 за період з 15.04.2018 по 10.07.2018, становить суму у розмірі 858,15 грн., яка розраховується наступним чином:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
12001.0015.04.2018 - 10.07.20188730 %858.15

Проте, оскільки Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення суми 30 % річних у розмірі 858,08 грн., стягненню підлягає сума в межах заявлених позовних вимог.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, а тому, прострочка платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки. Розрахунки індексу інфляції за квартал, період з початку року і т. п. проводяться "ланцюговим" методом, тобто шляхом множення місячних (квартальних і т. д.) індексів (наказ Держкомстату від 27.07.2007 № 265 "Про затвердження Методики розрахунку базового індексу споживчих цін").

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Судом встановлено, що за період з травня 2018р. по червень 2018р. відсутні інфляційні втрати за прострочення оплати за Договором від 25.10.2017

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
01.05.2018 - 30.06.201812001.001.0000.0012001.00

Отже не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з Відповідача інфляційних втрат у розмірі 96,00 грн., з вищевказаних підстав.

На підставі викладеного, суд вважає такими, що підлягають задоволенню в позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача 12 001,00 грн. - суми основного боргу, 972,49 грн. - пені та 858,08 грн. - 30 % річних.

Згідно із частинами першою та третьою статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

20.06.2017 між адвокатом Ляш С.В. та Товариством з обмеженою відповідальністю «РУШ» укладено Договір про надання правової допомоги. Відповідно до пунктів 1.1, 3.1 якого предметом даного договору є надання адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту у всіх справах, які пов'язані чи можуть бути пов'язані із захистом та відновленням порушених оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів, а Клієнт зобов'язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених договором. Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та є укладеним на строк по 31 грудня 2017 року включно, але в будь-якому випадку діє до повного виконання своїх зобов'язань сторонами.

Між адвокатом Ляш С.В. та ТОВ «РУШ» укладались додаткові угоди від 30.12.2017 № 1 та від 09.07.2018 № 3, зокрема, про продовження строку дії договору до 31.12.2018.

Судом встановлено, що на підставі Акту надання правової допомоги від 10.07.2018, наявного в матеріалах справи, розмір винагороди адвокату становить 3 200,00 грн. Проте, оскільки позов задоволено частково розмір винагороди адвокату підлягає стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При розподілі господарських витрат суд виходить з положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, згідно із якими у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Шарапанівської Валерії Юріївни (АДРЕСА_1 РНОКПП - НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „РУШ" (49055, м. Дніпро, проспект Кірова, 104А, код - 32007740) 12 001гривню боргу, 972 гривні 49коп. пені, 858 гривень 08коп. сплати 30 % річних, 3177 гривень 92 коп. витрат на правничу допомогу 1749 гривень 84 коп. судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України

та може бути оскаржено в порядку ст.ст.256-259 ГПК України .

Суддя О.А. Демешин