ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2018 Справа № 917/587/18

Господарський суд Полтавської області у складі судді Гетя Н.Г., при секретарі судового засідання Дяченко Д.Б., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" в особі Полтавської філії районних електромереж Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод мінеральних вод "Київська Русь"

про стягнення 44 444,31 грн.

За участю представника позивача - ОСОБА_1, від відповідача ОСОБА_2

встановив:

До Господарського суду Полтавської області надійшов позов Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" в особі Полтавської філії районних електромереж Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод мінеральних вод "Київська Русь" про стягнення 44 444,31 грн., у тому числі: 42897,04 грн. - основного боргу, 1467,89 грн. - пені, 15,07 грн. - 3% річних, 64,31грн. інфляційних, згідно договору про постачання електричної енергії №5133 від 13.10.2017р.

Позивач подав заяву (вхід. № 6240 від 27.06.2018р.) про збільшення позовних вимог, в якому прохає стягнути з відповідача 75105,93 грн., з них: 42897,04 грн. - основного боргу, 1467,89 грн. - пені, 15,07 грн. - 3% річних, 64,31грн. інфляційних, 30661,62грн. санкцій за споживання електричної енергії понад договірну величину, згідно договору про постачання електричної енергії №5133 від 13.10.2017р. (а.с.154).

Ухвалою від 19.07.2018р. суд прийняв заяву про збільшення позовних вимог Подальший розгляд справи проводиться в межах збільшених позовних вимог про стягнення з відповідача 75105,93 грн., з них: 42897,04 грн. - основного боргу, 1467,89 грн. - пені, 15,07 грн. - 3% річних, 64,31грн. інфляційних, 30661,62грн. санкцій за споживання електричної енергії понад договірну величину, згідно договору про постачання електричної енергії №5133 від 13.10.2017р. (а.с.170-171).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач належним чином не виконує передбаченого умовами договору обов'язку щодо оплати за використану електричну енергію.

Про відкриття провадження у справі позивач повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями від 29.05.2018р., від 26.06.2018р., від 25.07.2018р.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 25.05.2018р., надіслана відповідачу на адресу: вул. Пушкіна, буд.1Б, с.Копили, Полтавський район, Полтавська область, 38761, повернулася до суду з відміткою поштового відділення, що адресат не знайдений (а.с.141-143).

За даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод мінеральних вод "Київська Русь" зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 25.05.2018р., вважається врученою відповідачу.

Таким чином, відповідно до ч.7 ст.120, ст.242 Господарського процесуального кодексу України (ділі - ГПК України) ухвали суду вважаються врученими відповідачу.

Той факт, що відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи підтверджується заявою представника відповідача ОСОБА_2 про ознайомлення з матеріалами справи від 16.08.2018р.

Відповідач відзив на позов суду не надав.

Інші заяви по суті справи до суду не надійшли.

За даним позовом ухвалою Господарського суду Полтавської області від 25.05.2018р. порушено провадження у справі № 917/587/18 та призначено справу до розгляду в підготовче засідання на 21.06.2018р., встановлено строки для подання заяв по суті спору.(а.с.1-2).

За ухвалою від 21.06.2018р. суд відклав розгляд підготовчого судового засідання на 19.07.2018р. (а.с.147-148).

За ухвалою від 19.07.2018р. суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 16.08.2018р. (а.с.170-171).

Судове засідання 16.08.2018 р. не відбулось у зв'язку з перебуванням судді на лікарняному.

Ухвалою від 20.08.2018р. суд призначив судове засідання на 30.08.2018р.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази та пояснення, що містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні 30.08.2018р. судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно з ч. 6 ст. 233, ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши всі наявні у справі докази та письмові пояснення, суд встановив наступне.

Між ПАТ "Полтаваобленерго" в особі Полтавської філії районних електромереж та Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод мінеральних вод "Київська Русь" був укладений договір про постачання електричної енергії № 5133 від 12.12.2011р. (далі Договір; а.с.50).

Між ПАТ "Полтаваобленерго" в особі Полтавської філії районних електромереж та Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод мінеральних вод "Київська Русь" був укладений договір про постачання електричної енергії № 5133 від 13.10.2017р. (далі Договір; а.с.76-83).

Відповідно до розділу 1 Договорів позивач (постачальник) зобовязався продати електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 130,0 кВт, а відповідач (споживач) в свою чергу зобовязався оплатити постачальнику електричну енергію її вартість та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього Договору. Точка продажу електричної енергії визначена згідно з додатком «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін». Сумарна приєднана потужність у точках підключення становить 200,0кВт.

Згідно п. 2.3.3 Договорів відповідач зобовязався оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків "Порядок розрахунків" та "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії".

Згідно п.2 додатку № 2 "Порядок розрахунків" до Договорів передбачено, що споживач до початку розрахункового періоду здійснює платіж на наступний розрахунковий період у сумі вартості 100% заявленого (договірного) обсягу споживання електричної енергії.

Розмір суми платежу розраховується споживачем самостійно як сума добутків визначених на наступний розрахунковий період тарифів відповідного класу та заявленого (договірного) обсягу споживання електричної енергії.

У разі відсутності інформації про тарифи на наступний розрахунковий період до дня здійснення попередньої оплати, споживач розраховує суму платежу за тарифами, що діють у поточному розрахунковому періоді.

Згідно п. 7.5 Договорів на підставі показів засобів обліку електричної енергії та умов додатка Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії оформлюється акт про прийняття передавання товарної продукції (про використану електричну енергію).

За період з травня 2017 по квітень 2018р. відповідач спожив електричну енергію на загальну суму 97239,15 грн. Зазначене підтверджується двостороннє підписаними актами про обсяги спожитої (переданої) споживачу електричної енергії та відомостями про фактичні покази розрахункових приладів обліку електричної енергії від 20.03.2018р., від 20.02.2018р., від 20.01.2018р., від 20.12.2017р., від 20.11.2017р., від 20.10.2017р., від 20.09.2017р., від 20.08.2017р., від 20.07.2017р., від 20.06.2017р., від 20.05.2017р., (а.с.18-49).

Позивачем виписані відповідачу відповідні рахунки на оплату активної електричної енергії.

За використану активну електроенергію відповідач сплатив 54259,64 грн. (розрахунок заборгованості а.с.4).

Заборгованість за спожиту активну електроенергію в сумі 42897,04 грн. відповідачем не сплачена.

За ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Зазначені положення викладені і в ст. 193 Господарського кодексу України.

Статтею 275 Господарського кодексу України визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач заборгованість не сплатив.

Згідно ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача 8733,65 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 4.2.1 Договорів, сторони визначили, що за порушення термінів, визначених відповідним додатком п. 2 Додатку № 2 «Порядок розрахунків» споживач сплачує постачальнику електричної енергії пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, компенсаційні нарахування на встановлений індекс інфляції та три проценти річних з простроченої суми.

Згідно п.10 Додатку №2 сторони визначили, що у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним порядком платежів постачальник електричної енергії проводить споживачу нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується; на суму боргу нараховуються компенсаційні нарахування з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.(а.с.88).

На підставі вказаних положень у зв'язку із несвоєчасною оплатою активної електричної енергії позивачем нараховано 1467,89 грн. - пені за період з травня 2017р. по квітень 2018р., 15,07 грн. -три проценти річних, 64,31 грн. - інфляційних за період з липня 2017р. по квітень 2018р.(а.с.14-17)

Позовні вимоги в цій частині є правомірними.

Позивач також прохає стягнути з відповідача 30661,62грн. санкцій за споживання електричної енергії понад договірну величину за березень 2018р.

Відповідно до акту про обсяги спожитої (переданої) споживачу (субспоживачу) електричної енергії від 20.03.2018р та відомостями про фактичні покази розрахункових приладів обліку електричної енергії від 20.03.2018р., підписаного представниками сторін, відповідачем за березень 2018 року спожито 16842 кВт/год. (а.с.156-157).

Позивач направив відповідачу повідомлення № 13-22-03-541 від 29.0.2018р. про перевищення договірної величини споживання електроенергії на 14,34 кВт/год., та необхідність сплати 30661,62 грн. двократної вартості, що підтверджується поштовою квитанцією від 29.03.2018р. (а.с.158).

На оплату даної суми санкцій позивач виставив відповідачу рахунок № С5133 від 29.03.2018р., що підтверджується поштовою квитанцією від 29.03.2018р. (а.с.158).

Санкція за перевищення договірної величини споживання електроенергії відповідачем не сплачена.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 276 Господарського кодексу України загальна кількість енергії, яка відпускається, визначається за погодженням сторін. Пропозиції абонента щодо кількості та видів енергії, строків її відпуску є пріоритетними за наявності виробничих можливостей у енергопостачальника.

В додатку № 1 до договору "Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу" сторонами узгоджені обсяги споживання відповідачем електричної енергії, в березні 2018р. в обсязі 2,500 кВт/год. Фактично за цей місяць відповідачем було спожито 6,84тис кВт/год. Отже, відбулося перевищення договірної величини споживання електроенергії на 14,34тис кВт/год.

Частиною 5 статті 26 Закону України "Про електроенергетику" встановлено, що у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Відповідно до п. 6.16 Правил КЕЕ, обсяг перевищення договірних величин споживання електричної енергії та/або величини потужності протягом розрахункового періоду оплачується споживачами постачальнику електричної енергії за регульованим тарифом відповідно до законодавства України та договору.

У пп. 4.2.2 п.4.2 Договору встановлена відповідальність споживача за перевищення договірних величин споживання електричної енергії у вигляді сплати постачальнику двократної вартості різниці фактично спожитих та договірних величин.

З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення 30661,62 грн. за перевищення договірних величин споживання електроенергії є правомірними та підлягають задоволенню.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у даній справі.

При подачі даного позову позивачем сплачено 1762,00 грн. судового збору за платіжним дорученням від 20.04.2018р. № 668011 (а.с.8).

В звязку з поданням заяви про збільшення позовних вимог позивачем доплачено 1762,00 грн. судового збору за банківською квитанцією № 6 від 22.02.2018р. (а.с.85).

Відповідно до ч.1 та ч. 4 ст. 129 ГПК України вказані судовий збір у розмірі 1762,00 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

Вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод мінеральних вод "Київська Русь" (вул. Пушкіна, буд.1б, с.Копили, Полтавський район, 38761; ідентифікаційний код 37531714) на користь Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" в особі Полтавської філії районних електромереж Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго"; ідентифікаційний код 00131819) 42897грн. 04коп. основного боргу, 1467грн. 89коп. - пені, 15грн. 07 коп. річних, 64грн. 31 коп. інфляційних, 30661грн. 62коп. - санкцій за споживання електричної енергії понад договірну величину за березень 2018р., 1762грн. відшкодування витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата складення повного судового рішення: 30.08. 2018р.

Суддя Н.Г.Гетя