ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2018 р. м. Київ Справа № 910/3087/18

Розглянувши матеріали справи за позовом Малого підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальність «Дон»

до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України

про стягнення 111 568,21 грн.

Суддя А. Ю. Кошик

За участю секретаря судового засідання Абраменко М.К.

За участю представників:

Позивача: не зявився

Представник відповідача: ОСОБА_1

Обставини справи:

В провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа № 910/3087/18 за позовом Малого підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Дон» (надалі позивач) до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (надалі відповідач) про стягнення 111 568, 21 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.04.2018 року відкрито провадження у справі № 910/3087/18, підготовче засідання призначено на 15.05.2018 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.06.2018 року у звязку з лікарняним судді А.Ю. Кошика судове засідання, призначене на 15.05.2018 року не відбулося, тому розгляд справи № 910/3087/18 перенесено на 07.06.2018 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.06.2018 року відкладено підготовче засідання на 21.06.2018 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.06.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.07.2018 року.

До канцелярії суду 05.07.2018 року представником позивача подано клопотання про проведення підготовчого засідання в режимі відеоконференції.

06.07.2018 року телефонограмою повідомлено представника позивача ОСОБА_2 про відсутність технічної можливості провести підготовче судове засідання 17.07.2018 року з розгляду справи № 910/3087/18 в режимі відеоконференції.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання 17.07.2018 року не зявився. У судовому засіданні 17.07.2018 року представник відповідача проти позову заперечував.

В судовому засіданні 17.07.2018 року оголошувалась перерва на 31.07.2018 року.

В судове засідання 31.07.2018 року представник позивача не зявився, представник відповідача в судовому засіданні 31.07.2018 року проти позову заперечував.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У звязку з чим, в судовому засіданні 31.07.2018 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин, 08.12.2016 року між Малим підприємством у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Дон» (позивач, Виконавець) та Державним підприємством обслуговування повітряного руху України (відповідач, Замовник) було укладено Договір про надання послуг №7.1-644/2016 (далі - Договір).

Предметом даного Договору є надання послуг з ремонту кабельних мереж звязку ТБ14х4х0,5 (КРМ-261-ОПРС), м. Київ та ТППБ 30х2х0,5 (СДП-281-БПРМ-281), м. Івано-Франківськ.

Відповідно до п. 3.1. Договору орієнтовна ціна договору є тверда та складає 909800 грн., у тому числі ПДВ 151 633,33 грн. Ціна Договору розрахована відповідно до запланованого переліку послуг згідно з договірними цінами, викладеними у кошторисах за умовами державних ресурсних елементних кошторисних норм ДСТУ Б Д.1.1-1:2013. Кошториси узгоджуються сторонами та є невідємними додатками до Договору.

Ціна договору може бути змінена протягом строку його дії в порядку та на підставах, передбачених законодавством України, у тому числі законодавством про здійснення державних закупівель, тільки у тій частині, яка ще не сплачена, за наявності суттєвих обставин та згодою сторін, шляхом підписання сторонам додаткової угоди.

Згідно додатку №1 до договору вартість послуг по роботам ТБ14х4х0,5 (КРМ-261-ОПРС), м. Київ склала 565662,31 грн., даний додаток був підписаний обома сторонами Договору. Термін виконання робіт відповідно до цього додатку був узгоджений сторонами 30.06.2017 року.

У своєму позові позивач стверджує, що 26.06.2017 направив листа відповідачу, в якому пояснив, що в ході підготовки до виконання робіт за обєктивних обставин, був змушений змінити трасу прокладки і складу будівельних робіт, що в свою чергу, призвело до змін організації виробничого плану. В даному листі, позивач обґрунтував чому виникли дані складнощі та зазначив, що робота виконана на 90%. У звязку з цим, позивач просив продовжити термін проведення робіт до 15.08.2017 року.

Листом від 19.08.2017 року, що за твердженням позивача надійшов із запізненням, відповідач погодив продовжити строк виконання робіт до 30.08.2017 року.

Пунктом 4.3. ст. 4 Договору визначено, що після завершення надання послуг представник Замовника на обєкті та представник Виконавця підписують двосторонній Акт надання послуг з ремонту кабельних мереж звязку (Додаток №4 до Договору). Після завершення ремонту аналогічно складається та підписується за типовою формою ОЗ-2 «Акт прийняття-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих обєктів» (Додаток №5 до Договору) та Акт КБ-2в.

З цього приводу позивач зазначає, що 14.08.2017 року відповідачу було направлено лист про закінчення відновлювальних робіт кабельної мережі звязку та подано до розгляду, перевірки та затвердження акти приймання наданих послуг з ремонту, 15.08.2017 року сторонами було підписано акт наданих послуг з ремонту кабельної мережі звязку за Договором, що підтверджував виконання зобовязань позивача за Договором.

Також позивач зазначає, що пізніше на його адресу (як Виконавця) надійшла додаткова угода №1 з додатком №1, в якій зазначалось, що строк виконання робіт подовжено до 29.09.2017 року. Відповідно до умов цієї угоди сторони домовились про продовження строку надання послуг, у звязку з чим Додаток №1 викладено у новій редакції.

У відповідності з довідкою КБ-3 вартість виконаних робіт склала 483 906, 30 грн. Позивач запевняє, що Акт за формою КБ2 та довідки КБ№ були подані на затвердження ще 14.08.2017 року і фактично підписані 15.08.2017 року, хоча і датовані 21.09.2017 року. Рахунок-фактора на оплату виконаних робіт був наданий ще 15.08.2017 року, але відповідач самостійно виставив дату 29.09.2017 року, що призвело до прострочення виконання покладених на позивача зобовязань відповідно до умов Договору.

27.10.2017 року на адресу позивача надійшов лист про нарахування штрафних санкцій, у звязку з несплатою яких суму рахунку на оплату при виконанні послуги було зменшено на суму штрафних санкцій у розмірі 96781, 26 грн.

Позивач, посилаючись на Господарський кодекс України та Цивільний кодекс України, вважає, що відповідач безпідставно прийняв рішення про застосування штрафної санкції на не існуючих підставах, оскільки прострочення терміну по виконаним роботам не відбулось. У звязку з чим, на безпідставно вираховані відповідачем з вартості виконаних робіт кошти в сумі 96781,26 грн. роботи вважаються неоплаченими і відповідна сума є простроченою сумою боргу перед позивачем.

У звязку з чим, позивач просить в позові стягнути з відповідача 96781,26 грн. боргу в розмірі недоплаченої суми за виконані роботи та за прострочення відповідного грошового зобовязання також позивачем нараховано до стягнення 10394,04 грн. пені, 3326,99 грн. інфляційних та 1065,92 грн. 3 % річних

Відповідач в ході розгляду спору проти позову заперечував, подав відзив на позов, в якому стверджує, що він дійсно погодив продовження строку до 30.08.2017 року, але, оскільки, відповідно до п.11.12 Договору всі зміни та доповнення до договору дійсні лише у випадку виконання їх у письмовій формі шляхом підписання уповноваженими представниками сторін, то між сторонами була укладена додаткова угода №1 до Договору №7.1-644/2016 від 08.12.2016 року щодо продовження строку надання послуг з ремонту кабельної мережі звязку ТБ14х4х0,5 (КРМ-261-ОПРС), м. Київ до 29.09.2017 року.

Також відповідач зазначає, що акт наданих послуг з ремонту кабельної мережі звязку на загальну суму 483 906,30 грн. було підписано 21.09.2017 року, а не 15.08.2017 року, як стверджує позивач, саме тому було продовжено строк виконання робіт до 29.09.2017 року підписаною 20.09.2017 року Додатковою угодою.

Державне підприємство обслуговування повітряного руху України листом від 27.10.2017 року №1-26-4311, посилаючись на ст. 230, 231 Господарського кодексу України та ст. 530, 599 Цивільного кодексу України, повідомило Мале підприємство у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Дон» про нарахування штрафних санкцій та необхідності їх сплати на розрахунковий рахунок.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобовязання.

Згідно з п. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються у розмірі, передбаченому договором.

Відповідач зазначає, що у звязку з несплатою позивачем, як виконавцем за Договором, штрафних санкцій, відповідно до п. 5.4. Договору відповідач скористався своїм правом на зустрічне погашення зобовязань та зменшив суму рахунку на оплату за надані послуги на суму нарахованих штрафних санкцій у розмірі 96 781,26 грн. У звязку з чим, відповідач стверджує, що роботи оплачені в повному обсязі у відповідності до умов Договору, тому відсутнє прострочення і підстави для нарахування штрафних санкцій.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За наслідками розгляду спору судом встановлено, що відповідачем вартість робіт за Договором не заперечується на суму 483906,30 грн., також матеріалами справи підтверджується і визнається сторонами факт оплати відповідачем робіт на суму 387125,04 грн.

За твердженням позивача, відповідачем не оплачено роботи на суму 96781,26 грн., які позивач вважає простроченням виконання і просить стягнути з відповідача штрафні санкції на відповідну суму прострочення.

Дослідивши викладені в позові обставини та наявні у справі докази, судом встановлено, що Акт наданих послуг з ремонту кабельної мережі, датований 15.08.2017 року не засвідчує факту приймання-передачі виконаних робіт, підписання Акту приймання-передачі будівельних робіт за Договором на суму 483906,30 грн. відбулось лише 21.09.2017 року після погодження замовником (відповідачем) продовження терміну виконання робіт до 30.08.2017 року.

Тобто в період з 31.08.2017 року по 19.09.2017 року мало місце прострочення виконання робіт, у звязку з чим, відповідачем (замовником) нараховано 96781,26 грн. штрафних санкцій на підставі п. 7.2 Договору, про що звертався до позивача (виконавця) з вимогою про сплату відповідної суми в листі від 27.10.2017 року № 1-26-4311, про факт отримання відповідного листа свідчить надання позивачем відповіді.

Як визначено п. 7.2. Договору, за порушення строків виконання своїх обовязків Виконавець сплачує на вимогу замовника пеню у розмірі 1% ціни ненаданих у строк послуг за кожний день затримки, включаючи день підписання Акту Кб-2в, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної ціни.

Також, в листі від 27.10.2017 року № 1-26-4311 відповідач вимагав від позивача сплати 96781,26 грн. штрафних санкцій протягом трьох банківських днів з дати отримання та попереджав, що в разі несплати позивач скористається своїм правом на зустрічне виконання, передбачене п. 5.4. Договору шляхом зменшення суми оплати робіт на суму нарахованих штрафних санкцій.

Як передбачено п. 5.4. Договору, Виконання замовником свого обовязку щодо оплати наданих послуг обумовлюється виконанням Виконавцем свого обовязку зі сплати штрафу та пені, які передбачені Договором, у разі настання відповідних підстав (зустрічне виконання зобовязання).

Як передбачено ст. 601 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Таким чином, відповідним п. 5.4. Договору сторони погодили можливість зустрічного зарахування зобовязань замовника з оплати робіт та зобовязань виконавця зі сплати штрафних санкцій.

У звязку з чим, відповідачем станом на дату оплати робіт за Договором, що відбулось 17.11.2017 року, було застосовано п. 5.4. Договору та здійснено оплату за виконані на суму 483906,30 грн. роботи за Договором, в сумі 387125,04 грн., провівши на підставі п. 5.4. Договору зустрічне зарахування на суму 96781,26 грн. за рахунок нарахованих штрафних санкцій.

Таким чином, відсутні підстави вважати 96781,26 грн. сумою прострочення оплати за виконані за Договором роботи та стягнення відповідної суми як заборгованості.

У звязку з недоведеністю факту наявності простроченої заборгованості, виключаються підстави для нарахування на спірну суму пені, інфляційних та річних.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, повно та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем не обґрунтовані, відповідачем спростовані, тому задоволенню не підлягають.

У звязку з відмовою в задоволенні позовних вимог, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору відповідно до статей 123, 129 Господарського процесуального кодексу України не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позову Малого підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Дон» до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про стягнення 111 568, 21 грн. відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Ю. Кошик