КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2018 р. Справа№ 910/2330/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Отрюха Б.В.

Суліма В.В.

секретар судового засідання Головатенко А.В.

за участю представників сторін:

від військової прокуратури: прокурор Спора Г.І. довіреність № посвідчення 034726 від 05.08.15;

від позивача: не з'явилися;

від відповідача: не з'явилися; розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Космо Плюс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2018, повне рішення складено 15.06.2018

у справі № 910/2330/18 (суддя Картавцева Ю.В.)

за позовом Військового прокурора Київського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Космо Плюс"

про стягнення 333 696,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Військовий прокурор Київського гарнізону звернувся до Господарського суду міста Києва в інтересах держави в особі Міністерства оборони України з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Космо Плюс" про стягнення 333 696,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначає про те, що відповідачем не виконано зобов'язання з поставки товару за договором № 286/3/17/196 про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України) від 10.01.2017, у зв'язку з чим прокурор просить стягнути з відповідача на користь позивача пеню та штраф у розмірі 333 696,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.06.2018 у справі № 910/2330/18 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Космо Плюс" на користь Міністерства оборони України пеню у розмірі 259 776,00 грн., штраф у розмірі 73 920,00 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Космо Плюс" на користь Військової прокуратури Центрального регіону України судовий збір у розмірі 5 005,44 грн.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Космо Плюс" звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2018 у справі № 910/2330/18 повністю та відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права та неповним з'ясуванням всіх обставин справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.07.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Космо Плюс" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2018 у справі № 910/2330/18. Завершено підготовчі дії у справі № 910/2330/18. Призначено справу до розгляду на 04.09.2018.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду від 03.09.2018 № 09.1-08/2675/18, у зв'язку із відпусткою судді Шаптали Є.Ю., який не є суддею-доповідачем у даній справі, призначено повторний автоматизований розподіл судових справ.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2018, справу № 910/2330/18 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Отрюх Б.В., Сулім В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.09.2018 прийнято матеріали справи № 910/2330/18 до свого провадження.

Прокурор у судовому засіданні 04.09.2018 заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2018 у справі № 910/2330/18 залишити без змін, вимоги апеляційної скарги без задоволення.

Представники відповідача та третьої особи у судове засідання 04.09.2018 не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Згідно із ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, які містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, враховуючи те, що в ухвалі Київського апеляційного господарського суду від 11.07.2018 доведено до відома учасників судового процесу, що нез'явлення їх представників у судове засідання не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги, а також положення ч. 12 ст. 270 ГПК, судова колегія ухвалила розглядати апеляційну скаргу за відсутності представників позивача та відповідача.

Згідно із ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 10.07.2017 між позивачем та відповідачем укладено договір № 286/3/17/196 про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України), відповідно до п.п. 1.1, 1.2 якого, відповідач, за договором постачальник, зобов'язується у 2017 році поставити позивачу, за договором замовнику, товар - спідню білизну (1831 (лот 1. чоловічі труси 18312000-9 (труси з трикотажного бавовняного кулірного полотна, вид 2), а позивач - забезпечити приймання та оплату товару в асортименті, кількості, у строки (терміни), вказані у договорі. Номенклатуру товару, передбаченого до поставки за договором, вимоги згідно з якими виготовляється товар, строки (терміни) виконання договору визначаються специфікацією, відповідно до якої товар чоловічі труси 18312000-9 (труси з трикотажного бавовняного кулірного полотна, вид 2) повинен бути поставлений у кількості 20000 шт. у строк до 30.08.2017; ціна за одиницю без ПДВ - 44,00 грн., ціна товару з ПДВ -1056000,00 грн. ДСТУ та ГОСТи застосовуються в частині, в якій не суперечать Технічним умовам на виріб (товар), затвердженим Міністерством оборони України.

Згідно із ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (ст. ст. 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору та вимог цього кодексу (ст. 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Пунктом 3.7 договору передбачено, що приймання товару оформлюється актом приймального контролю (якості), який повинен бути складений представником позивача. Належним чином оформлений і підписаний акт є підтвердженням приймання товару за якістю та направляється позивачу після відправки товару разом з рахунком-фактурою.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, відповідач повинен був здійснити поставку товару за договором у строк до 30.08.2017.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо постачання товару за договором № 286/3/17/196 як до 30.08.2017, тобто в строки, передбачені вказаним договором, так і в подальшому, також не надано таких доказів і до господарського суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 8.3.4. договору за порушення строків виконання зобов'язання постачальник сплачує пеню у розмірі 0,2% від вартості непоставленого товару за кожну добу затримки та за прострочення понад 10 днів з постачальника додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Згідно із ч. 2 ст. 193, ч. 1. ст. 216 ГК України порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

В ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 231 ГК України у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах, зокрема,за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Перевіривши розрахунок пені та штрафу, передбачених п. 8.3.4 договору № 286/3/17/196, апеляційний господарський суд вважає суму пені у розмірі 259 779,00 грн та штрафних санкцій у розмірі 73 920,00 грн., правильними та такими, що підлягають стягненню з відповідача.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що описка допущена у тексті позовної заяви не впливає на заявлені прокурором позовні вимоги та не була врахована при визначенні у прохальній частині позову розміру позовних вимог - 333 696,00 грн. (пеня та штрафні санкції).

Колегія суддів не погоджується із доводами апеляційної скарги, враховуючи викладене та наступне.

Посилання скаржника на порушення господарським судом першої інстанції положень Закону України "Про Публічні закупівлі", є безпідставними, оскільки питання дійсності чи недійсності спірного договору не є предметом спору та не досліджується у справі № 910/2330/18.

Крім того, рішенням Господарського суду міста Києва від 24.10.2017 у справі № 910/14622/17, залишеним без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 12.12.2017 та Верховного Суду від 28.02.2018, в позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Космо Плюс" до Міністерства оборони України про визнання рішення тендерного комітету в частині недійсним та договору недійсним відмовлено повністю.

Щодо незалучення судом першої інстанції до участі у справі в якості третьої особи ПАТ "Банк Альянс", колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду про те, що відповідачем не доведено, яким чином рішення суду у даній справі може вплинути на права та обов'язки ПАТ "Банк Альянс" відносно однієї із сторін спору, у зв'язку із чим, судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи ПАТ "Банк Альянс".

Згідно із ч. 2 ст. 277 ГПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело по неправильного вирішення справи.

Однак, з огляду на вищевикладене, правові підстави для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2018 у справі № 910/2330/18 та для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Космо Плюс", відсутні.

Скаржником у апеляційній скарзі не наведено порушень норм процесуального права, передбачених ч. 3 ст. 277 ГПК України, що є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Твердження апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішенні Господарського суду міста Києва від 05.06.2018 у справі № 910/2330/18.

Скаржником, на підтвердження доводів щодо неправильного застосування норм процесуального та матеріального права, не наведено обставин, які б свідчили про наявність таких порушень.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, скаржник не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 74, 76-79 ГПК України.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування рішення місцевого суду не вбачається.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги, згідно із ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Космо Плюс" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2018 у справі № 910/2330/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2018 у справі № 910/2330/18 залишити без змін.

3. Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.

4. Матеріали справи № 910/2330/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Повний текст постанови складено та підписано 05.09.2018.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до положень, викладених у ст.ст. 286- 291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді Б.В. Отрюх

В.В. Сулім