УХВАЛА

м. Київ

04.09.2018Справа № 910/11581/18
За заявою Акціонерного товариства "ОТП банк"

про забезпечення позову у справі

за позовом Акціонерного товариства "ОТП банк"

до Фізичної особи - підприємця Діденко Дениса Валерійовича

про повернення помилково перерахованих грошових коштів 245959 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення з відповідача суми помилково перерахованих (перерахування відбулося двічі) коштів згідно платіжного доручення №ВО314203 від 22.05.2018. Вимоги позову мотивовані тим, що кошти було перераховано без належної правової підстави з кореспондентського рахунку банку.

Після надходження позову від Позивача надійшла заява про забезпечення позову, у якій Позивач просить суд накласти арешт грошові кошти Відповідача у межах суми позову, які обліковуються на вказаних у заяві рахунках Відповідача.

Заяву про забезпечення позову Позивач обґрунтовує тим, що суму коштів, які безпідставно надійшли на рахунок Відповідача, останній не повертає, і також оскільки ця сума коштів є значною Позивач вважає, що у випадку не накладення арешту на кошти їх сума може зменшитись або зникнути, відтак виконання рішення суду, у випадку задоволення позовних вимог, може значно утруднитися.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 136 ГПК України, забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся звернутися до суду.

При цьому, за ст. 74 ГПК України обов'язок доказування розподілений між сторонами таким чином, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто у даному випадку, саме на Позивача, як на особу, яка посилається, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, покладається обов'язок доведення своїх посилань, а у даному випадку - доведення реальності побоювання, що Відповідач вчинить дії, які призведуть до зникнення спірної суми коштів та буде ухилятися від виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Разом з цим, матеріали справи не містять доказів, що Відповідачем вчинялися будь-які дії, спрямовані на зменшення спірної суми коштів, або такі дії, які свідчать, що у майбутньому Відповідач має намір ухилитися від виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Щодо протиправності перерахування спірної суми коштів та невчинення Відповідачем дії по їх поверненню, то самі обставини «протиправності» перерахування та «утримування» коштів Відповідачем не є безумовними фактами, а є предметом доведення у межах даного спору.

З огляду на наведене вище, підстав для задоволення заяви про забезпечення позову суд наразі не вбачає, тому відмовляє в її задоволенні.

У зв'язку з відмовою у задоволенні заяви сплачена Позивачем сума судового збору за її подання відноситься на Позивача та йому не відшкодовується.

У випадку надання Позивачем належних, допустимих, достовірних або достатніх у сукупності доказів, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Позивача, за захистом яких він звернувся звернутися до суду - Позивач не позбавлений права на повторне звернення до суду з заявою про забезпечення позову у загальному порядку.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя Р.Б. Сташків