РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.08.2018Справа №910/8037/18

Господарський суд міста Києва у складі: головуючого - судді Князькова В.В., розглянувши у письмовому провадженні справу

за позовом фізичної особи-підприємця Забіяки Галини Іванівни, Миколаївська обл., Веселинівський район, смт. Веселинове

до відповідача: Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Богдана Хмельницького, 12-14», м. Київ

про стягнення 66 223,90 грн., -

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Забіяка Галина Іванівна звернулась до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Богдана Хмельницького, 12-14» про стягнення 66 223,90 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 25.02.2016 у місті Києві по вул. Богдана Хмельницького, 12-14 відбулось руйнування відселеного житлового будинку, внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб «КIA RIO», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який є об'єктом страхування за договором добровільного страхування наземного транспорту №2-01 від 07.10.2015, укладеним з Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО». За змістом позовної заяви, на підставі статті 27 Закону України «Про страхування», статті 993 Цивільного кодексу України та договору №18/04/2018 про відступлення права вимоги від 18.04.2018 до позивача в межах виплаченого страховиком страхового відшкодування перейшло право вимоги до відповідача як до особи, винної у заподіянні шкоди.

Згідно з пунктом 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Частиною 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.06.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв'язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №190 ухвалу про відкриття провадження від 25.06.2018 було вручено відповідачу 03.07.2018.

10.07.2018, тобто у встановлений в ухвалі від 25.06.2018 строк, відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову надав заперечення, посилаючись на недоведення позивачем наявності усіх елементів складу цивільного правопорушення, які необхідні для покладення на відповідача відповідальності у вигляді відшкодування майнової шкоди, а саме: неправомірної поведінки, вини та причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача та заподіяною шкодою. Також відповідач подав до суду клопотання з запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 4 статті 250 Господарського процесуального кодексу України якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2018 судом залишено без задоволення заяву відповідачу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін, виходячи з малозначності справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги обсяг наданих сторонами письмових доказів по справі, а також з огляду на недопущення порушення розумного строку розгляду справи.

24.07.2018 представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якій останній висловив заперечення проти доводів відповідача щодо відсутності у Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Богдана Хмельницького, 12-14» неправомірної поведінки, оскільки, на думку представника позивача, неправомірні дії можуть полягати й у неправомірній бездіяльності з належного обслуговування будинку, що призвела до негативних наслідків. Також представник позивача вказав, що саме відповідач є зобов'язаною особою, оскільки останній є балансоутримувачем будинку згідно з розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації №601 від 04.10.2013 та актом прийому-передачі житлового будинку з балансу на баланс від 29.05.2015.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, у тому числі письмові пояснення учасників справи, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступні фактичні обставини справи.

07.10.2015 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» (страховик) та ОСОБА_3 (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №2-01 (далі - Договір страхування), відповідно до умов якого страховиком було застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Kia Rio», державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Строк дії Договору встановлено з моменту внесення першого страхового платежу до 24:00 год. 06.10.2016 включно (п. 3.5 Договору страхування).

Згідно з довідкою від 26.02.2016, виданою ВП №4 Шевченківського управління поліції ГУ НП у м. Києві, 25.02.2016 ОСОБА_3 звернулась до органу національної поліції з заявою щодо пошкодження транспортного засобу «Kia Rio», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок обвалу будинку за адресою: м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 12-14.

Вказаний будинок перебуває на балансі та в управлінні відповідача - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Богдана Хмельницького, 12-14», що підтверджується розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 04.10.2013 №601 та актом приймання-передачі будинку з балансу на баланс від 29.05.2015.

Матеріалами справи (листи Слідчого управління ГУ НП у м. Києві від 17.05.2018, від 01.06.2018, від 07.06.2018) підтверджується, що за фактом руйнування будинку за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 12-14 було розпочате кримінальне провадження, про що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено запис №0002474 від 25.06.2016. За результатами розгляду заяви ОСОБА_3 прийнято рішення про приєднання зазначеного матеріалу до матеріалів кримінального провадження №0002474. У лютому 2017 року прокурором затверджено та направлено до Шевченківського районного суду міста Києва обвинувальний акт відносно громадянина ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 270-1, ч. 2 ст. 298 Кримінального кодексу України. На теперішній час в межах вказаного кримінального провадження триває судове слідство.

Згідно з рахунком на оплату №СА-000162620 від 02.03.2016, виставленим Товариством з обмеженою відповідальністю «Світ Авто», вартість відновлювальних робіт та замінених деталей транспортного засобу «Kia Rio», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, становить 95 817,00 грн. з ПДВ.

Страховим актом №5074-02 від 08.09.2016 Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» визнано страховим випадком обвал житлового будинку за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 12-14, який стався 25.02.2016, та призначено до виплати страхове відшкодування у розмірі 66 223,90 грн.

Згідно з платіжним дорученням №14857 від 09.09.2016 та відповідно до листа Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» вих.№5-7/09-2095 від 23.06.2016 страховиком сплачено на рахунок страхувальника ОСОБА_3 страхове відшкодування в сумі 66 223,90 грн.

18.04.2016 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» (первісний кредитор) та фізичною особою-підприємцем Забіякою Галиною Іванівною (новий кредитор) укладено договір №18/04/2018 про відступлення права вимоги (далі - Договір відступлення), за умовами якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за укладеними договорами страхування та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором.

Згідно з пунктом 2.2 Договору відступлення загальний розмір заборгованостей боржників, права вимоги до яких відступається згідно з цим договором, становить 758 464,46 грн. згідно з Реєстром прав вимоги, який складається сторонами в паперовому та електронному вигляді.

За змістом додатку №1 до Договору відступлення Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» відступило позивачу право вимоги на суму 66 223,90 грн. за страховим актом №5074-02 від 08.09.2016 щодо страхувальника ОСОБА_3

Спір у даній справі виник у зв'язку із наявністю підстав, на думку позивача, для стягнення з відповідача як з особи, винної у заподіянні шкоди, грошових коштів в сумі 66 223,90 грн.

Розглянувши доводи позивача, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та відповідні заперечення відповідача, господарський суд зазначає наступне.

Щодо виникнення у позивача права вимоги у спірних правовідносинах.

Відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже, у справі, що розглядається, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО», здійснивши виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, набуло права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

За змістом ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

За змістом ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Пунктом 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, в тому числі, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За приписами ч.1 ст.513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст.514 вказаного Кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Керуючись вказаними нормами закону, між страховою компанією та позивачем було укладено договір №18/04/2018 про відступлення права вимоги від 18.04.2018, за змістом додатку №1 до якого Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» відступило позивачу право вимоги на суму 66 223,90 грн. за страховим актом №5074-02 від 08.09.2016 щодо страхувальника ОСОБА_3 При цьому, в графі «боржник» будь-якої зобов'язаної особи не вказано, а право вимоги на суму 66 223,90 грн., яке виникло у страхової компанії є не договірним, а деліктним, тобто таким, що виникло внаслідок заподіяння майнової шкоди.

Щодо правової природи та характеру спірних правовідносин.

Загальні положення про відшкодування завданої майнової шкоди закріплені в положеннях статті 1166 Цивільного кодексу України.

За змістом положень статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З аналізу наведеної норми вбачається, що однією з підстав виникнення зобов'язання є заподіяння шкоди іншій особі. На відміну від зобов'язань, які виникають із правомірних актів, цей вид зобов'язань виникає із неправомірних актів, яким є правопорушення, тобто протиправне, винне заподіяння шкоди деліктоздатною особою. Деліктне (позадоговірне) зобов'язання виникає там, де заподіювач шкоди і потерпілий не перебували між собою у зобов'язальних відносинах або шкода виникла незалежно від існуючих між сторонами зобов'язальних правовідносин.

Отже, фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв'язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв'язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. Також деліктна відповідальність за загальним правилом настає за наявності вини заподіювача шкоди.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто, вина особи, яка заподіяла шкоду, презюмується та вважається встановленою, якщо такою особою не буде доведено інше.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, при зверненні до суду з вимогами про стягнення з відповідача заподіяної шкоди у розмірі 66 223,90 грн., саме позивачем повинно бути доведено як сам факт заподіяння шкоди на суму 66 223,90 грн., так і наявність причинно-наслідкового зв'язку між заподіяною шкодою та протиправною поведінкою відповідача.

Щодо наявності заподіяної шкоди та її розміру.

За загальним правилом, згідно з положеннями статті 1192 Цивільного кодексу України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Норми чинного законодавства не містять вимоги, за змістом якої розмір матеріального збитку може бути підтверджений виключно звітом про оцінку, складеним згідно з Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Перелік можливих доказів у даному випадку не є вичерпним.

Доказами, за визначенням частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За висновками суду, надані позивачем страховий акт №5074-02 від 08.09.2016 та платіжне доручення №14857 від 09.09.2016 на суму 66 223,90 грн. є належними та достатніми доказами, що підтверджують факт заподіяння шкоди в розмірі 66 223,90 грн. в результаті пошкодження транспортного засобу «Kia Rio», державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Щодо наявності протиправної поведінки в діях відповідача.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку є юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

За приписами частин 1, 2, 4, 5 та 7 статті 4 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» об'єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об'єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання. Господарче забезпечення діяльності об'єднання може здійснюватися власними силами об'єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб'єктів господарювання. Об'єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками.

Пунктом 2.2 статуту Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Богдана Хмельницького, 12-14», затвердженого позачерговими загальними зборами об'єднання (протокол №16 від 16.05.2017), визначено, що завданням та предметом діяльності об'єднання є належне утримання будинку та прибудинкової території; забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном; забезпечення сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання; здійснення господарської діяльності для власних потреб.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення статті 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, що діяла на момент заподіяння шкоди), статті 176, 178 Житлового кодексу Української РСР, Правила користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 №572 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 №45), Правила утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 за №927/11207. Зокрема, позивач стверджує, що саме відповідач є особою, яка відповідальна за заподіяну шкоду в розмірі 66 223,90 грн., оскільки останній не забезпечив належне утримання житлового будинку, його ремонт та нагляд за додержанням технічного стану будівлі.

Разом з цим, як зазначалось судом, обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, повинні бути підтверджені належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є компетенцією виключно національних судів першої та апеляційної інстанцій. Проте зважаючи на прецеденту практику Європейського суду з прав людини, суд зобов'язаний мотивувати свої дії та рішення, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Суди повинні враховувати якість поданих сторонами доказів і, зокрема, те, чи породжують обставини, за яких вони були отримані, будь-який сумнів щодо їхньої достовірності й точності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Допустимість доказів означає, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 78 Господарського процесуального кодексу України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, обов'язок доказування, встановлений статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Всупереч викладеним вище вимогам процесуальних норм позивачем не було надано суду жодного доказу на підтвердження обставин, про які вказано в позовній заяві, щодо неправомірної бездіяльності відповідача у вигляді неналежного утримання житлового будинку, нездійснення його ремонту та технічного нагляду, яка б призвела до негативних наслідків у формі заподіяної майнової шкоди на суму 66 223,90 грн. Сам по собі факт перебування будинку №12-14 по вулиці Богдана Хмельницького у місті Києві на балансі та в управлінні Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Богдана Хмельницького, 12-14» не презюмує наявності правових підстав для покладення на відповідача відповідальності за шкоду, заподіяну обвалом вказаного будинку.

Визначальним у даному випадку є доведення належними та достатніми доказами (наприклад, актами, довідками, експертними висновками, звітами, рішеннями суду тощо) факту наявності в діях відповідача протиправної поведінки (у тому числі протиправної бездіяльності), чого позивачем здійснено не було.

До того ж, доводи позивача спростовуються наданими відповідачем доказами, зокрема:

- протоколом №7 позачергових загальних зборів об'єднання від 14.10.2015, на яких було прийнято рішення щодо реставрації будинку №12-14 по вулиці Богдана Хмельницького у місті Києві;

- договором №211-АВ від 22.10.2015, укладеним між Українським державним науково-дослідним та проектним інститутом «УкрНДІпроектреставрація» та відповідачем, на розробку проектно-кошторисної документації по пам'ятці архітектури місцевого значення - будинку по вул. Богдана Хмельницького, 12-14 в Шевченківському районі міста Києва;

- актом огляду технічного стану пам'ятки від 26.10.2015;

- реставраційним завданням, погодженим Департаментом культури Київської міської державної адміністрації 30.12.2015 та затвердженим Департаментом містобудування та архітектури Київської міської державної адміністрації.

- постановою слідчого Головного управління НП у місті Києві від 28.04.2016 про визнання речовим доказом, зі змісту якої вбачається, що будинок №12-14 по вулиці Богдана Хмельницького у місті Києві було визнано аварійним та непридатним для нормальної експлуатації ще у 2004 році згідно з розпорядженням Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації; у ході досудового розслідування встановлено, що протягом 2013-2016 років за відсутності дозвільної та проектної документації у будинку проводились будівельні та ремонтні роботи, що могли спричинити руйнування окремих конструкцій будинку;

- актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 28.03.2016, складеним Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві, в якому зафіксовано факт проведення будівельних робіт у будинку третіми особами.

При цьому, наявний в матеріалах справи припис №293/12 від 24.02.2016, складений Департаментом культури Київської міської державної адміністрації, щодо усунення відповідачем загрози для збереження пам'ятки культури не спростовує викладених вище висновків суду про недоведення позивачем факту неправомірної поведінки відповідача, що спричинила обвал будинку.

Так, судом встановлено, що у провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа №910/2655/17 за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Богдана Хмельницького, 12 - 14» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фонд Досліджень та Розвитку» про стягнення заборгованості зі сплати внесків на реставрацію в розмірі 225 339,30 грн. та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фонд Досліджень та Розвитку» до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Богдана Хмельницького, 12 - 14» про визнання недійсними рішення співвласників ОСББ.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.05.2017 у справі №910/2655/17, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.08.2017 та постановою Верховного Суду від 06.03.2018, задоволено первісні позовні вимоги Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Богдана Хмельницького, 12 - 14» та відмовлено у задоволенні зустрічного позову.

При цьому, судом в межах справи №910/2655/17 було встановлено, що 09.03.2016 ОСББ «БХ, 12-14» отримало від Департаменту культури КМДА припис №293/12 від 24.02.2016 з зобов'язанням привести пам'ятку - будинок №12-14 до належного стану. На теперішній час ОСББ «БХ,12-14» розробляє проект протиаварійних робіт. На виконання проекту укладено наступні угоди: договір №274 від 20.05.2015, що укладений з ТОВ «Ріелті ленд консалт», предмет договору - проект землеустрою для відведення земельної ділянки за адресою м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 12-14 площею 0,2031 га, вартість робіт - 35000,00 грн., без ПДВ; кошторис № 2 з підготовки документації для заключення охоронного договору по пам'ятці архітектури місцевого значення (охоронний номер №635-Кв) - будинку по вул. Богдана Хмельницького, 12-14 в Шевченківському районі м. Києва, що укладений з Українським державним науково - дослідним та проектним інститутом «УкрНДІпроектреставрація», предмет - проект охоронного договору, вартість робіт - 6156,00 грн. в т.ч. ПДВ; кошторис №3 з розробки протиаварійних та консерваційних робіт по пам'ятці архітектури місцевого значення (охоронний номер №635-Кв ) - будинку по вул. Богдана Хмельницького, 12-14 в Шевченківському районі м. Києва, що укладений з Українським державним науково-дослідним та проектним інститутом «УкрНДІпроектреставрація», предмет - комплексні наукові дослідження, вартість робіт - 133053,60 грн. в т.ч. ПДВ; договір на створення і передачу науково-технічної продукції від 31.03.2016, що укладений з ДП НДІБК; додаткова угода №2 від 26.04.2016 до договору на створення і передачу науково - технічної продукції від 31.03.2016, що укладена з ДП НДІБК, предмет угоди - інженерно - геологічні вишукування ділянки при протиаварійних та невідкладних консерваційних роботах по реставрації пам'ятки архітектури місцевого значення (охор. №635-Кв) - будинок по вул. Богдана Хмельницького, 12-14 в Шевченківському районі м. Києва, вартість робіт - 88670,47 грн., в т. ч. ПДВ; додаткова угода №3 від 31.05.2016, до договору на створення і передачу науково - технічної продукції від 31.03.2016, що укладена з ДП НДІБК, предмет угоди - комплексне обстеження технічного стану, розробка робочих креслень на несучі конструкції при протиаварійних та невідкладних консерваційних роботах по реставрації пам'ятки архітектури місцевого значення (охор. №635-Кв) - будинок по вул. Богдана Хмельницького, 12-14 в Шевченківському районі м. Києва, вартість робіт - 599700,00 грн., в т.ч. ПДВ; договір підряду від 16.05.2016, що укладений з ТОВ «MH-Груп», предмет договору - встановлення захисного паркану перед фасадом житлового будинку № 12-14 по вул. Б.Хмельницького в Шевченківському районі міста Києва, вартість робіт - 48800,00 грн., в т.ч. ПДВ; договір №00-2175-16/ЦБ на виконання експертизи проекту будівництва від 06.12.2016, що укладений з ДП «Спеціалізована державна експертна організація - Центральна служба Української державної будівельної експертизи», предмет договору - протиаварійні та невідкладні консерваційні роботи по реставрації пам'ятки архітектури місцевого значення (охор. № 635-КВ) - будинок на вул. Богдана Хмельницького, 12-14 в Шевченківському районі міста Києва, вартість робіт - 52 075,73 грн., в т.ч. ПДВ. Згода на укладення всіх вказаних договорів була підтверджена загальними зборами співвласників. Фінансування робіт за наведеними договорами відбувається за рахунок внесків співвласників, розмір яких затверджується загальними зборами співвласників.

З огляду на встановлені та вказані вище обставини, у господарського суду в межах даної справи відсутні підстави вважати, що в поведінці відповідача наявна протиправна бездіяльність.

Також судом прийнято до уваги, що згідно з листом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві від 04.01.2017 вих.№65/9/43, обрушення 25.02.2016 перекриттів у відселеному п'ятиповерховому будинку по вул. Богдана Хмельницького, 14 класифіковано як небезпечну подію.

Щодо посилань відповідача на наявність кримінального провадження за фактом обвалу будинку №12-14 по вулиці Богдана Хмельницького у місті Києві та, відповідно, наявність протиправних дій особи, яка є підсудною в рамках такого кримінального провадження, господарський суд зауважує, що на теперішній час триває судове слідство, та вироку у справі судом не винесено. Відтак, вказані доводи відповідача на даний момент є передчасними та необґрунтованими.

Щодо причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача і шкодою та щодо вини.

Приймаючи до уваги викладені вище висновки суду про недоведення позивачем наявності протиправної поведінки відповідача, то, як наслідок, відсутній такий елемент цивільного правопорушення як причинно-наслідковий зв'язок між протиправними діями відповідача та шкодою, а також не вбачається наявності вини відповідача у заподіянні майнової шкоди на суму 66 223,90 грн.

За таких обставин, повно та всебічно оцінивши письмові пояснення учасників судового процесу та наявні у справі докази, приділивши увагу кожному твердженню, посиланню та доводу у даній справі, господарським судом не встановлено обставин, з наявністю яких закон пов'язує можливість застосувати до відповідача відповідальність у вигляді відшкодування майнової шкоди. Під час розгляду справи позивачем не доведено належними, допустимими та достатніми доказами наявності усіх елементів складу правопорушення, необхідного для настання цивільно-правової відповідальності відповідача, а саме наявності протиправної поведінки відповідача, причинно-наслідкового зв'язку між заподіяними збитками та діями відповідача, а також вини останнього в їх завданні.

Таким чином, позовні вимоги фізичної особи-підприємця Забіяки Галини Іванівни до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Богдана Хмельницького, 12-14» про відшкодування шкоди в сумі 66 223,90 грн. є необґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню не підлягають.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Приймаючи до уваги висновки суду про відмову у задоволенні позовних вимог, судовий збір в сумі 1 762,00 грн., сплачений при подачі позовної заяви, залишається за позивачем. Окрім того, відсутні підстави для покладення на відповідача понесених позивачем судових витрат на професійну правову допомогу в сумі 8 100,00 грн.

Керуючись ст. ст. 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця Забіяки Галини Іванівни до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Богдана Хмельницького, 12-14» про відшкодування шкоди в сумі 66 223,90 грн. - відмовити.

2. Судовий збір в сумі 1 762,00 грн., сплачений при подачі позовної заяви, та інші понесені судові витрати залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 10.08.2018.

Суддя В.В. Князьков