ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.08.2018 м. Івано-ФранківськСправа № 909/448/18

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Фрич М.М., секретар судового засідання Вакалюк А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Івано-Франківської філії

вул. Ак. Сахарова, 32, м. Івано-Франківськ, 76014

до відповідача: ОСОБА_1 соціального захисту населення Тисменицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області

вул. Липова, буд.7, м. Тисмениця, Івано-Франківська область, 77400

про стягнення заборгованості по компенсації видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг на телекомунікаційні послуги в сумі 57 698,92 грн

Представники сторін не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Івано-Франківської філії подало позов до ОСОБА_1 соціального захисту населення Тисменицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області про стягнення заборгованості по компенсації видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг на телекомунікаційні послуги в сумі 57 698,92 грн.

Відповідач у відзиві на позовну заяву (вх.№11091/18 від 18.07.2018) просить суд закрити провадження у справі, з підстав, що ОСОБА_1 соціального захисту населення Тисменицької РДА не може бути відповідачем у даній справі.

З цього приводу суд вважає за правильне вказати таке.

Відповідно до ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо: 1) спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства; 2) відсутній предмет спору; 3) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу; 4) позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом; 5) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до міжнародного комерційного арбітражу або третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана; 6) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 7) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

В спірному випадку за відсутні будь-якої з наведених умов - в суду відсутні підстави для закриття провадження у справі, а відтак спір підлягає розгляду по суті.

В судове засідання представники сторін не з'явилися.

Згідно ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе у відповідності до ст. 202 ГПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, розглянути справу без участі повноважних представників сторін за наявними в ній матеріалами, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору.

Позиція позивача.

Позивач вказує на те, що Івано-Франківською філією ПАТ "Укртелеком" пільговим категоріям населення за період з січня 2017 року по грудень 2017 року (включно) надавалися телекомунікаційні послуги на пільговій основі. Позивач вказав, що відповідач є єдиним органом соціального захисту населення, який відповідно до свої функціональних обов'язків, передбачених постановою Кабінету Міністрів України "Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги" від 29 січня 2003 року №117, веде облік пільгових категорій громадян та проводить розрахунки з підприємствами та організаціями.

Сума, що підлягає відшкодуванню відповідачем станом на 31.12.2017 року становить 57 698 грн 92 к.

За словами позивача для проведення звірки розрахунків відшкодувань, Івано-Франківською філією щомісяця направлялися Форма-2 Пільги за формою, що передбачена наказом міністерства праці та соціальної політики №535 від 04.10.2007 року.

Позивач стверджує, що відповідачем не проводилось відшкодування заборгованості по компенсації видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг на телекомунікаційні послуги з посиланням на відсутність бюджетних призначень та коштів на зазначені видатки. Посилаючись на ч.6 ст.48 Бюджетного кодексу України позивач зазначив, що бюджетні зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв'язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Казначейством України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Таким чином, з посиланням на ст.193 Господарського кодексу України, ст. 48, 91 Бюджетного кодексу України позивач просить суд стягнути з відповідача суму боргу по компенсації видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг на телекомунікаційні послуги в розмірі 57 698 грн 92 к.

Заперечення відповідача.

18.07.2018 року від відповідача по справі надійшов відзив на позовну заяву (вх.№11091/18 від 18.07.2018), у якому відповідач вказує на те, що ОСОБА_1 соціального захисту населення Тисменицької РДА є бюджетною установою. За словами відповідача всі платежі, які здійснює управління проводяться на підставі кошторисних призначень, згідно затверджених кошторисів та коштів, передбачених на конкретні цілі.

Відповідач вказав, що листом від 25.09.2017 року 31646/04-25 позивача було повідомлено про те, що у 2017 році в Державному бюджеті не передбачені видатки на фінансування пільг з послуг зв'язку за рахунок субвенції з державного бюджету всім категоріям громадян.

Також відповідач зазначив, що в зв'язку з відсутністю фінансування пільг та не маючи функцій перерозподілу коштів, ОСОБА_1 не може бути відповідачем у справі.

В судовому засіданні 14.08.2018 року представник відповідача подав суду Акт звірки розрахунків по наданих населенню пільгах станом на 01.01.2018 року, відповідно до якого станом на 01.01.2018 року заборгованість становить 57 698 грн 92 к., проте заперечив проти задоволення позовних вимог з огляду на відсутність коштів.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив таке.

Івано-Франківською філією ПАТ "Укртелеком" в період з січня 2917 року по грудень 2017 року надано телекомунікаційні послуги пільговим категоріям населення на загальну суму, яка підлягає відшкодуванню - 57 698 грн 92 к, що підтверджується розрахунками видатків на відшкодування витрат пов'язаних з наданням послуг з січня 2017 року по грудень 2017 року (а.с.14).

Відповідно до листа ОСОБА_1 соціального захисту населення Тисменицької районної державної адміністрації №1646/04-25 від 25.09.2017 року відповідач повернув позивачу підписані акти звіряння розрахунків по наданих населенню пільгах і повідомив, що у бюджеті 2017 року кошти для відшкодування даних виплат не передбачені (а.с.81).

ОСОБА_1 соціального захисту населення Тисменицької районної державної адміністрації №136/06-25 від 20.10.2017 року повідомлено позивача про відсутність у районному бюджеті коштів на відшкодування пільг (а.с.82).

Відповідно до листа ОСОБА_1 соціального захисту населення Тисменицької районної державної адміністрації №136/06-25 від 15.11.2017 року позивача повідомлено про те, що видатки на відшкодування пільг по послугах зв'язку не передбачені у районному бюджеті, а відтак управління звіт за формою "2-Пільга" прийняти не може (а.с.80).

Відповідно до поданого відповідачем ОСОБА_2 звірки розрахунків по наданих населенню пільгах заборгованість станом на 01.01.2018 року становить 57 698, 92 грн (а.с.104).

Виходячи з матеріалів справи та керуючись вимогами діючого законодавства, суд дійшов в спірному випадку наступних висновків.

Частиною 3 ст.63 Закону України "Про телекомунікації" передбачено, що телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Так, Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу", Законом України "Про жертви нацистських переслідувань", Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Законом України "Про статус ветеранів військової служб, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний статус", Законом України "Про охорону дитинства" передбачено надання телекомунікаційних послуг на пільговій основі категоріям споживачів, визначених вказаними законами.

Відповідно до п.3 Постанови Кабінету Міністрів України №117 від 29.01.2003 року "Про єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги" уповноваженими органами є: структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад.

Відповідно до п.11 Постанови Кабінету Міністрів України №117 від 29.01.2003 року "Про єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги" - уповноважений орган щомісяця: 1) звіряє інформацію, що міститься в Реєстрі, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги, і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не провадить розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації; 2) після проведення розрахунків з підприємствами та організаціями, що надають послуги, складає: реєстр погашення заборгованості перед підприємствами та організаціями, що надають послуги, згідно з формою "5-пільга" та реєстр розрахунків згідно з формою "7-пільга"; акти звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги згідно з формою "3-пільга".

Таким чином, законодавством встановлено надання телекомунікаційних послуг на пільговій основі певним категоріям споживачів, а розрахунки за такі надані послуги проводиться уповноваженим органом, у спірному випадку - відповідачем.

Позивач подав суду Розрахунок видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг, відповідно до якого пільговим категоріям населення було надано на пільговій основі телекомунікаційні послуги.

Відповідно до зведеного розрахунку видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг на телекомунікаційні послуги в Тисменицькому районі - сума витрат встановить 57 698 грн 92 к.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права і обов'язки.

Згідно приписів ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідач не надав суду доказів в підтвердження виконанням ним заборгованості по компенсації вказаних видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг.

За таких обставин, дослідивши подані докази, суд визнав їх належними доказами в розумінні статей Господарського процесуального кодексу України (надалі за текстом - ГПК України). На підставі цих доказів з урахуванням обставин по справі та діючого законодавства суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Заперечення відповідача щодо відсутності в бюджеті коштів на відшкодуванням витрат, пов'язаних з наданням пільг на телекомунікаційні послуги, спростовуються таким.

Відповідно до ст.19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Відповідно до ст.91 Бюджетного кодексу України до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів, належать видатки на пільги з послуг звязку.

Відповідно до ч.6 ст. 48 Бюджетного кодексу України бюджетні зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв'язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Казначейством України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Відповідно до ч.2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Крім того, слід вказати, що порядок та механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення компенсаційних виплат за вказані пільги окремих категорій громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету встановлений Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 р. № 256 "Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету" (далі - Порядок), згідно п.2 якого фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі. Забороняється фінансування місцевих програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення (далі - головні розпорядники коштів) (п.3).

Перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться Державною казначейською службою згідно з помісячним розписом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобов'язань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій, допомоги та компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян. Щомісячні суми субвенцій перераховуються на рахунки місцевих бюджетів, відкриті Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій у відповідних органах Державної казначейської служби, пропорційно обсягам субвенцій, передбаченим у державному бюджеті для бюджету Автономної Республіки Крим, обласних бюджетів, бюджетів мм. Києва та Севастополя (п.4).

За приписом п.5 Порядку головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення): зокрема, до 22 числа місяця, що настає за звітним, - щодо пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот, компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян, пільг з послуг зв'язку, зокрема безпроводового доступу до телекомунікаційної мережі з придбанням відповідних стаціонарних абонентських терміналів, та інших передбачених законодавством пільг (крім пільг на одержання ліків та зубопротезування). Інформація про фактично нараховані за звітний період суми подається як в цілому, так і за розрахунками, не проведеними згідно з Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 р. №20.

Фінансові органи районних держадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення) на підставі актів звіряння, зазначених у пункті 5 цього Порядку, щомісяця готують реєстри нарахованих сум та подають їх Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, управлінням Державної казначейської служби в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (п.6).

Пунктом 8 Порядку передбачено, що отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби, для здійснення відповідних видатків.

Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють у п'ятиденний строк розрахунки з постачальниками відповідних послуг і ведуть облік за видами пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу; допомоги сім'ям з дітьми, малозабезпеченим сім'ям, інвалідам з дитинства, дітям-інвалідам та тимчасової державної допомоги дітям; компенсації особам, які згідно із статтями 43 і 48 Гірничого закону України мають право на безоплатне отримання вугілля на побутові потреби, але проживають у будинках, що мають центральне опалення; компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян; пільг з послуг зв'язку, зокрема безпроводового доступу до телекомунікаційної мережі з придбанням відповідних стаціонарних абонентських терміналів, та інших передбачених законодавством пільг (крім пільг на одержання ліків та зубопротезування).

Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивачем доведено обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог, а відтак позовні вимоги про стягнення боргу по компенсації витрат за надання телекомунакаційних послуг зв'язку на пільговій основі в розмірі 57 698 грн 92 к. підлягають до задоволення. При цьому, подані позивачем докази відповідачем жодним чином не спростовані.

Відповідно до ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.63 Закону України "Про телекомунікації", ст.19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", ст.11, 509, 617 Цивільного кодексу України, ст. 218 Господарського кодексу України, ст.48, 91 Бюджетного кодексу України,ст.73, 86, 123, 129, 202, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства "Укртелеком в особі Івано-Франківської філії /76014, м. Івано-Франківськ, вул. Ак. Сахарова, 32, / до ОСОБА_1 соціального захисту населення Тисменицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області /77400, Івано-Франківська область, м. Тисмениця, вул. Липова, буд. 7, / про стягнення боргу по компенсації видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг на телекомунакаційні послуги в розмірі 57 698 грн 92 к. - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 соціального захисту населення Тисменицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області /77400, Івано-Франківська область, м. Тисмениця, вул. Липова, буд. 7, / на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком в особі Івано-Франківської філії /76014, м. Івано-Франківськ, вул. Ак. Сахарова, 32, / суму боргу по компенсації видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг на телекомунакаційні послуги в розмірі 57 698 грн 92 к. (п'ятдесят сім тисяч шістсот дев'яності вісім гривень 92 к.) та судовий збір в розмірі 1762 грн ( одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні).

Видати наказ після вступу рішення в законну силу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 29.08.2018

Суддя Фрич М.М.