ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"29" серпня 2018 р. м. Одеса Справа № 916/1296/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

Секретар судового засідання Аганін В.Ю.

при розгляді справи за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" (04116, м. Київ, вул. Шулявська, 5) в особі філії "Інфоксводоканал" (65039, м. Одеса, вул. Басейна, 5);

до відповідача: Житлово-будівельного кооперативу "Моряк-2" (65065, м. Одеса, вул. Генерала Петрова, буд. 7)

про стягнення 88 639,64 грн.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність №1535 від 21.03.2018р.;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

27.06.2018р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Житлово-будівельного кооперативу "Моряк-2", в якій просить суд стягнути з останнього заборгованість у розмірі 88 639,64 грн., а також витрати по сплаті судового збору за подання позову у сумі 1762 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору на послуги водопостачання та водовідведення №4019/1 від 01.11.2000р. в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг, в результаті чого у останнього у період з 01.07.2017р. по 01.06.2018р. виникла заборгованість у сумі, що заявлена до стягнення.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.07.2018р. відкрито провадження у справі № 916/1296/18, справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із призначенням судового засідання для розгляду справи по суті на 30.07.2018р.

30.07.2018р. від позивача до канцелярії суду за вх.№2-3816/18 надійшла заява, в якій останній просить суд закрити провадження у справі №916/1296/18 в частині позовних вимог на суму 5 000 грн., у зв`язку з відмовою від позову, враховуючи, що відповідачем вказану суму було оплачено до подання позовної заяви.

Крім того, 30.07.2018р. ТОВ "Інфокс" було подано до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач, враховуючи, що після подання позивачем позовної заяви, ЖБК "Моряк-2" погасив частково заборгованість на суму 2 500 грн., просить стягнути з відповідача 81 139, 64 грн.

Вказана заява про зменшення розміру позовних вимог судом не прийнята до уваги з огляду на подання останньої з порушенням приписів ст.46 Господарського процесуального кодексу України без надання доказів її направлення відповідачу.

У судовому засіданні 30.07.2018р. судом було оголошено перерву до 15.08.2018р.

Судове засідання, призначене на 15.08.2018р., не відбулося у зв'язку із перебуванням судді Щавинської Ю.М. з 15.08.2018р. на лікарняному.

Крім того, 15.08.2018р. позивачем подано до суду клопотання про залучення додаткових документів до матеріалів справи, а також заяву про зменшення позовних вимог (а.с.42-43), згідно якої ТОВ "Інфокс" просить суд, з огляду на часткову сплату заборгованості відповідачем, стягнути з останнього 78 639,64 грн. та витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача.

Натомість вказана заява про зменшення розміру позовних вимог судом не прийнята до уваги з огляду на подання останньої з порушенням приписів ст.46 Господарського процесуального кодексу України після першого судового засідання без відповідного клопотання.

Приймаючи до уваги вихід судді Щавинської Ю.М. на роботу після лікарняного, справа №916/1296/18 призначена до розгляду на 29.08.2018р., про що 20.08.2018р. було винесено відповідну ухвалу.

Представник позивача у судовому засіданні 29.08.2018р. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити позов.

Відповідач про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином шляхом надсилання ухвал суду на його юридичну адресу, яка зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.75-78), у судове засідання не з'явився, відзиву на позов не надав.

За змістом ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадках розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення.

Приймаючи до уваги, що ухвала про відкриття провадження у справі була повернута від відповідача з відміткою поштової установи "за закінченням встановленого строку зберігання" (а.с.58-61), а також те, що явку відповідача було визнано необов'язковою, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до п.9 ст.165 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, надані в ході розгляду справи, суд встановив наступне:

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Як встановлено судом, 01 листопада 2000 року між Комунальним Підприємством "Одесводоканал", правонаступником якого згідно до п.1.1 статуту є Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфокс" (Виробник) та Житлово-будівельним кооперативом "Моряк-2" (Споживач) укладено Договір № 4019/1 на послуги водопостачання та водовідведення (населення) (а.с.16), відповідно до умов якого Виробник надає послуги з подачі питної води та прийому стічних вод на об'єкти Абонента, а Абонент своєчасно оплачує надані йому послуги. Послуги, згідно додатку №1 до договору від 01.11.2000р. № 4019/1, надаються у житловий будинок, розташований за адресою по вул. Генерала Петрова 7 у м. Одесі, який знаходиться в обслуговуванні відповідача.

19 лютого 2010 року між сторонами по справі було укладено додаткову угоду до договору від 01.11.2000р. № 4019/1 (а.с.19), п.10 якої визначено, що договір діє з моменту укладання договору до 31.12.2015р. в частині надання послуг водопостачання та водовідведення. Договір в частині надання послуг водопостачання та водовідведення вважається продовженим на наступні п'ять років, якщо за місяць до його закінчення сторони не прийдуть до згоди внести зміни або припинити його дію. В частині розрахунків за отримані послуги водопостачання та водовідведення договір діє до повного погашення заборгованості по даному договору. За відсутністю відповідних заяв сторін договір від 01.11.2000р. № 4019/1 є діючим та таким, що підлягає виконанню.

Приймаючи до уваги відсутність в матеріалах справи доказів, що підтверджують наміри сторін припинити договір від 01.11.2000р. № 4019/1, суд вважає його таким, що продовжений на п'ять років з 31.12.2015р.

Розділом 3 договору встановлено порядок та строки розрахунків. Так, облік спожитої і води здійснюється за показниками будинкового прибору обліку води, встановленому на об'єкті абонента (п.3.1.). Оплата послуг водопостачання та водовідведення здійснюється щомісячно до 20 числа місяця, що йде за розрахунковим, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виробника (п.3.2.). Оплата здійснюється за тарифами, затвердженими у встановленому діючим законодавством порядку (п.3.3).

Розрахунки ведуться по сальдо на початок місяця. Перераховані абонентом платежі зараховуються в наступному порядку: в першу чергу в рахунок погашення пені, далі заборгованості з оплати, потім поточних платежів (п.3.6.).

Пунктом 2.3.8. договору (в редакції додаткової угоди від 19.02.2010р.) передбачено обов'язок Споживача надавати за встановленою формою з 19 до передостаннього робочого дня місяця відомості про водоспоживання своїх об'єктів. При їх ненаданні у вказаний строк, Виробник здійснює розрахунок послуг водопостачання та водовідведення за середньодобовими витратами за попередні два розрахункові місяці.

Як вказує позивач, на виконання умов укладеного між сторонами договору Виробником було надано відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення.

Так згідно до актів контрольних зйомок показників водолічільника, підписаних відповідачем (а.с.23-27), обсяг водокористування у серпні 2017р. (з урахуванням коригування) склав 371 м3 (акт №14355 від 16.06.2017р.), у вересні 2017р. склав 981 м3 (акт №6652/9 від 27.09.2017р. ), у жовтні 2017р. склав 520 м3 (акт №7278/10 від 27.10.2017р.).

Обсяги водокористування за липень, листопад, грудень 2017р., січень, лютий, березень 2018р. виставлені позивачем за середньодобовою втратою за попередні два розрахункові місяці, за які наявні показники водокористування, оскільки споживачем не було надано відповідних звітів про водокористування.

Так розрахований обсяг водокористування за липень 2017р. склав 550м3, за листопад 2017р. 750 м3, за грудень 2017р., січень, лютий та березень 2018р. 750 м3 щомісяця.

Обсяг водокористування у травні 2018р. з урахуванням коригування за попередні місяці склав 0 м3 (акт №9586/10 від 29.05.2018р.)

Як вказує позивач, загальна вартість наданих послуг за спірний період розрахована за тарифами, затвердженими Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1141 від 16.06.2016р., №907 від 11.07.2017р. та №1343 від 02.11.2017р. (а.с.29-31) та складає 88 639,64 грн.

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Натомість, відповідач, в порушення умов договору, свої зобов'язання щодо своєчасної оплати не виконав, у зв'язку із чим у Житлово-будівельного кооперативу "Моряк-2" станом на червень 2018р. виникла заборгованість у сумі 88 639,64 грн., яку відповідачем і було заявлено до стягнення в рамках справи №916/1296/18.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем до порушення провадження у даній справі було частково сплачено заборгованість у сумі 5 000 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №48 від 16.06.2018р. (а.с.48) та №51 від 22.06.2018р. (а.с.49) , а також ще 5 000 грн. під час розгляду справи, про що свідчать платіжні доручення №57 від 05.07.2018р. (а.с.45) та №65 від 13.08.2018р. (а.с.74).

Відповідно до ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо, зокрема, відсутній предмет спору, позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом;

Враховуючи, що відповідачем до порушення провадження по справі було частково сплачено заборгованість у сумі 5000 грн., суд закриває провадження по справі в цій частині у звязку з відмовою позивача від позову в цій частині.

Крім того, суд також закриває провадження у справі про стягнення з відповідача 5 000 грн. у звязку з відсутністю предмету спору, оскільки вказану суму було сплачено під час судового розгляду справи.

Водночас, з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів повного виконання відповідачем взятого на себе обов'язку з оплати вартості наданих послуг, суд доходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 78 639,64 грн.

У відповідності до п.9 ст. 129 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, враховуючи те, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, пов'язаних з непроведенням розрахунків за надані послуги, при цьому закриття провадження у справі на суму 10 000 грн. викликано частковою сплатою відповідачем заборгованості безпосередньо перед подачею позову та в процесі розгляду справи, а також те, що до відшкодування заявлений мінімальний розмір судового збору, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 762 грн., відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 129, ч.ч.2,4 ст.231, ст.ст.232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу "Моряк-2" (65065, м. Одеса, вул. Генерала Петрова, буд. 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" (04116, м. Київ, вул. Шулявська, 5) в особі філії "Інфоксводоканал" (65039, м. Одеса, вул. Басейна, 5, ) заборгованість у сумі 78 639 /сімдесят вісім тисяч шістсот тридцять дев'ять/ грн. 64 коп., судовий збір у сумі 1 762 /одна тисяча сімсот шістдесят дві/ грн.

3. Провадження у справі в частині 5 000 грн. закрити у звязку з відмовою позивача від позову.

4. Провадження у справі в частині 5 000 грн. закрити у звязку з відсутністю предмету спору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Одеського апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 03 вересня 2018 р.

Суддя Ю.М. Щавинська