КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2018 р. Справа№ 910/18242/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Сітайло Л.Г.

Пашкіної С.А.

при секретарі Рибчич А. В.

За участю представників:

від позивача 1 ОСОБА_2 - адвокат

від позивача 2: ОСОБА_2 - адвокат

від відповідача : не з'явились

від Компанії Хан Інтернешнл Корп. (третя особа): ОСОБА_2 - адвокат

від Компанії Хан Інтернешнл Корп Лімітед (третя особа): не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.06.2018, повний текст якої складений14.06.2018,

у справі № 910/18242/17 (суддя Морозов С.М.)

за позовом 1. ОСОБА_5

2. ОСОБА_6

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Романов»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Компанія Хан Інтернешнл Корп. (KHAN INTERNATIONAL CORP.)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Компанія Хан Інтернешнл Корп Лімітед (Khan International Corp Limited)

про визнання недійсним рішення та визнання недійсним статуту

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Романов», оформленого протоколом № 05/06/17 від 24.07.2017, та визнання недійсним статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Романов», викладеного у новій редакції 2017 року, затвердженого рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Романов», оформленого протоколом №05/06/17 від 24.07.2017.

При зверненні до суду позивачі заявили клопотання про вжиття заходів забезпечення позовних вимог, в якому просили:

- накласти арешт на нерухоме майно, а саме: об'єкти нерухомості, що розташовані на земельній ділянці комунальної власності загальною площею 2,1446 га (кадастровий НОМЕР_1) за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер майна: 32062391, які складаються з будівель та споруд, наведених в заяві;

- зупинити дію реєстраційних записів до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб та громадських формувань, які були проведені 27.07.2017 державним реєстратором Євдакімовою Анастасією Сергіївною відділу надання адміністративних послуг Біляєвської районної державної адміністрації Одеської області, номер запису 9000186 та 8000186 щодо державної реєстрації статуту відповідача у новій редакції, зміну складу (засновників) учасників товариства, внесення змін до відомостей про юридичну особу щодо зміни керівництва та місцезнаходження відповідача;

- заборонити в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вносити реєстраційні записи і вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Романов» (), в тому числі, заборонити внесення змін до установчих (статутних) документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Романов» (), а також заборонити реєструвати нові відомості про зазначене товариство, зміни керівництва та місцезнаходження (юридичної адреси) Товариства з обмеженою відповідальністю «Романов» (); крім скасування реєстраційних записів які були проведені 27.07.2017 державним реєстратором Євдакімовою Анастасією Сергіївною відділу надання адміністративних послуг Біляєвської районної державної адміністрації Одеської області, номер запису 9000186 та 8000186 щодо державної реєстрації статуту відповідача у новій редакції, зміну складу (засновників) учасників товариства, внесення змін до відомостей про юридичну особу щодо зміни керівництва та місцезнаходження відповідача.

Водночас 12.12.2017 позивачами було подано клопотання про вжиття заходів забезпечення позовних вимог, в якому позивачі просили:

- накласти арешт на нерухоме майно, а саме: об'єкти нерухомості, що розташовані на земельній ділянці комунальної власності загальною площею 2,1446 га (кадастровий НОМЕР_1) за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер майна: 32062391, які складаються з будівель та споруд, наведених в заяві;

- заборонити в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вносити реєстраційні записи і вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Романов» (), в тому числі, заборонити внесення змін до установчих (статутних) документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Романов» (), а також заборонити реєструвати нові відомості про зазначене товариство, зміни керівництва та місцезнаходження (юридичної адреси) Товариства з обмеженою відповідальністю «Романов» ();

- заборонити Чорноморській міській раді, Виконавчому комітету Чорноморської міської ради та іншим виконавчим органам Чорноморської міської ради, змінювати або затверджувати нову адресу місцезнаходження об'єктів нерухомості, що розташовані на земельній ділянці комунальної власності загальною площею 2,1446 га (кадастровий НОМЕР_1) за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер майна: 32062391, які складаються з будівель та споруд, наведених в заяві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.06.2018, повний текст якої складений14.06.2018, у справі № 910/18242/17 у задоволенні клопотань позивачів про вжиття заходів до забезпечення позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні поданих позивачами заяв, суд першої інстанції виходив з того, що:

- за приписами чинного процесуального кодексу особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову;

- про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем (відповідачами) дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідачів від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

- саме лише посилання позивачів на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення їх прав і охоронюваних законом інтересів, без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів з посиланням на відповідні докази та без обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову, не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову;

- позивачами у своїх клопотаннях про вжиття заходів до забезпечення позову не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вони звернулись до суду.

Не погоджуючись з ухвалою, 12.07.2018 ОСОБА_5 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.06.2018 по справі № 910/18242/17, якою відмовлено в забезпечення позову, та постановити ухвалу про забезпечення позову.

В апеляційній скарзі позивач 1 послався на те, що:

- суд першої інстанції не з'ясував всі обставини справи та докази, які були приєднані до позовної заяви та отримані судом в ході розгляду справи в обґрунтування позовних вимог;

- судом першої інстанції не прийнято до уваги, що внаслідок затвердження оспорюваних у цій справі рішень загальних зборів позивача було позбавлено права учасника в ТОВ «Романов» з найбільшою часткою у статутному капіталі, що позбавило його права на участь в управлінні товариства та отримання прибутку (дивідентів), а також активів останнього у разі його ліквідації;

- судом першої інстанції не прийнято до уваги, що оскаржувані позивачем протиправні акти були здійснені на підставі підроблених документів та печатки ТОВ «Романов», що призвело до того, що всі активи підприємства та банківські рахунки зараз знаходяться в чужому володінні;

- за фактом підробки документів за заявою позивача порушено кримінальне провадження № 0001180, докази чого додані позивачем до апеляційної скарги;

- суд першої інстанції не звернув уваги на те, що все нерухоме майно ТОВ «Романов» перебуває в іпотеці Компанії Хан Інтернешнл Корп.;

- 11.12.2017, за день до проведення судового засідання по даній справі, троє невстановлених осіб в балаклавах розбійним шляхом напали на сім'ю позивача 2, жорстоко побили його та дружину і справили вогнепальний постріл в тазобедрену область тіла, тяжко поранивши його з попередженням про те, щоб він забув про лікеро-горілчаний завод ТОВ «Романов».

Решта доводів апеляційної скарги зводиться до незаконності оспорюваних рішень та підстав визнання їх недійсними.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.08.2018 справа № 910/18242/17 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Пашкіна С.А., Сітайло Л.Г.

При дослідженні матеріалів справи та апеляційної скарги колегією суддів встановлено, що подана заявником апеляційна скарга не відповідає вимогами ст. 258 ГПК України, яка встановлює вимоги до форми і змісту апеляційної скарги, оскільки заявником не надано доказів направлення копій апеляційної скарги та доданих до неї документів листами з описом вкладення позивачу 2 та третій особі Компанії Хан Інтернешнл Корп Лімітед за адресою: - офіс № 5, Нипсенд Траянгл Бартон Роад, Шеффілд, Південний Йоркшир, Сполучене Королівство Великої Британії та Ірландії.

За таких обставин, ухвалою від 06.08.2018 апеляційну скаргу залишено без руху, апелянту роз'яснено, що він має право усунути недоліки, а саме, протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали подати до Київського апеляційного господарського суду докази направлення листом з описом вкладення позивачу 2 та третій особі Компанії Хан Інтернешнл Корп Лімітед копій апеляційної скарги та доданих до неї документів.

Також, з метою з'ясування наявності у третьої особи Компанії Хан Інтернешнл Корп Лімітед адреси для направлення кореспонденції в України, а також для повного та всебічного розгляду апеляційної скарги ОСОБА_5 у цій справі, колегія суддів ухвалою суду від 06.08.2018 витребувала у Господарського суду міста Києва копії документів, які були додані позивачами до позовної заяви, а також копії документів на підтвердження наявності у третьої особи Компанії Хан Інтернешнл Корп Лімітед адреси для направлення кореспонденції в України.

21.08.2018 від апелянта через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги (направлена до суду 17.08.2018), до якої додані фіскальні чеки від 16.08.2018 та описи вкладення, які свідчать про направлення позивачу 2 та третій особі Компанії Хан Інтернешнл Корп Лімітед копій апеляційної скарги та доданих до неї документів.

Водночас колегія суддів зазначає про те, що, як слідує з матеріалів, які були направлені Господарським судом міста Києва до суду апеляційної інстанції, представником третьої особі Компанії Хан Інтернешнл Корп Лімітед є Петрик Сергій Анатолійович (02225, АДРЕСА_1), який діє на підставі довіреності від 24.05.2018, за якою вказана особа має право представляти інтереси Компанії Хан Інтернешнл Корп Лімітед, у тому числі і в судах апеляційної інстанції, а з відомостей, які містяться в Єдиному реєстрі адвокатів України, вказана особа є адвокатом, а відтак, має право представляти інтереси Хан Інтернешнл Корп Лімітед в судах апеляційної інстанції.

Крім того, з матеріалів справи слідує, що третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Компанія Хан Інтернешнл Корп. (KHAN INTERNATIONAL CORP.) також має повноваженого представника, який є й представником позивачів, - адвоката Димовчі М.А.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає правових підстав для повідомлення вказаних осіб про час та місце слухання справи в порядку, встановленому Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, Гаага, 1965.

Ухвалою від 22.08.2018:

- ОСОБА_5 поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 12.06.2018 у справі № 910/18242/17;

- відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.06.2018 у справі № 910/18242/17;

- встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 03.09.2018;

- зупинено дію оскаржуваної ухвали Господарського суду міста Києва від 12.06.2018 у справі № 910/18242/17;

- учасникам процесу роз'яснено, що відповідно до приписів ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1); заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2);

- справу призначено до розгляду на 04.09.2018 о 14:30;

- учасників судового процесу попереджено, що нез'явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою в розгляді апеляційної скарги.

Як слідує з копій матеріалів справи, апелянтом до апеляційної скарги додані додаткові докази, а саме копії:

- скарги позивачів на ім'я голови Управління СБУ в Одеській області (вх. № Д-36 від 05.09.2017) про скоєння злочину (рейдерства) міжнародною організованою-злочинною групою, яка злочинно заволоділа майном ТОВ «Романов» ;

- заяви відповідача та позивачів на ім'я Слідчого управління Головного Управління Національної поліції в Одеській області (вх. № 9836 від 29.09.2017) про скоєне кримінальне правопорушення, внесення відомостей до ЄРДВ в порядку ст. 214 КПК України та вжиття заходів оперативного реагування;

- заяви відповідача та позивачів на ім'я Слідчого управління Головного Управління Національної поліції в Одеській області (вх. № 9836 від 29.09.2017) про скоєне кримінальне правопорушення, внесення відомостей до ЄРДВ в порядку ст. 214 КПК України та вжиття заходів оперативного реагування;

- заяви Компанії Хан Інтернешнл Корп. на ім'я Слідчого ОВС СВ УСБУ в Одеській області Катушенок С.В. про скоєне кримінальне правопорушення та визнання заявника потерпілою особою від сконання злочину;

- постанови про залучення представника потерпілого від 20.10.2017, винесеної слідчим Чорноморського ВП Овідопольського ВП ГУНП в Одеській області;

- витягів з кримінального провадження № 0001180, № 0004185;

- листа Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області № 110-5084-17 від 12.09.2017;

- листа Прокуратури Одеської області № 04/4-8546-16 від 05.04.2018;

- листа Генеральної прокуратури № 04/2/2-2703-17 від 15.03.2018;

- ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 28.04.2018 у справі № 522/5432/18;

- листа позивача 1 на ім'я слідчого ОВС Слідчого відділу Управління СБУ в Одеській області від 19.02.2018.

Враховуючи, що позивач 1 додав ці документальні докази під час розгляду апеляційної скарги, на дату прийняття оспореної ухвали таких доказів суд першої інстанції в своєму розпорядження не мав.

Згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього (ч. 3 ст. 269 ГПК України).

Частинами 3, 4 п. 9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» від 17.05.2011 № 7 встановлено, що у вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття. До згаданих підстав належить, зокрема, необґрунтоване відхилення судом першої інстанції клопотань сторін про витребування господарським судом доказів у порядку статті 38 ГПК. У такому разі суд апеляційної інстанції за відповідним клопотанням сторони самостійно витребує необхідні додаткові докази.

Позивачем 1 не зазначено жодних причин неможливості подати вказані докази до суду першої інстанції, та не надано жодних доказів на підтвердження обставин неможливості їх надання.

Відповідно до ст. 124, п.п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Прийняття судом апеляційної інстанції додаткових документів на стадії апеляційного провадження за відсутності визначених ст. 269 ГПК України підстав для їх прийняття, тобто без наявності належних доказів неможливості їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від заявника, фактично порушує принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, адже у такому випадку суд створює позивачу більш сприятливі, аніж відповідачу умови в розгляді конкретної справи.

За таких обставин, додані позивачем 1 при апеляційному перегляді справи копії:

- скарги позивачів на ім'я голови Управління СБУ в Одеській області (вх. № Д-36 від 05.09.2017) про скоєння злочину (рейдерства) міжнародною організованою-злочинною групою, яка злочинно заволоділа майном ТОВ «Романов» ;

- заяви відповідача та позивачів на ім'я Слідчого управління Головного Управління Національної поліції в Одеській області (вх. № 9836 від 29.09.2017) про скоєне кримінальне правопорушення, внесення відомостей до ЄРДВ в порядку ст. 214 КПК України та вжиття заходів оперативного реагування;

- заяви відповідача та позивачів на ім'я Слідчого управління Головного Управління Національної поліції в Одеській області (вх. № 9836 від 29.09.2017) про скоєне кримінальне правопорушення, внесення відомостей до ЄРДВ в порядку ст. 214 КПК України та вжиття заходів оперативного реагування;

- заяви Компанії Хан Інтернешнл Корп. на ім'я Слідчого ОВС СВ УСБУ в Одеській області Катушенок С.В. про скоєне кримінальне правопорушення та визнання заявника потерпілою особою від сконання злочину;

- постанови про залучення представника потерпілого від 20.10.2017, винесеної слідчим Чорноморського ВП Овідопольського ВП ГУНП в Одеській області;

- витягів з кримінального провадження № 0001180, № 0004185;

- листа Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області № 110-5084-17 від 12.09.2017;

- листа Прокуратури Одеської області № 04/4-8546-16 від 05.04.2018;

- листа Генеральної прокуратури № 04/2/2-2703-17 від 15.03.2018;

- ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 28.04.2018 у справі № 522/5432/18;

- листа позивача 1 на ім'я слідчого ОВС Слідчого відділу Управління СБУ в Одеській області від 19.02.2018,

як додаткові докази колегією суддів не приймаються.

Станом на 04.09.2018 до Київського апеляційного господарського суду відзивів на апеляційну скаргу та жодних клопотань від учасників справи не надходило.

Відповідач та Компанія Хан Інтернешнл Корп Лімітед представників в судове засідання не направив, про причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи належне повідомлення всіх учасників про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, те, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, та те, що явка представників сторін в судове засідання не визнана обов'язковою, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги у відсутність представників позивача за наявними матеріалами апеляційного провадження.

Під час розгляду справи представник позивачів та третьої особи Компанії Хан Інтернешнл Корп Лімітед апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивачів та третьої особи Компанії Хан Інтернешнл Корп Лімітед, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила таке.

Позов заявлено про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Романов», оформленого протоколом № 05/06/17 від 24.07.2017, та визнання недійсним статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Романов», викладеного у новій редакції 2017 року, затвердженого рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Романов», оформленого протоколом №05/06/17 від 24.07.2017.

При зверненні до суду позивачі заявили клопотання про вжиття заходів забезпечення позовних вимог, в якому просили:

- накласти арешт на нерухоме майно, а саме: об'єкти нерухомості, що розташовані на земельній ділянці комунальної власності загальною площею 2,1446 га (кадастровий НОМЕР_1) за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер майна: 32062391, які складаються з будівель та споруд, наведених в заяві;

- зупинити дію реєстраційних записів до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб та громадських формувань, які були проведені 27.07.2017 державним реєстратором Євдакімовою Анастасією Сергіївною відділу надання адміністративних послуг Біляєвської районної державної адміністрації Одеської області, номер запису 9000186 та 8000186 щодо державної реєстрації статуту відповідача у новій редакції, зміну складу (засновників) учасників товариства, внесення змін до відомостей про юридичну особу щодо зміни керівництва та місцезнаходження відповідача;

- заборонити в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вносити реєстраційні записи і вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Романов» (), в тому числі, заборонити внесення змін до установчих (статутних) документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Романов» (), а також заборонити реєструвати нові відомості про зазначене товариство, зміни керівництва та місцезнаходження (юридичної адреси) Товариства з обмеженою відповідальністю «Романов» (); крім скасування реєстраційних записів які були проведені 27.07.2017 державним реєстратором Євдакімовою Анастасією Сергіївною відділу надання адміністративних послуг Біляєвської районної державної адміністрації Одеської області, номер запису 9000186 та 8000186 щодо державної реєстрації статуту відповідача у новій редакції, зміну складу (засновників) учасників товариства, внесення змін до відомостей про юридичну особу щодо зміни керівництва та місцезнаходження відповідача.

Водночас 12.12.2017 позивачами було подано клопотання про вжиття заходів забезпечення позовних вимог, в якому позивачі просили:

- накласти арешт на нерухоме майно, а саме: об'єкти нерухомості, що розташовані на земельній ділянці комунальної власності загальною площею 2,1446 га (кадастровий НОМЕР_1) за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер майна: 32062391, які складаються з будівель та споруд, наведених в заяві;

- заборонити в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вносити реєстраційні записи і вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Романов» (), в тому числі, заборонити внесення змін до установчих (статутних) документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Романов» (), а також заборонити реєструвати нові відомості про зазначене товариство, зміни керівництва та місцезнаходження (юридичної адреси) Товариства з обмеженою відповідальністю «Романов» ();

- заборонити Чорноморській міській раді, Виконавчому комітету Чорноморської міської ради та іншим виконавчим органам Чорноморської міської ради, змінювати або затверджувати нову адресу місцезнаходження об'єктів нерухомості, що розташовані на земельній ділянці комунальної власності загальною площею 2,1446 га (кадастровий НОМЕР_1) за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер майна: 32062391, які складаються з будівель та споруд, наведених в заяві.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, позивачі послались на обставини щодо недійсності оспорюваних рішень, фактично скопіювавши частину позовної заяви, а саме на те, що внаслідок неправомірних дій певних осіб позивачів без їх відповідного волевиявлення було виключено зі складу учасників товариства, змінено керівника відповідача, його місцезнаходження, а в результаті використання підробленої печатки і сфальсифікованих документів, всі активи відповідача, рухоме та нерухоме майно, банківські рахунки опинились в розпорядженні злочинців, зазначивши також про те, що:

- матеріали справи свідчать про те, що злочинна схема заволодіння майном товариства була реалізована за допомогою підроблених документів;

- хронологія обставин справи свідчить про те, що дії зловмисників були послідовними, і не виключено, що і далі будуть використані підроблені документи, які будуть подані іншим державним реєстратором в період розгляду справи;

- існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивачів до ухвалення рішення в господарській справі, а захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.06.2018, повний текст якої складений14.06.2018, у справі № 910/18242/17 у задоволенні клопотань позивачів про вжиття заходів до забезпечення позову відмовлено, що колегія суддів вважає вірним з огляду на таке.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 ГПК України встановлено, що позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Зі змісту поданої заявником заяви про забезпечення позову єдиною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є побоювання позивачів що що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення їх прав і охоронюваних законом інтересів.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення, а достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Водночас саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, виходячи з приписів чинного законодавства, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом, якщо невжиття цих заходів може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, та як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантії реального виконання рішення, а адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, у спірному випадку саме на позивачів покладений обов'язок належними та допустимими доказами довести, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулися до суду.

Проте таких доказів до заяви заявником не додано, а відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що саме лише посилання позивачів на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення їх прав і охоронюваних законом інтересів, без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів з посиланням на відповідні докази та без обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

При цьому колегія суддів зазнає, що зі змісту аудіозапису судового засідання від 12.06.2018, на якому були розглянуті клопотання позивачів про вжиття заходів забезпечення позову, на запитання суду представник позивачів повідомив, що докази, якими він обґрунтовує подані клопотання, додані ним до позовної заяви, проте вказані докази фактично є доказами, які позивачами надані на підтвердження правомірності позовних вимог.

Слід зазначити і про те, що, як слідує з доданої відповідачем до заперечень на заяву про забезпечення позову копії ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.11.2017 у справі № 522/3255/17, на те майно, на яке позивачі просять накласти арешт, арешт вже накладено і доказів його зняття матеріали справи не містять.

Водночас позивачем не наведено обґрунтувань щодо необхідності накладення другого арешту на одне й те ж саме майно.

Крім того, згідно з відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, на даний час засновниками відповідача є позивачі, а відтак, останні фактично відновили свій статус засновників відповідача, і всі активи відповідача, рухоме та нерухоме майно, банківські рахунки перебувають у розпорядженні саме позивачів.

Водночас колегія суддів зазначає й про те, що захід забезпечення позову шляхом заборони Чорноморській міській раді, Виконавчому комітету Чорноморської міської ради та іншим виконавчим органам Чорноморської міської ради змінювати або затверджувати нову адресу місцезнаходження об'єктів нерухомості не співвідноситься з предметом позову, тобто не існує конкретного зв'язку між заходами до забезпечення позову і предметом позову, адже позовні вимоги, які б стосувались вказаного нерухомого майна позивачами не заявлялись, а оспорювані рішення його (майна) також не стосуються.

Слід зазначити і про те, що жодних доказів вчинення будь-якими особами дій, спрямованих на зміну адресу місцезнаходження об'єктів нерухомості суду не надано.

За таких обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що позивачами у своїх клопотаннях про вжиття заходів до забезпечення позову не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулись до суду.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотань ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про вжиття заходів до забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Підстави для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 12.06.2018 у справі № 910/18242/17 про залишення без задоволення клопотань ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про вжиття заходів до забезпечення позову та для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_5 відсутні.

Колегія суддів зауважує позивачам на тому, що, як вірно роз'яснено позивачу судом в судовому засіданні 12.06.2018, за приписами ст. 136 ГПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, а відтак, позивачі не позбавлені можливості звернутися до суду з відповідною заявою, надавши належні докази на підтвердження наявності підстав для її задоволення.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по справі за звернення з апеляційною скаргою покладаються на ОСОБА_5.

Керуючись ст. 267-271, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Господарського суду м. Києва від 12.06.2018 у справі № 910/18242/17 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.06.2018 у справі № 910/18242/17 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/18242/17.

Повний текст постанови складено: 06.09.2018

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді Л.Г. Сітайло

С.А. Пашкіна