ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2018 року

м. Київ

Справа № 914/1983/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Сухового В.Г. - головуючого, Берднік І.С., Міщенка І.С.,

за участю секретаря судового засідання - Журавльова А.В.;

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився,

відповідача - Алексеєнко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Львівської міської ради на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 02.04.2018 (головуючий суддя Матущак О.І., Кравчук Н.М., Мирутенко О.Л.) та рішення Господарського суду Львівської області від 12.12.2017 (суддя Запотічняк О.Д.) у справі № 914/1983/17

за позовом Львівської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Західуніверсал плюс"

про зобов'язання звільнити земельну ділянку шляхом демонтажу тимчасової споруди

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

1. Львівська міська рада (далі - позивач) звернулася в Господарський суд Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Західуніверсал плюс" (далі - відповідач) про приведення земельної ділянки до попереднього стану шляхом зобов'язання звільнити земельну ділянку кадастровий №:07:001:0097 загальною площею 0,0056 га, яка знаходиться у м. Львові на пр. Чорновола, 101, шляхом демонтажу тимчасової споруди.

2. Позовні вимоги мотивовані тим, що спірна земельна ділянка була передана відповідачу в користування для розміщення тимчасової споруди відповідно до договору оренди землі від 15.12.2015. Однак, строк дії даного договору закінчився 30.12.2016 і з цього моменту жодних договірних відносин щодо використання відповідної земельної ділянки між сторонами не виникало.

3. Позивач також посилається на те, що Львівською міською радою, а також її виконавчими органами з 2016 року не погоджувалось встановлення тимчасових споруд ТОВ "Західуніверсал плюс" на території земельної ділянки за адресою: м. Львів, пр. Чорновола, 101.

4. 15.12.2015 між Львівською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Західуніверсал плюс" укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого в оренду передається земельна ділянка, кадастровий № :07:001:0097 площею 0.0056 га для розміщення тимчасової споруди. Строк дії даного договору до 30.12.2016 (п. 8 договору).

5. Договір оренди землі було укладено, зокрема, і на підставі ухвали Львівської міської ради від 23.04.2015 № 4527 "Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова", відповідно до якої управлінню природних ресурсів та регулювання земельних відносин департаменту містобудування необхідно було продовжити договори оренди землі на 2 роки до 30.12.2016 для розміщення тимчасових споруд, перелічених у додатку 2Р-3, та укласти додаткові угоди.

6. 02.03.2017 Львівською міською радою прийнято ухвалу №1568 "Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова", якою продовжено термін здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах, які розміщені на території м. Львова до 31.05.2018 згідно з додатком 1 та встановлено, що після завершення зазначеного у п. 1 цієї ухвали терміну, у разі відсутності зауважень щодо розміщення тимчасових споруд та наявності всіх документів на їх встановлення, передбачених ухвалою міської ради від 23.04.2015 №4526 "Про затвердження Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові, комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові", термін здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах продовжується до 31.05.2020.

7. Тимчасова споруда, яка належить відповідачу до вказаного переліку не увійшла.

8. Рішенням Господарського суду Львівської області від 12.12.2017 у справі №914/1983/17, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 02.04.2018, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

9. Рішення суду першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, мотивовано тим, що спірна споруда, яка належить відповідачу та знаходиться за адресою: м. Львів, просп. В.Чорновола, 101, не була включена в додаток №1 ухвали Львівської міської ради від 02.03.2017 № 1568, оскільки була протиправно виключена з переліку таких споруд ухвалою Львівської міської ради від 10.11.2016 № 1216, що встановлено постановою Франківського районного суду м. Львова від 16.06.2017 у справі №465/641/17.

10. Разом з тим, місцевий господарський суд дійшов висновку, що відсутність між сторонами відповідного договору на користування окремими конструктивними елементами благоустрою для розміщення належної відповідачу тимчасової споруди, є наслідком протиправних дій позивача.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

11. Не погоджуючись з вказаними рішеннями, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані рішення скасувати, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу (узагальнено)

12. Спірна земельна ділянка була передана відповідачу в користування для розміщення тимчасової споруди відповідно до договору оренди землі від 15.12.2015, проте, строк дії даного договору закінчився 30.12.2016, а тому з цього моменту жодних договірних відносин, щодо використання відповідної земельної ділянки, між сторонами не виникало.

13. В оскаржуваних судових рішеннях акцентовано на процедурі розміщення тимчасової споруди на земельній ділянці, а не на сам предмет спору - процедурі повернення земельної ділянки до її законного володільця.

14. Львівською міською радою, а також її виконавчими органами з 2016 року не погоджувалось встановлення тимчасових споруд ТОВ "Західуніверсал плюс" на території земельної ділянки за адресою: м. Львів, пр. Чорновола, 101.

Позиція учасників справи

15. Відповідач подав відзив на касаційну скаргу, в якому навів доводи на спростування доводів позивача, викладених в касаційній скарзі, та просить відмовити в її задоволенні, рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін.

16. Одним з аргументів відповідача є те, що тимчасова споруда встановлена з дотриманням встановленого порядку, повністю відповідає паспорту прив'язки, а також проектній документації.

17. Незважаючи на повне дотримання відповідачем процедури встановлення тимчасової споруди, Львівською міською радою прийнято ухвалу від 10.11.2016 №1216 "Про внесення змін до ухвали міської ради від 23.04.2015 №4527 "Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова", якою належна відповідачу споруда вилучена з Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові у зв'язку зі скаргами мешканців.

18. Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради 04.01.2017 винесено розпорядження № 2, яким відповідача зобов'язано демонтувати спірну тимчасову споруду, зі змісту якого вбачається, що воно винесене на підставі ухвали Львівської міської ради від 10.11.2016 №1216. Відповідач зазначає, що, звертаючись до суду з даним позовом, Львівська міська рада не дотрималася затвердженого нею "Порядку розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові".

Позиція Верховного Суду

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

19. Верховний Суд вважає передчасним висновок судів першої та апеляційної інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

20. Предметом даного позову є зобов'язання відповідача звільнити земельну ділянку кадастровий № :07:001:0097 площею 0.0056 га, яка знаходиться у м. Львові по пр. Чорновола, 101, шляхом демонтажу тимчасової споруди. Підставою позову визначено відсутність правових підстав для використання такої земельної ділянки у зв'язку з закінченням строку дії договору оренди землі від 15.12.2015, на підставі якого така земельна ділянка була надана.

21. Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

22. За приписами ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

23. Частиною 9 ст. 93 ЗК України передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

24. Згідно з статтею 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

25. Згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 6 Закону України "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

26. Статтею 13 вказаного Закону передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

27. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 15.12.2015 між Львівською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Західуніверсал плюс" укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого в оренду передається земельна ділянка, кадастровий № :07:001:0097 площею 0.0056 га для розміщення тимчасовох споруди. Строк дії даного договору до 30.12.2016 (п. 8 договору).

28. Вирішуючи позовні вимоги у даній справі, суди попередніх інстанцій, посилаючись на приписи ст. 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", проаналізували Порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові, який затверджено ухвалою Львівської міської ради № 4526 від 23.04.2015, зміни до "Порядку розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові", внесені ухвалою Львівської міської ради від 02.03.2017 № 1613, згідно яких розміщення тимчасових споруд здійснюється виключно на підставі договору оренди конструктивних елементів благоустрою, що укладається з управлінням комунальної власності ДЕР Львівської міської ради.

29. Посилаючись на ухвалу Львівської міської ради від 10.11.2016 №1216 "Про внесення змін до ухвали міської ради від 23.04.2015 року № 4527" суди встановили, що належна позивачу споруда була вилучена з комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові (п. 17 Додатку 3-В).

30. Господарські суди також встановили, що постановою Франківського районного суду м. Львова від 16.06.2017 у справі №465/641/17 визнано протиправним п.17 додатку 3-В ухвали Львівської міської ради від 10.11.2016 № 1216 "Про внесення змін до ухвали міської ради від 23.04.2015 № 4527 "Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова" щодо вилучення з комплексної схеми розміщення тимчасових споруд, належної ТОВ "Західуніверсал плюс" тимчасової споруди, що розташована за адресою: м. Львів, проспект Чорновола, 101. Визнано протиправним та скасовано розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 04.01.2017 №2, яким ТОВ "Західуніверсал плюс" було зобов'язано демонтувати тимчасову споруду.

31. Крім того, господарські суди вказали, що спірна споруда, яка належить відповідачу та знаходиться за адресою: м. Львів, просп. В.Чорновола, 101, не була включена в додаток №1 ухвали Львівської міської ради від 02.03.2017 № 1568 лише внаслідок того, що така споруда була протиправно виключена з переліку таких споруд ухвалою Львівської міської ради від 10.11.2016 № 1216, що встановлено постановою Франківського районного суду м. Львова від 16.06.2017 у справі№465/641/17.

32. Колегія суддів зазначає, що у даному спорі до кола обставин, які підлягають доказуванню входять обставини наявності чи відсутності правових підстав для користування відповідачем земельною ділянкою, виходячи з підстав та предмету позову.

33. При вирішенні даного спору суди мали перш за все з'ясувати наявність доказів, які підтверджують виникнення у відповідача прав користування земельною ділянкою або їх припинення, а також дослідити, чи визнання протиправним рішення надає право на користування і розміщення тимчасової споруди на спірній ділянці.

34. Водночас, з наведеного вище вбачається, що суди фактично вдались до оцінки правомірності дій позивача по відношенню до відповідача стосовно правомірності розміщення тимчасової споруди на орендованій земельній ділянці.

35. В силу ст. ст. 33, 34, 43 ГПК України (в редакції, чинній на час прийняття рішення судом першої інстанції), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

36. Відповідно до приписів ст. 84 ГПК України рішення господарського суду ухвалюється іменем України і складається із вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин, при цьому:

1) у вступній частині вказуються найменування господарського суду, номер справи, дата прийняття рішення, найменування сторін, ціна позову, прізвище судді (суддів), представників сторін, прокурора та інших осіб, які брали участь у засіданні, посади цих осіб. При розгляді справи на підприємстві, в організації про це також вказується у вступній частині рішення;

2) описова частина має містити стислий виклад вимог позивача, відзиву на позовну заяву, заяв, пояснень і клопотань сторін та їх представників, інших учасників судового процесу, опис дій, виконаних господарським судом (огляд та дослідження доказів і ознайомлення з матеріалами безпосередньо в місці їх знаходження);

3) у мотивувальній частині вказуються обставини справи, встановлені господарським судом; причини виникнення спору; докази, на підставі яких прийнято рішення; зміст письмової угоди сторін, якщо її досягнуто; доводи, за якими господарський суд відхилив клопотання і докази сторін, їх пропозиції щодо умов договору або угоди сторін; законодавство, яким господарський суд керувався, приймаючи рішення; обґрунтування відстрочки або розстрочки виконання рішення;

4) резолютивна частина має містити висновок про задоволення позову або про відмову в позові повністю чи частково по кожній з заявлених вимог. Висновок не може залежати від настання або ненастання якихось обставин (умовне рішення).

37. Колегія суддів зазначає, що всупереч наведеним процесуальним нормам, господарські суди обгрунтували оскаржувані судові рішення не встановленими обставинами, а припущеннями, що за умов перебування спірної споруди в переліку затвердженому ухвалою Львівської міської ради №4527 від 23.04.2015, вона мала б автоматично потрапити до переліку, затвердженого ухвалою №1568 від 02.03.2017.

38. Крім того, мотивуючи рішення суди послались на ухвали Львівської міської ради: № 4526 від 23.04.2015, № 5121 від 30.09.2015, №1216 від 10.11.2016. Однак, зазначені ухвали відсутні в матеріалах справи, що унеможливлює встановлення обставин, на які послались господарські суди.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

39. Згідно з ч.1 ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

40. Оскільки передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними фактичні обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями, а також з урахуванням наведених вище порушень, рішення та постанова у справі підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до господарського суду першої інстанції для встановлення зазначених обставин і надання їм належної правової оцінки з врахуванням вищевикладених вказівок цієї постанови.

41. Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає обгрунтованими доводи скаржника про те, що в оскаржуваних судових рішеннях акцентовано на процедурі розміщення тимчасової споруди на земельній ділянці, а не на сам предмет спору - процедурі повернення земельної ділянки до її законного володільця, а тому касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

42. Відповідно до ч. 14 ст. 129 ГПК України якщо суд, апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд здійснює розподіл судових витрат.

43. Оскільки дана справа передається на новий розгляд до суду першої інстанції, то розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Львівської міської ради - задовольнити частково.

2. Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 02.04.2018 та рішення Господарського суду Львівської області від 12.12.2017 у справі № 914/1983/17 - скасувати.

3. Справу №914/1983/17 направити на новий розгляд до Господарського суду Львівської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Суховий В.Г.

Судді Берднік І.С.

Міщенко І.С.