ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2018 справа № 913/57/18

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді: за участю представників сторін: від позивача від відповідача від третьої особиМартюхіна Н.О., Геза Т.Д., Дучал Н.М. Козаренко Є.В. - адвокат, договір про надання правової допомоги №740.05.2013 від 26.12.2017 Богомол Т.С. - адвокат, ордер ПТ №038959 від 03.09.2018р. не з'явився;
розглянувши апеляційну скаргу Фермерського господарства "Стельмахівське", с. Стельмахівка Сватівського району Луганської області
на рішення Господарського суду Луганської області
від25.04.2018 року (повний текст складено 27.04.2018 року)
у справі за позовом№913/57/18 (суддя Ворожцов А.Г.) Публічного акціонерного товариства "Український комунальний банк", м. Київ
до відповідача за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачаФермерського господарства "Стельмахівське", с. Стельмахівка Сватівського району Луганської області Національний банк України, м. Київ
простягнення 3822598 грн. 98 коп.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Луганської області від 25.04.2018 року у справі №913/57/18:

- позов задоволено у повному обсязі;

- стягнуто з відповідача, Фермерського господарства "Стельмахівське", 92623, Луганська область, Сватівський район, с. Стельмахівка, код 34250278, на користь позивача, Публічного акціонерного товариства "Український комунальний банк", 91055, м. Луганськ, вул. Шевченка, В.В., буд. 18-А, (місцезнаходження: 02098, м. Київ, вул. Дніпровська набережна, буд. 13), код 24191588, заборгованість за кредитним договором № 614/12-ю від 30.10.2012 в розмірі 3822598,49 грн., з яких: заборгованість по кредиту в сумі 2072500,00 грн. та заборгованість по процентам в сумі 1750098,49 грн., крім того, витрати зі сплати судового збору в сумі 57338,98 грн.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, Фермерське господарство "Стельмахівське" звернулась до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Луганської області від 25.04.2018 року у справі №913/57/18 в частині стягнення 490926,98 грн. процентів за кредитом за період з 14.04.2014 по 11.05.2015 та 1086784,93 грн. процентів за кредитом за період з 14.09.2015 по 31.01.2018 за кредитним договором №614/12-ю від 30.10.2012 та в цій частині прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Скаржник вважає, що рішення місцевого господарського суду в оскаржуваній частині прийнято із порушенням норм матеріального та процесуального права, з огляду на наступне:

- позивачем неправомірно нараховано відсотки за користування кредитом у розмірі 490926,98 грн. за період з 14.04.2014 по 11.05.2015, з огляду на той факт, що Публічне акціонерне товариство "Український комунальний банк" знаходиться в м. Луганську, а 14.04.2014р. запроваджено проведення антитерористичної операції, у зв'язку із чим позивач не міг нараховувати відсотки у період його повного нефункціонування. При цьому, відповідач був позбавлений можливості сплачувати борг та проценти за кредитом на рахунок банку, що був відкритий на території непідконтрольній НБУ, оскільки такі дії могли бути кваліфіковані як фінансування тероризму;

- нарахування процентів за кредитом за період з 14.09.2015 по 31.01.2018 є безпідставним, зважаючи на той факт, що відкликання банківської ліцензії та початку ліквідації, банк фактично втрачає статус фінансової установи, його банківська діяльність припиняється, у зв'язку із чим банк втрачає і право на надання банківських та будь-яких інших фінансових послуг, зокрема, щодо кредитування осіб та нарахування відсотків по кредиту.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.05.2018р. було сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий Мартюхіна Н.О., судді Дучал Н.М., Геза Т.Д.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.07.2018р., у зв'язку із перебуванням судді Гези Т.Д. у відпустці, сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий Мартюхіна Н.О., судді Дучал Н.М., Склярук О.І.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2018р., у зв'язку із перебуванням судді Дучал Н.М. у відпустці, сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий Мартюхіна Н.О., судді Чернота Л.Ф., Склярук О.І.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2018р., у зв'язку із перебуванням суддів Черноти Л.Ф. та Склярук О.І. у відпустці, сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий Мартюхіна Н.О., судді Геза Т.Д., Дучал Н.М.

Судове засідання 05.09.2018р. проводилось в режимі відеоконференції.

Позивач у судовому засіданні 05.09.2018р. заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважає рішення місцевого господарського суду законним та таким, що підлягає залишенню без змін.

В процесі розгляду апеляційної скарги позивач надав відзив, яким заперечив проти задоволення апеляційної скарги, зважаючи на наступне:

- відповідачем не надано жодного доказу щодо наміру у період з 14.04.2014 по 11.05.2015 достроково погасити кредит та сплатити відсотки;

- складовими банківської діяльності є залучення у вклади грошових коштів фізичних і юридичних осіб, розміщення зазначених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, відкриття і ведення банківських рахунків фізичних та юридичних осіб. Таким чином, нарахування відсотків не входить до поняття банківської діяльності;

- початок ліквідації ПАТ «УКРКОМУНБАНК» жодним чином не надає права Відповідачу не виконувати свої обов'язки відповідно до кредитного договору та порушувати вимоги ст.ст. 526, 629 Цивільного кодексу України та ч.1 ст. 193 Господарскього кодексу України.

Відповідач у судовому засіданні 05.09.2018р. наполягав на задоволенні апеляційної скарги, вважає рішення місцевого господарського суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню, з підстав викладених в апеляційній скарзі та відповіді на відзиви на апеляційну скаргу.

Третя особа у судове засідання 05.09.2018р. не прибула, в процесі розгляду справи заявила клопотання про розгляд справи без участі його представника, яке було розглянуто та задоволено судом. Також, надала відзив на апеляційну скаргу, якою просила відмовити в її задоволення, зважаючи на той факт, що перебування ПАТ «УКРКОМУНБАНК» на території м. Луганська не може бути підставою для невиконання зобов'язань за кредитом на теперішній час.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 30 жовтня 2012 року між Публічним акціонерним товариством "Український комунальний банк" (далі - Банк) та Фермерським господарством "Стельмахівське" (далі - позичальник), було укладено кредитний договір №614/12-Ю (далі - кредитний договір), згідно якого Банк надає Позичальник кредит на умовах невідновлювальної лінії з лімітом у сумі 2487000,00 грн. з метою придбання сільгосптехніки на строк до 29.10.2015 зі сплатою 22% річних.

Пунктом 1.2 кредитного договору встановлено, що повернення кредитних коштів здійснюється згідно графіку (Додаток №1), який є невід'ємною частиною дійсного договору.

Згідно п. 1.3. Кредитного договору проценти нараховуються за календарні дні користування кредитом на фактичний залишок заборгованості починаючи з дня надання кредиту до повного його погашення. При віднесенні кредиту на рахунок простроченої заборгованості Банк має право застосувати штрафні санкції згідно з пунктом 5.1. цього договору додатково до основної плати за користування кредитом. Для визначення кількості днів при розрахунку процентів застосовується метод «факт/факт». Період нарахування відсотків встановлюється з першого по тридцяте (тридцять перше) число місяця.

Відповідно до п.1.4. кредитного договору при погашенні Позичальником частини кредиту, відсотки за користування позичковими коштами, пеня за несвоєчасне повернення кредиту нараховується на залишок заборгованості при зберіганні всіх умов цього договору.

Відповідно до п.4.1. кредитного договору позичальник зобов'язаний використовувати кредит виключно на вказані в договорі цілі, забезпечити своєчасне повернення кредиту згідно з графіком та кожного місяця, в строк до першого числа місяця, слідуючого за звітним, але не пізніше останнього робочого дня звітного місяця, сплачувати відсотки в сумі, розрахованій за звітний місяць. При остаточному погашенні кредиту одночасно сплатити також проценти за фактичне число днів користування кредитом.

Відповідно до п. 2.1 кредитного договору забезпеченням своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом є застава техніки, що буде придбана: трактор New Holland T 8.390 8701.90.39.00, культиватор (борона) ECOLOTIGER 530, сівалка пропашна YP 1630 F, культиватор Tiger mate II 40 (12м), які належать Позичальнику.

Додатковою угодою до кредитного договору від 19.11.2013 викладено Додаток №1 до кредитного договору №614/12-Ю від 30.10.2012р., яким встановлено строк повернення кредитних коштів у наступній редакції:

- лютий 2014 року - 414 500,00 грн.

- жовтень 2014 року - 414 500,00 грн.,

- листопад 2014 року - 414 500,00 грн.,

- грудень 2014 року - 414 500,00 грн.,

- жовтень 2015 року (по 29.10.2015) - 829 000,00 грн.

Загальна сума боргу на момент укладення цієї угоди становила 2487000,00 грн.

В забезпечення своєчасного повернення кредиту 30 жовтня 2012 року між Публічним акціонерним товариством "Укркомунбанк" та Фермерським господарством "Стельмахівське" було укладено договір застави від 30.10.2012, згідно з яким предметом застави є вищевказана сільгосптехніка, на придбання якої й видавався кредит.

У подальшому, 18.03.2013 між сторонами укладено договір про внесення змін до договору застави, яким змінено перелік заставного майна, при цьому заставна вартість предмета застави за згодою сторін склала 2 960 127,49 грн. Відомості щодо обтяження у встановленому порядку були внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 14.09.2015 № 604 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ "Український комунальний банк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийняте рішення № 169 від 14.09.2015 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Укркомунбанк" та делегування повноважень ліквідатора банку", розпочато процедуру ліквідації банку та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Матеріали справи свідчать, що уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Укркомунбанк" на адресу ФГ "Стельмахівське" було направлено лист від 05.12.2016 № 420/16-Л з вимогою здійснити погашення заборгованості за Кредитним договором та попередженням про можливе звернення стягнення на предмет забезпечення за Кредитним договором.

У відповідь на вищевказаний лист, Фермерське господарство "Стельмахівське" листом №64 від 19.12.2016р. визнало наявність боргу за кредитним договором №614/12-Ю від 30.10.2012р. та просило узгодити порядок сплати заборгованість по кредитному договору строком до вересня 2017 року.

Не погодившись із фактом невиконання взятих на себе позичальником зобов'язань, Публічне акціонерне товариство "Український комунальний банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укркомунбанк» звернулось до місцевого господарського суду із позовом до Фермерського господарства "Стельмахівське", яким просило стягнути заборгованість за кредитним договором № 614/12-Ю від 30.10.2012 в розмірі 3822598,49 грн., з яких:

- заборгованість по кредиту в сумі 2 072 500,00 грн.,

- заборгованість по процентам в сумі 1 750 098,49 грн. за період з 01.04.2014р. по 31.01.2018р.

При розгляді вищевказаних вимог, судова колегія апеляційного господарського суду виходить з наступного.

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

За умовами ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою кредитний договір №614/12-Ю від 30.10.2012р. є кредитним договором, згідно якого за приписами ст. 1054 Цивільного кодексу України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 Цивільного кодексу України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. (ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За умовами ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Матеріали справи свідчать, що позивач свої зобов'язання за договором виконав належним чином та видав Фермерському господарству "Стельмахівське" кредит на загальну суму 2 487 000 грн.

В той же час, позичальник свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі та у встановлені строки не виконав, внаслідок чого за відповідачем обліковується заборгованість, яка складається зі сплати заборгованості по кредиту в сумі 2 072 500 грн.

Факт наявності заборгованості позичальника на момент звернення із позовом до суду першої інстанції, підтверджується матеріалами справи та визнається відповідачем.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо стягнення з Фермерського господарства "Стельмахівське" на користь Публічного акціонерного товариства "Український комунальний банк" заборгованості по кредиту в сумі 2 072 500,00 грн.

Проте, судова колегія апеляційного господарського суду не може погодитись із висновком суду першої інстанції щодо стягнення з позичальника процентів в сумі 1 750 098,49 грн., зважаючи на наступне.

Як вже зазначалось вище, Публічне акціонерне товариство "Український комунальний банк" просило стягнути з Фермерського господарства "Стельмахівське" заборгованість по процентам в сумі 1 750 098,49 грн. за період з 01.04.2014р. по 31.01.2018р.

Згідно графіку кредитних платежів за кредитним договором №614/12-Ю від 30.10.2012р. (в редакції додаткової угоди від 19.11.2013р.) Позичальник повинен був сплатити кредитні платежі наступним чином:

- лютий 2014 року - 414 500,00 грн.

- жовтень 2014 року - 414 500,00 грн.,

- листопад 2014 року - 414 500,00 грн.,

- грудень 2014 року - 414 500,00 грн.,

- жовтень 2015 року (по 29.10.2015) - 829 000,00 грн.

Таким чином, сторонами кредитного договору №614/12-Ю від 30.10.2012р. встановлено строк кредитування по 29.10.2015р.

Відтак, у межах строку кредитування до 29.10.2015р. відповідач мав обов'язок повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами у відповідності до вимог кредитного договору.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Судова колегія апеляційного господарського суду зазначає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняються після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.03.2018р. по справі №444/9519/12.

Враховуючи наведене, з огляду на той факт, що сторонами встановлено строк кредитування по 29.10.2015р., зважаючи на заявлений позивачем період нарахування процентів, судова колегія апеляційного господарського суду зазначає, що правомірним є стягнення з Фермерського господарства "Стельмахівське" заборгованість по процентам в сумі 720 775,75 грн. за період з 01.04.2014р. по 29.10.2015р. Решта заявлених процентів нарахована за межами строку кредитування, у зв'язку із чим є необґрунтованою.

Матеріали справи свідчать, що Фермерське господарство "Стельмахівське" під час розгляду справи в суді першої інстанції, заявило клопотання про застосування строку давності до зобов'язань щодо сплати кредитних платежів протягом жовтня - грудня 2014 року у загальній сумі 1 243 500,00 грн., оскільки строк давності за цими платежами сплинув протягом жовтня - грудня 2017 року.

При розгляді вищевказаного клопотання про застосування строку позовної давності судова колегія апеляційного господарського суду виходить з наступного.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється у три роки.

Відповідно до ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч. 5 ст. 267 ЦК України).

Перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом ч.5 ст.267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску строку позовної давності. Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об'єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини. Закон не визначає, з чиєї ініціативи суд визнає причини пропущення позовної давності поважними. Як правило, це здійснюється за заявою (клопотанням) позивача з наведенням відповідних доводів і поданням належних та допустимих доказів. Відповідна ініціатива може виходити й від інших учасників судового процесу, зокрема, прокурора, який не є стороною у справі. Висновок про застосування позовної давності відображається у мотивувальній частині рішення господарського суду.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що "позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасниць Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу" (пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою №14902/04 у справі відкрите акціонерне товариство "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії"; пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства").

Водночас, згідно з ч. 1 ст. 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Згідно ч. 3 ст. 264 Цивільного кодексу України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Матеріали справи свідчать, що уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Укркомунбанк" у межах строків позовної давності на адресу ФГ "Стельмахівське" було направлено лист від 05.12.2016 № 420/16-Л з вимогою здійснити погашення заборгованості за Кредитним договором та попередженням про можливе звернення стягнення на предмет забезпечення за Кредитним договором.

У відповідь на вищевказаний лист, Фермерське господарство "Стельмахівське" листом №64 від 19.12.2016р. визнало наявність боргу за кредитним договором №614/12-Ю від 30.10.2012р. та просило узгодити порядок сплати заборгованість по кредитному договору строком до вересня 2017 року.

Таким чином, Фермерське господарство "Стельмахівське" визнало наявність боргу за кредитним договором №614/12-Ю від 30.10.2012р., що в силу ч. 1 ст. 264 Цивільного кодексу України зумовило переривання строку позовної давності, у зв'язку із чим Публічне акціонерне товариство "Український комунальний банк" не пропустило строк для звернення із позовом до суду.

Враховуючи наведене, позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості по кредиту в сумі 2 072 500,00 грн. та заборгованості по процентам в сумі 720 775,75 грн. В решті позовних вимог слід відмовити.

Доводи, апелянта, що позивачем неправомірно нараховано відсотки за користування кредитом у розмірі 490926,98 грн. за період з 14.04.2014 по 11.05.2015, з огляду на той факт, що Публічне акціонерне товариство "Український комунальний банк" знаходиться в м. Луганську, а 14.04.2014р. запроваджено проведення антитерористичної операції, у зв'язку із чим позивач не міг нараховувати відсотки у період його повного нефункціонування, а сплата відповідачем грошових коштів могла бути кваліфікована як фінансування тероризму, не приймається судовою колегією апеляційного господарського суду, зважаючи на наступне:

- в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази в розумінні ст.ст. 76-77 Господарського процесуального кодексу України, які б свідчили про наявність наміру позичальника у період з 14.04.2014 по 11.05.2015 повернути суму кредиту та сплатити проценти;

- розмір, порядок та період сплати процентів, чітко передбачений пунктами 1.1., 1.3., 4.1. кредитного договору, у зв'язку із чим позичальник повинен був усвідомлювати розмір процентів за договором, які буде необхідно сплатити Банку;

- відповідачем не доведено, що саме з 14.04.2014р. останній не мав можливості сплатити на користь Банку суму кредиту та процентів. При цьому, судова колегія апеляційного господарського суду зазначає, що неможливість сплати сум за кредитним договором у певний період, не звільняє позичальника в повному обсязі виконати взяті на себе зобов'язання в світлі приписів ст. 526 Цивільного Кодексу України;

- відповідачем по теперішній час не повернуто тіло кредиту та проценти за кредитним договором, незважаючи на початок ліквідації Публічного акціонерного товариства "Український комунальний банк", початок роботи уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та як наслідок відкриття відповідного банківського рахунку на території, підконтрольній органам державної влади України. Тобто незважаючи на наявність відкритого банківського рахунку, початок роботи уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб починаючи з 2015 року, відповідач не здійснив дій, направлених на погашення заборгованості за кредитним договором.

Посилання апелянта, що нарахування процентів за кредитом за період з 14.09.2015 по 31.01.2018 є безпідставним, зважаючи на той факт, що відкликання банківської ліцензії та початку ліквідації, банк фактично втрачає статус фінансової установи, його банківська діяльність припиняється, у зв'язку із чим банк втрачає і право на надання банківських та будь-яких інших фінансових послуг, зокрема, щодо кредитування осіб та нарахування відсотків по кредиту, також не приймаються апеляційним господарським судом, зважаючи на той факт, що ні Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", ані іншими законодавчими актами не передбачено припинення зобов'язання сторін за кредитним договором у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання ліцензії та відкриття ліквідаційної процедури стосовно банку.

Аналогічного висновку дійшов Вищий господарський суд України в постанові від 02.03.2017р. по справі №906/735/16.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін, яка, зокрема, проявляється в тому, що, як зазначається в ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування

З урахуванням вимог ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, рішення суду першої інстанції є таким, що прийнято при неповному з'ясуванню обставин, що мають значення для справи, із неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв'язку із чим апеляційна скарга Фермерського господарства "Стельмахівське" підлягає частковому задоволенню, а рішення Господарського суду Луганської області від 25.04.2018 року у справі №913/57/18 підлягає скасуванню в частині стягнення заборгованості по процентам в сумі 1 029 322, 74 грн. та судового збору за подання позовної заяви в сумі 15 439,84 грн.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 277, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Стельмахівське" на рішення Господарського суду Луганської області від 25.04.2018 року у справі №913/57/18 - задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Луганської області від 25.04.2018 року у справі №913/57/18 - скасувати в частині стягнення заборгованості по процентам в сумі 1 029 322, 74 грн. та судового збору за подання позовної заяви в сумі 15 439,84 грн.

Абзаци 1-2 резолютивної частини рішення Господарського суду Луганської області від 25.04.2018 року у справі №913/57/18 викласти в наступній редакції:

«1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з відповідача, Фермерського господарства "Стельмахівське", 92623, Луганська область, Сватівський район, с. Стельмахівка, код 34250278, на користь позивача, Публічного акціонерного товариства "Український комунальний банк", 91055, м. Луганськ, вул. Шевченка, В.В., буд. 18-А, (місцезнаходження: 02098, м. Київ, вул. Дніпровська набережна, буд. 13), код 24191588, заборгованість за кредитним договором № 614/12-ю від 30.10.2012 в розмірі 2 793 275, 75 грн., з яких: заборгованість по кредиту в сумі 2 072 500,00 грн. та заборгованість по процентам в сумі 720 775,75 грн., крім того, витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в сумі 41 899,14 грн.»

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Український комунальний банк", 91055, м. Луганськ, вул. Шевченка, В.В., буд. 18-А, (місцезнаходження: 02098, м. Київ, вул. Дніпровська набережна, буд. 13), код 24191588 на користь Фермерського господарства "Стельмахівське", 92623, Луганська область, Сватівський район, с. Стельмахівка, код 34250278, судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 23 159, 76 грн.

Господарському суду Луганської області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий суддя: Н.О. Мартюхіна

Судді: Т.Д. Геза

Н.М. Дучал

(У судовому засіданні 05.09.2018 року проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови складено та підписано 10.09.2018 року).