РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 року Справа № 906/192/18

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Мельник О.В. , суддя Розізнана І.В.

секретар судового засідання Петрук О.В.,

представники учасників справи:

позивача- Вернидуб В.Д.;

відповідача- Дорофєєв Д.О.;

третьої особи- не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відповідача-Комунального підп-риємства «Житомирміськгаз» Житомирської міської ради на рішення господарського суду Жито-мирської області від 05.06.2018р., повний текст якого складено 08.06.2018 року, у справі №906/ 192/18 (суддя Тимошенко О.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі Трейд Груп» м.Київ

до Комунального підприємства «Житомирміськгаз» Житомирської

міської ради м.Житомир

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача -

Акціонерний банк «Південний» м.Одеса

про стягнення 2 605 200 грн. безпідставно набутих коштів,-

У березні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерджі Трейд Груп» (на-далі в тексті - Товариство) звернулося до господарського суду Житомирської області із позовом про стягнення з Комунального підприємства «Житомирміськгаз» Житомирської міської ради (надалі в тексті - Підприємство) 2 605 200 грн. безпідставно набутих коштів, які сплачені Акціонерним бан-ком «Південний», на підставі банківської гарантії №16-41943 від 09.08.2017р.(арк.справи 2-6).

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 20.09.2018р. прийнято позов та по-рушено провадження у справі №906/192/18, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача - Акціонерний банк «Півден-ний» (надалі в тексті - Банк).(арк.справи 1).

Рішенням господарського суду Житомирської області від 05.06.2018р. позов задоволено в повному обсязі та присуджено до стягнення з Відповідача на користь Позивача 2 605 200 грн. пере-рахованих за банківською гарантією №16-41943 від 09.08.2017р. Рішення вмотивоване тим, що на-лежних доказів порушення Позивачем умов договору матеріали справи не містять, а Банку, як гаран-ту не було подано належних документів (доказів), які вказані в гарантії; у вимозі до гаранта не вка-зано, в чому полягає двократність порушення принципала, отже відсутні підстави для застосування наслідків, які передбачає ст.563 ЦК України. На переконання суду першої інстанції - перерахування Банком на користь Відповідача 2 605 200 грн. відбулося в зв'язку з Договором та Гарантією, однак не на їх виконання, тобто перерахування відбулося без правових підстав, отже у Позивача виникає право на витребування цих коштів у Відповідача за правилами ст.1212 ЦК України, позаяк інших способів повернути кошти закон не передбачає.(арк.справи 94-96).

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, Відповідач подав скаргу до Рівненського апеля-ційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення господарського суду Житомирської області від 05.06.2018р. у даній справі та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.(арк. справи 107-122).

Скаржник вважає, що місцевим господарським судом рішення є незаконним і необґрунтова-ним, оскільки прийняте з невірним застосуванням норм матеріального права і неповним з'ясуван-ням обставин справи, що призвело до невірних висновків. На думку апелянта, суд не врахував, що гарантія може бути видана на виконання майбутнього зобов'язання, а зобов'язання гаранта перед кредитором не залежать від основного зобов'язання. Зазначає, що суд дійшов хибного висновку що-до необхідності попередження бенефіціаром принципала про намір вимагати від гаранта перераху-вання коштів за гарантією, оскільки правовідносини бенефіціара та гаранта не залежать від основ-ного зобов'язання. Крім того вважає, що місцевий господарський суд невірно зазначив про відсут-ність двократного порушення умов договору щодо термінів поставки, оскільки перше порушення відбулося, коли продавець не поставив 1000 тис.м3 газу протягом 10 робочих днів після підписання договору, а друге порушення - відсутність поставки решти газу 12 000 тис.м3 до 30.09.2017р. Апе-лянт вказує на абсурдність посилання судом першої інстанції на обов'язковість направлення про-давцеві заявок на поставку газу, оскільки п.1.3 договору передбачає планову поставку газу, а заяв-ки необхідні лише в разі коригування обсягів газу. Крім того, наголошує, що ухвалюючи рішення суд помилково застосував положення статті 1212 ЦК України, оскільки жодних правових підстав для цього не було. Наголошує, що кошти отримані за гарантією надійшли до місцевого бюджету. (арк.справи 110-120).

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 17.07.2018р. відкрито апеляцій-не провадження та призначено судове засідання на 06.09.2018р.(арк.справи 114).

У зв'язку із перебуванням у відпустці судді Бучинської Г.Б. та за наслідками повторного ав-томатизованого розподілу між суддями судової справи №906/192/18 - колегія суддів у складі: голо-вуючий суддя Грязнов В.В., суддя Мельник О.В., суддя Розізнана І.В. ухвалою від 05.09.2018р. при-йняла апеляційну скаргу до свого провадження.(арк.справи 135-138).

Позивач та третя особа не скористалися своїм правом подати відзиви на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні апеляційної інстанції 06.09.2018р. представник Відповідача підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі, надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Предс-тавник Позивача заперечив проти доводів і вимог апеляційної скарги та надав свої пояснення.

Третя особа не забезпечила явку свого представника у призначене судове засідання, хоч про час та місце розгляду скарги була повідомлена у встановленому порядку.(арк.справи 134). Проте, та-ка неявка не перешкоджає розгляду справи, позаяк присутність представників сторін не визнавалась обов'язковою, а матеріалів справи достатньо для розгляду скарги по суті.(арк.справи 105).

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм ма-теріального та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, 25.05.2017р. ПАТ АБ «Південний»-банк та ТзОВ «Енерджі Трейд Груп»-принципал уклали Генеральний договір про надання документарних зобов'язань №31/ 17, за умовами якого банк на прохання принципала надає банківські гарантії на користь контраген-тів останнього.(арк.справи 84-90).

Додатковим договором №4 від 09.08.2017р. до Генерального договору №31/17 Банк на про-хання Товариства надає безвідкличне документарне зобов'язання на наступних умовах: Банком на-дається гарантія в сумі 2 605 200 грн. строком до 31.01.2018р. на користь КП «Житомирміськгаз»; гарантія забезпечується грошовими коштами на рахунку, відкритому Товариству у Банку, які Банк уповноважений самостійно списати для здійснення платежу за гарантією; гарантія надається у за-безпечення зобов'язань Товариства згідно з протоколом №6 від 07.08.2017р. засідання тендерного комітету КП «Житомирміськгаз».(арк.справи 91).

Матеріалами справи стверджено, що 09.08.2017р. на виконання Додаткового договору з од-ного рахунку Товариства на інший (спеціальний) рахунок перераховано 2 605 200 грн., про що сві-дчить виписка з банку по особовому рахунку.(арк.справи 69).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 09.08.2017р. Банк видав Підприємству гаран-тію виконання зобов'язань №16-41943, у якій зазначено, що згідно з протоколом №6 засідання тендерного комітету КП «Житомирміськгаз» про розгляд тендерної пропозиції на закупівлю при-родного газу та прийняття рішення про намір укласти договір про закупівлю 07.08.2018р. - ТзОВ «Енерджі Трейд Груп» визнано переможцем відкритих торгів на закупівлю природного газу у сис-темі ProZorro та має намір укласти із КП «Житомирміськгаз» договір на закупівлю природного газу.

Банк зазначає, що видаючи гарантію, безвідклично зобов'язується до 31.01.2018р. виплатити на користь Бенефіціара (Комунального підприємства) будь-яку суму, що не перевищує 2 605 200,00 гривень, після одержання письмової вимоги Бенефіціара, що містить твердження про те, що Прин-ципал (Товариство) не виконав свої зобов'язання щодо постачання Товару відповідно до Договору, а також містить сутність невиконаного Принципалом зобов'язання, передбачених розділом 4 Дого-вору. Вимога Бенефіціара повинна супроводжуватись завіреними належним чином доказами опла-ти Товару за Договором та доказами невиконання Принципалом своїх зобов'язань щодо постачан-ня Товару за Договором.(арк.справи 19).

Матеріалами справи стверджено, що за наслідками тендеру на закупівлю природного газу, ТзОВ «Енерджі Трейд Груп»-продавець та КП «Житомирміськгаз» Житомирської міської ради-по-купець 23.08.2017р. уклали договір №2 купівлі-продажу природного газу (надалі в тексті - Договір), відповідно до п.1.1 якого продавець зобов'язується передати у власність покупця, а покупець - прийняти і оплатити на умовах цього Договору природний газ «код ДК 021:2015-09120000-6 «Га-зове паливо» (природний газ)».(арк.справи 13-18).

Плановий обсяг газу, який продавець зобов'язується передати, а покупець прийняти та оп-латити, складає 13 000 тис.м3 на загальну суму 86 840 000 грн.(п.п.1.3, 2.2 Договору).

Сторони у пунктах 1.8 та 1.9 Договору погодили, що коригування обсягів газу та періодів по-ставки газу узгоджується сторонами шляхом підписання додаткових угод до даного Договору. Об-сяги закупівлі газу можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків покупця.

Пунктом 2.5 Договору визначено, що покупець здійснюватиме оплату на підставі актів при-йому-передачі, вказаних у п.3.3 Договору, в яких зазначається фактично переданий обсяг газу та його загальну вартість до 07-го числа місяця, що слідує за звітним, але в будь-якому випадку не піз-ніше 90 календарних днів з дати передачі товару (природний газ). Кількість газу, що передається, визначається у відповідності із обсягом, що вказаний у п.1.3 Договору. Передача фактичного обсягу газу за звітний місяць оформляється сторонами Актом прийому-передачі газу (п.п. 3.2, 3.3 Догово-ру).

За умовами пункту 3.4 Договору, продавець протягом 10 робочих днів з дати укладення до-говору зобов'язаний передати у власність покупцю 1000 тис.м3 газу. Залишок обсягу газу, визначе-ного пунктом 1.3 цього договору Продавець зобов'язаний передати у власність покупцю в термін до 30.09.2017р.

Разом з тим, у розділі « 4» сторони визначили свої обов'язки за договором. Так, відповідно до п.4.1.1 продавець зобов'язаний здійснити передачу газу покупцю у мережі ПАТ «Укртрансгаз» у звітному місяці у обсязі, передбаченому п.1.3 Договору та заявок покупця. Натомість, відповідно до п.4.2.7 Договору покупець зобов'язаний надати продавцю заявку щодо обсягів планового місяч-ного обсягу постачання газу не пізніше десяти робочих днів до початку першого дня місяця постав-ки.

Відповідно до пункту 8.1 Договору, для належного виконання умов цього договору продав-цем покупцю надано забезпечення виконання умов договору у вигляді банківської гарантії №16-41943 від 09.08.2017р. на суму 2 605 200 грн.

За двократне порушення Продавцем умов цього договору, а саме розділу « 4», Покупець має право в односторонньому порядку стягнути на свою користь в повному обсязі розмір наданого за-безпечення виконання умов договору, повідомивши про це Продавця в письмовій формі із зазна-ченням допущеного ним порушення умов цього договору.(п.8.3 Договору).

Крім того, матеріали справи містять:

- претензію Підприємства до Товариства №52 від 21.09.2017р. з вимогою виконання умов договору щодо поставки газу та попередження щодо можливості застосування пункту 8.1 Догово-ру щодо стягнення суми банківської гарантії.(арк.справи 24-25).

- вимогу від 08.11.2017р. КП «Житомирміськгаз» до АБ «Південний» про сплату за банків-ською гарантією 2 605 200 грн. у зв'язку із порушенням ТзОВ «Енерджі Трейд Груп» умов догово-ру поставки.(арк.справи 21-23).

Матеріали справи свідчать, що згідно вимоги Підприємства згідно платіжного доручення № 80930193 від 29.11.2017р. Банк перерахував на рахунок КП «Житомирміськгаз» 2605200 грн., що підтверджується випискою з банку по рахунку.(арк.справи 70).

Матеріалами справи стверджується, що листом від 20.02.2018р. Банк повідомив Позивача, що 29.11.2017р. задоволив вимогу Відповідача та перерахував кошти за банківською гарантією № 16-41943 від 09.08.2017р.(арк.справи 20).

Вважаючи, що безпідставним списанням коштів з рахунку порушено його право, Товарист-во звернулось із позовом про стягнення з Підприємства 2 605 200 грн. безпідставно набутих кош-тів.

Як зазначалось вище, господарський суд Житомирської області рішенням від 05.06.2018р. задоволив позов, присудивши до стягнення з Відповідача 2 605 200 грн. на користь Позивача. (арк. справи 94-96).

Перевіривши дотримання місцевим судом вимог чинного законодавства під час ухвалення оскаржуваного рішення, апеляційний суд вважає, що скарга безпідставна та не підлягає задоволен-ню, з огляду на наступне:

Відповідно до ст.173 Господарського кодексу України (надалі в тексті - ГК України) - госпо-дарський договір є однією з підстав виникнення господарських зобов'язань і є обов'язковим для виконання сторонами. Аналогічно врегульовано підстави виникнення господарського зобов'язання у ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України (надалі в тексті - ЦК України).

Господарські зобов'язання, відповідно до ст.174 ГК України, можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі статтею 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, ін-ших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських дого-ворів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського ін-тересу.

Аналогічно, згідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України не допускається одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або зако-ном.

Предметом даного спору є стягнення безпідставно набутих коштів.

Відповідно до статтей 1212 та 1213 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте ма-йно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалеж-но від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача мa-йна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до ви-мог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чу-жого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; відшкодуван-ня шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможли-вості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Разом з тим, заперечуючи позов та обґрунтовуючи апеляційну скаргу, Відповідач зазначає, що безпідставного перерахування коштів не відбулося, оскільки Позивач не виконав умови дого-вору поставки, тому Відповідач скористався своїм правом та звернувся до банку із вимогою про сплату за банківською гарантією 2 605 200 грн.

Переглядаючи рішення у даній справі, колегія суддів зауважує, що гарантія згідно із ч.1 ст. 546 ЦК України є способом забезпечення основного зобов'язання і своїм виникненням завдячує са-ме йому. Як правило, умови видачі гарантії, в тому числі і визначення суми гарантійного платежу, безпосередньо залежать від цього основного зобов'язання.

Згідно ст.200 ГК України, гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господ-дарських зобов'язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кре-дитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управне-ної сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов'язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов'язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні. Зобов'язання за банківською гарантією виконує-ться лише на письмову вимогу управненої сторони. Гарант має право висунути управненій стороні лише ті претензії, висунення яких допускається гарантійним листом. Зобов'язана сторона не має права висунути гаранту заперечення, які вона могла б висунути управненій стороні, якщо її договір з гарантом не містить зобов'язання гаранта внести до гарантійного листа застереження щодо вису-нення таких заперечень. До відносин банківської гарантії в частині, не врегульованій цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Частинами 1, 2, 3 статті 563 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зо-бов'язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов'язаний сплатити кредиторові грошову суму від-повідно до умов гарантії: вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред'являється у письмовій формі, до якої додаються документи, зазначені у гарантії та вказується, у чому полягає порушення боржником основного зобов'язання, забезпечено-го гарантією.

Крім того, згідно п.2 розділу І Положення про порядок здійснення банками операцій за га-рантіями в національній та іноземних валютах, затвердженого Постановою Правління Національ-ного банку України №639 від 15.12.2004р., гарантія - це спосіб забезпечення виконання зобов'я-зань, відповідно до якого банк-гарант приймає на себе грошове зобов'язання перед бенефіціаром (оформлене в письмовій формі або у формі повідомлення) сплатити кошти за принципала в разі невиконання останнім своїх зобов'язань у повному обсязі або їх частину в разі пред'явлення бене-фіціаром вимоги та дотримання всіх вимог, передбачених умовами гарантії. Зобов'язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від основного зобов'язання принципала (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на таке зобов'язання безпосередньо міститься в тексті гарантії;

При цьому, гарантійний випадок - це факт порушення принципалом перед бенефіціаром зо-бов'язання, забезпеченого гарантією, у зв'язку із настанням якого банк-гарант одержує вимогу бе-нефіціара на сплату коштів відповідно до виданої гарантії з урахуванням умов наданої гарантії та протягом строку дії гарантії; умовна гарантія - це гарантія, за якою банк-гарант у разі порушення принципалом свого зобов'язання, забезпеченого гарантією, сплачує кошти бенефіціару на підставі вимоги бенефіціара та в разі виконання ним відповідних умов або подання документів, зазначених у гарантії.

Разом з тим, матеріалами справи, а саме - банківською гарантією стверджено, що Банк зобо-в'язується виплатити на користь бенефіціара (Відповідача) кошти в разі невиконання принципалом (Позивачем) зобов'язань, передбачених розділом « 4» Договору. При цьому, у Гарантії прописано чіткі вимоги для можливості здійснення такої виплати.

Так, Банк зобов'язується виплатити на користь Бенефіціара будь-яку суму, що не перевищує 2 605 200 грн. у разі настання одночасно кількох умов, а саме: - після одержання письмової вимоги Бенефіціара, що містить твердження про те, що Принципал (Товариство) не виконав свої зобов'я-зання щодо постачання Товару відповідно до Договору, а також містить сутність невиконаного Принципалом зобов'язання, передбаченого розділом « 4» Договору; - вимога Бенефіціара повинна супроводжуватись завіреними належним чином доказами оплати Товару за Договором та доказами невиконання Принципалом своїх зобов'язань щодо постачання Товару за Договором.(арк.справи 19).

З матеріалів справи вбачається та вірно встановлено місцевим господарським судом, що в якості доказу невиконання поставки товару Підприємство до вимоги додало лист ПАТ «Укртранс-газ» від 27.10.2017р., в якому зазначено: «На Ваш лист від 04.10.2017 №54 інформуємо, що в ПАТ «Укртрансгаз» відсутні дані щодо передачі в запитуваний період природного газу».

При цьому, як вбачається з переліку додатків - до зазначеної вимоги не додано копії запиту Підприємства до ПАТ «Укртрансгаз» для можливості визначення періоду про який йдеться у листі. Не додано листа №54 від 04.10.2017р. ні до суду першої інстанції, ні до апеляційної скарги, а отже повідомлення ПАТ «Укратрансгаз» не може бути доказом невиконання Товариством зобов'язань.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що за умовами пункту 8.3 Договору - за двократне порушення продавцем умов цього договору, а саме розділу IV, покупець має право в односторон-ньому порядку стягнути на свою користь в повному обсязі розмір наданого забезпечення виконан-ня умов договору, повідомивши про це Продавця в письмовій формі із зазначенням допущеного ним порушення умов цього договору.

При цьому, як вірно встановлено судом першої інстанції - жодних доказів на підтвердження попередження Позивача про намір отримати виплату за гарантією Відповідач до Банку не надіслав. Претензія Підприємства до Товариства №52 від 21.09.2017р.(арк.справи 24-25) про сплату штраф-них санкцій не може вважатися таким доказом, оскільки надіслана до 30.09.2018р., тобто до закін-чення строку поставки.

Колегія суддів також погоджується із висновком суду першої інстанції, що передбаченому пунктами 1.1 та 3.4 Договору обов'язку продавця передати у власність покупця 13 000 тис.м3 газу кореспондує обов'язок покупця надати заявку не пізніше десяти робочих днів до початку першого дня місяця поставки, встановлений пунктами 4.1.1 та 4.2.7 Договору.

Таким чином, виникненню у продавця зобов'язання поставити газ передує обов'язок покуп-ця надати відповідну заявку. При цьому, Відповідач не подав ні копій заявок, ні доказів надсилан-ня (вручення) Позивачеві заявок щодо поставки газу. Зазначені обставини апеляційний суд вважає визначальними.

При цьому, на думку апеляційного суду, перекручуванням умов договору та вириванням із контексту є твердження апелянта у скарзі про відсутність обов'язку надсилати заявки коли йдеться про планову поставку та необхідності подання таких заявок лише в разі коригування обсягів газу, оскільки пунктом 4.2.7 Договору передбачено обов'язок покупця надсилати заявки без жодних зас-тережень щодо змін умов договору, а пунктом 1.8 Договору сторони погодили, що коригування об-сягів газу та періодів поставки газу узгоджується сторонами шляхом підписання додаткових угод до даного Договору.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що внаслідок неподання Відповідачем заявок на поставку природного газу - не виникло і обов'язку поставки у Позивача. Таким чином, укладений сторонами Договір не почав діяти, а тому, у покупця не виникло правових підстав на отримання забезпечення, передбаченого п.8.3 Договору та Гарантією, оскільки останньою забезпе-чувалось виконання діючого Договору.

Відтак, матеріалами справи стверджено, що перерахування Банком на користь Відповідача 2605200 грн. хоча і відбулося з посиланням на Договір та Гарантію, однак поза межами домовле-ностей, передбачених Договором і Гарантією і тому апеляційним судом дані дії кваліфікуються як набуття майна без належних правових підстав. В такому випадку Позивач вправі витребувати спір-ні кошти у Відповідача саме за правилами ст.1212 ЦК України. Інших способів повернути кошти за-кон не передбачає. Таким чином, матеріалами справи спростовуються твердження апелянта як про двократність порушення умов Договору, так і його доводи щодо безпідставного застосування статті 1212 ЦК України.

Подальше перерахування отриманих Відповідачем коштів на рахунки Міської ради не має правового значення для вирішення спору між сторонами, оскільки гроші є майном, яке має тільки родові ознаки, тому є замінним (ст.184 ЦК України).

Розглянуто всі доводи та вимоги апеляційної скарги, порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів Скаржника не встановлено.

Таким чином, матеріалами справи спростовуються доводи Скаржника про неправомірність висновків суду першої інстанції щодо характеру правовідносин сторін як і твердження про невмо-тивованість висновку про обґрунтованість заявленого позову, а тому рішення суду першої інстанції належить залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Статтею 74 ГПК України передбачено обов'язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосе-редньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

Отже, доводи Скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст. 277, 278 ГПК України для скасування чи зміни ос-каржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарсько-го суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 34, 73, 74, 86, 129, 232, 233, 240, 275, 276, 282, 284 Господарського процесу-ального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Житомирміськгаз» Житомирської міської ради на рішення господарського суду Житомирської області від 05.06.2018р. у справі №906/ 192/18 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховно-го Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

3. Матеріали справи №906/192/18 повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Розізнана І.В.