ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"03" вересня 2018 р. Справа № 903/424/18

Суддя господарського суду Волинської області Костюк С. В., розглянувши матеріали по справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь"

до відповідача: Приватної виробничо-торгівельної фірми "Фітоцентр"

3-я особа на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю фірма Гетьман

про звернення стягнення на предмет іпотеки

за участю представників-учасників справи:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 65 від 24.07.2018 року;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 03.08.2018 року;

від 3-ї особи: н/з.

Права та обов'язки учасникам судового процесу роз'яснені відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу Діловодство суду.

Суть: Публічне акціонерне товариство "Банк "Київська Русь" звернулося з позовом до Приватної виробничо-торгівельної фірми "Фітоцентр" про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 169489858,03 грн. на предмет іпотеки за договором іпотеки від 30.09.2013 року, шляхом продажу приміщення аптеки з прилюдних торгів за початковою ціною предмета іпотеки для його подальшої реалізації у сумі 457 400,00 грн.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання позичальником умов кредитного договору № 235/KL-13 від 24.09.2013 року, щодо повернення кредитних коштів, виконання якого забезпечено договором іпотеки від 30.092013 року укладеним між ПАТ Банк Київська Русь та ПВТФ Фітоцентр.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 22.06.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 10.07.2018 року і зобовязано відповідача надати відзив на позов, позивача відповідь на відзив та докази направлення вимоги відповідачу, залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю фірма Гетьман.

Ухвалою суду від 10.07.2018 року відкладено підготовче засідання на 06.08.2018 року, зобовязано сторін виконати вимоги ухвали суду 22.06.2018 року.

Третя особа ТзОВ Гетьман в судове засідання не зявилась, на адресу суду повернулась ухвала, надіслана на адресу третьої особи, вказану в позовній заяві, з відміткою пошти про причини невручення за закінченням терміну зберігання.

23.08.2018 року позивач, через відділ документального забезпечення та контролю, подав відповідь на відзив № 2489/16 від 20.08.2018 року, в якій не погоджується з твердженнями відповідача, викладеними у відзиві, та вважає їх необґрунтованими та хибними з підстав викладених у відповіді. Дана з додатками приєднана до матеріалів справи.

03.09.2018 року позивач подав клопотання про залучення до участі у справі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб ( 04053, м.Київ, вул.Січових Стрільців,17), мотивуючого його тим, що станом на 03.09.2018 року ПАТ «Банк «Київська Русь» знаходиться у стадії ліквідації.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення даного клопотання.

Згідно ч.1ст.50 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обовязки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Суд, заслухавши думку представників сторін та дослідивши матеріали справи дійшов висновку про необхідність залучення третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб ( 04053, м.Київ, вул.Січових Стрільців,17).

03.09.2018 року відповідач, через відділ документального забезпечення та контролю, подав заперечення на відповідь на відзив від 31.08.2018 року, в якому вказує, що доводи позивача, викладені у відповіді на відзив, є безпідставними та необґрунтованими з підстав викладених у запереченні. Дане приєднано до матеріалів справи.

Відповідач, 03.09.2018 року подав клопотання про призначення судової оціночно-будівельної експертизи предмету іпотеки та зупинення провадження у справі, в якому зазначено питання, яке необхідно поставити при проведенні експертизи та просить доручити її проведення експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (79024, м.Львів, вул. Липинського,54) та клопотання про долучення до матеріалів справи доказів надіслання даного клопотання позивачу.

Представник позивача заперечив проти задоволення клопотання про призначення судової оціночно-будівельної експертизи.

Дане клопотання розглянуто судом та задоволено з врахуванням наступного.

Як слідує з матеріалів справи предметом спору по даній справі є звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 30.09.2013 року шляхом продажу приміщення аптеки з прилюдних торгів за початковою ціною предмета іпотеки для його подальшої реалізації у сумі 457400,00 грн. з метою забезпечення часткового погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 169489858,03 грн.

Як слідує з частини першої статті 39 Закону Про іпотеку у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Верховний Суд України у листі від 01.02.2015р. Аналіз судової практики застосування судами законодавства, яке регулює іпотеку як заставу нерухомого майна вказав, що відповідно до ч.6 ст. 5 Закону України "Про іпотеку" вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним суб'єктом оціночної діяльності у випадках, встановлених законом або договором. Якщо під час розгляду справи сторони з такою оцінкою погоджуються, то суд не має підстав її не брати до уваги, оскільки вона є умовою договору. Якщо між сторонами виникає спір щодо такої оцінки, то залежно від того, яка сторона її оспорює, ця сторона зобов'язана довести інший розмір, зокрема заявити клопотання про призначення та проведення відповідної судової експертизи.

Пленум Вищого господарського суду України в Постанові від 24.11.2014 р. №1 Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів дав роз'яснення, вказавши, що якщо господарський суд визнає обґрунтованими позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, то в силу приписів статті 38, частини першої статті 39 Закону України "Про іпотеку" у резолютивній частині рішення суду має бути встановлено та зазначено початкову ціну реалізації предмета іпотеки.

З урахуванням положення частини шостої статті 38 Закону України "Про іпотеку" ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а у разі відсутності такої згоди - на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Водночас господарський суд за необхідності може згідно із статтею 99 ГПК вирішити питання про призначення у справі відповідної судової експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов'язаний мотивувати таке відхилення або зміну (ч. 4, 5 ст. 99 ГПК України).

Стаття 100 ГПК України визначає, що про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Пунктом 1.6 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998р. (далі - Інструкція), встановлено, що експертизи та дослідження проводяться експертними установами за зонами регіонального обслуговування згідно з Переліком регіональних зон обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України, наведеним у додатку 1 до цієї Інструкції.

Згідно з ч. 3 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Таким чином, право остаточного визначення експертної установи, яка буде проводити експертизу, належить органу, який призначає таку експертизу, а в даному випадку - суду, з урахуванням думок та пропозицій учасників справи, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, враховуючи зону регіонального обслуговування відповідної експертної установи.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

У даному випадку, враховуючи, що для зясування обставин, що мають значення для вирішення справи по суті, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо та те, що жодною стороною не наданий відповідний висновок експерта, відповідач не погоджується з ціною визначеною позивачем у позовній заяві, суд задовольняє клопотання відповідача та призначає судову будівельно-технічну експертизу.

Суд визначає наступне питання експерту, з якого останній має надати висновок:

1. Яка ринкова вартість нерухомого майна (нежитлове приміщення, приміщення аптеки загальною площею 83,9 м.кв., що знаходиться за адресою: м.Ковель, вул. Володимирська,87), яке є предметом іпотеки згідно іпотечного договору від 30.09.2013 року, укладеного між ПВТФ «Фітоцентр» та ПАТ Банк «Київська Русь»?

Враховуючи зони регіонального обслуговування, а саме Волинську область, суд вирішив доручити проведення експертизи Волинському відділенню Львівського НДІСЕ (43001, м. Луцьк, вул. Червоного Хреста, 16).

Оплату за проведення судової експертизи на підставі отриманого рахунку експертної установи, суд покладає на відповідача.

Провадження у справі № 903/424/18 підлягає зупиненню до закінчення проведення судової експертизи і отримання висновку цієї експертизи судом на підставі пункту 2 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 207, 228, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання Приватної виробничо-торгівельної фірми «Фітоцентр» про призначення судової оціночно-будівельної експертизи задоволити.

2. Призначити у справі судову оціночно-будівельну експертизу, яку доручити провести Волинському відділенню Львівського НДІСЕ (43001, м. Луцьк, вул. Червоного Хреста, 16).

3. На вирішення експерту поставити питання:

1. Яка ринкова вартість нерухомого майна (нежитлове приміщення, приміщення аптеки загальною площею 83,9 м.кв., що знаходиться за адресою: м.Ковель, вул. Володимирська,87), яке є предметом іпотеки згідно іпотечного договору від 30.09.2013 року, укладеного між ПВТФ «Фітоцентр» та ПАТ Банк «Київська Русь»?

4. Попередити експертів, які проводитимуть експертизу про те, що вони несуть відповідальність, передбачену статтями 384, 385 Кримінального кодексу України за дачу завідомо неправдивого висновку або відмову дати висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов'язків.

4. Зобов'язати Приватну виробничо-торгівельну фірму «Фітоцентр» (45006, Волинська область, м.Ковель, вул.Володимирська,87, ) провести оплату за проведення судової експертизи на підставі отриманого рахунку експертної установи, докази на підтвердження цього надати суду.

5. Матеріали справи № 903/424/18 направити в експертну установу.

6. Матеріали справи № 903/424/18 підлягають обов'язковому поверненню Господарському суду Волинської області разом із висновком експертизи на протязі 5-ти днів з дня складання висновків експертизи або з дня з'ясування обставин неможливості проведення експертизи.

7. Зупинити провадження у справі у звязку з призначенням судової експертизи.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://vl.arbitr.gov.ua

Відповідно до ч. 1 ст.235 Господарського процесуального кодексу ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення. Ухвала відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення до Рівненського апеляційного господарського суду.

Повний текст

ухвали складено

04.09.2018р.

Суддя С. В. Костюк