РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2018 року Справа № 910/1087/18

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Огороднік К.М. , суддя Розізнана І.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги приватного підприємства "Вестінвестбуд" на ухвалу господарського суду Рівненської області від 17 липня2018 року в справі № 910/1087/18 (суддя - Марач В.В.)

за зустрічною позовною заявою приватного підприємства "Вестінвестбуд" від 11 квітня 2018 року у справі

за позовом комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація"

до приватного підприємства "Вестінвестбуд"

про стягнення 212 317 грн 88 коп.

Апеляційну скаргу розглянуто судом без повідомлення учасників справи, відповідно до частин 2, 10 статті 270, частини 13 статті 8 та частини 3 статті 252 ГПК України.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 17 липня 2018 року (том 1; а.с. 218-220) зустрічну позовну заяву приватного підприємства "Вестінвестбуд" від 11 квітня 2018 року в справі за позовом комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" (надалі - Позивач) до приватного підприємства "Вестінвестбуд" (надалі-Відповідач) про стягнення 212 317 грн 88 коп. було повернуто.

Виносячи дану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що Відповідачем у відзиві на позов та у зустрічному позові зазначено, що ухвала суду від 14 лютого 2018 року про відкриття провадження у справі №910/1087/18 була отримана Відповідачем 19 лютого 2018 року. Разом з тим, суд першої інстанції, з огляду на приписи частини 1 статті 180 ГПК України, пришов до висновку, що Відповідач мав право пред'явити зустрічний позов у строк до 07 березня 2018 року. Однак, як вказав суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, Відповідач звернувся із зустрічним позовом 12 квітня 2018 року, про що наявна відмітка відділу канцелярії та документального забезпечення господарського суду на вказаному документі, тобто з пропуском визначеного господарським процесом строку. З урахуванням вказаного, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що Відповідачем пропущено строк, у межах якого він мав право звернутися із зустрічним позовом у даній справі, а тому повернув зустрічну позовну заяву Відповідачу.

Не погоджуючись з винесеною судом першої інстанції ухвалою, Відповідач звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (том 2; а.с. 81-83), в якій, з підстав, висвітлених в ній, просить суд поновити строк на апеляційне оскарження ухвали, ухвалу місцевого господарського суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Мотивуючи дану апеляційну скаргу, Відповідач звертає увагу апеляційного суду на те, що оскільки ухвалою суду першої інстанції від 23 лютого 2018 року провадження у даній справі було зупинено, відтак з цієї дати зупинився перебіг процесуальних строків, в тому числі, 15-ти денний строк для подачі відзиву, що і передбачено частинами 1 та 2 статті 117 ГПК України.

Як вказує в даній апеляційній скарзі Відповідач, в період зупинення провадження у справі, ним 10 квітня 2018 року та 11 квітня 2018 року було надіслано на адресу суду першої інстанції відзив на позовну заяву із доказами та зустрічний позов. Разом з тим, як зазначає Відповідач, 16 липня 2018 року, місцевий господарський суд відновив провадження у справі. Відтак, на переконання Відповідача, з 16 липня 2018 року продовжився перебіг 15-денного строку для подачі відзиву та зустрічного позову, а закінчиться вказаний строк мав 3 серпня 2018 року.

На момент відновлення провадження та на момент продовження 15-денного строку, як зазначає Відповідач, в розпорядженні суду були наявні як відзив на позовну заяву Позивача так і зустрічний позов, що як вказує Відповідач, вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали. Дане, на переконання Відповідача, також свідчить про те, що Відповідач подав відзив та зустрічну позовну заяву в межах 15-денного процесуального строку.

Суд констатує, що листом від 02 серпня 2018 року (том 2; а.с. 93) було витребувано з місцевого господарського суду матеріали справи №910/1087/18.

Ухвалою суду від 07 серпня 2018 року (том 2; а.с. 80), з підстав, висвітлених в ній, Відповідачу було поновлено строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження у даній справі.

Водночас, 09 серпня 2018 року на адресу апеляційного суду надійшли матеріали даної справи.

На виконання вимог суду, викладених в ухвалі від 07 серпня 2018 року, Позивач надіслав на поштову адресу суду відзив на апеляційну скаргу (том 2; а.с. 101-102), в якому Позивач вказав, що з урахуванням того, що Відповідач отримав ухвалу суду першої інстанції про відкриття провадження у справі 19 лютого 2018 року, Відповідач мав право пред'явити зустрічний позов у строк до 07 березня 2018 року. Проте, Відповідач, як констатує Позивач, звернувся із зустрічним позовом лише 12 квітня 2018 року, тобто з пропущеним строком на пред'явлення зустрічного позову. Відтак, як вважає Позивач, оскаржувана ухвала є законною та правомірною.

Рівненський апеляційний господарський суд констатує, що відповідно до частини 1 статті 270 ГПК України: у суду апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження, з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Згідно частини 2 статті 270 ГПК України: розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п'ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Частиною 3 статті 270 ГПК України передбачено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

В силу дії частини 2 статті 271 ГПК України: апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини 1 статті 255 цього Кодексу, розглядаються судами апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В силу дії пункту 6 частини 1 статті 255 ГПК України: окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові).

Водночас, в силу дії частини 3 статті 252 ГПК України: якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі; підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Згідно частини 13 статті 8 ГПК України: розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Разом з тим, суд констатує, що в даній справі переглядається ухвала місцевого господарського суду про повернення зустрічного позову, що з огляду на приписи пункту 6 частини 1 статті 255 ГПК України та в силу дії частини 2 статті 271 ГПК України є винятком та підлягає розгляду судами апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

При цьому, апеляційний господарський суд констатує, ні від Позивача, ні від Відповідача заяв чи клопотань щодо розгляду даної апеляційної скарги з викликом сторін, не подавались.

З огляду на вищевказане, колегія апеляційного господарського суду констатує, що дана апеляційна скарга підлягає до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та відповідно, розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції слід скасувати.

При цьому, Рівненський апеляційний господарський суд виходив з наступного.

Як вбачається з матеріалів даної справи, Позивач звернувся в господарський суд м.Києва з позовом до Відповідача про стягнення заборгованості в розмірі 212 317 грн 88 коп..

Ухвалою господарського суду м. Києва від 06 лютого 2018 року, з підстав, вказаних в ній, справу №910/1087/18 було передано на розгляд за територіальною юрисдикцією до господарського суду Рівненської області (том 1; а.с. 68-69).

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 14 лютого 2018 року (том 1; а.с. 1-2) було прийнято позовну заяву Позивача та призначено підготовче засідання на 06 березня 2018 року. Згідно повідомлень про вручення поштового відправлення (том 1; а.с. 63-64), дану ухвалу Відповідачем було отримано 16 лютого 2018 року (даними повідомленнями спростовується довод апелянта про отримання ним даної ухвали 19 лютого 2018 року).

Водночас, ухвалою суду від 23 лютого 2018 року, з підстав, вказаних у даній ухвалі, провадження у справі №910/1087/18 було зупинено до повернення матеріалів справи до господарського суду Рівненської області, а матеріали даної справи було направлено до господарського суду м. Києва.

Суд констатує, що 12 квітня 2018 року до місцевого господарського суду від Відповідача надійшов зустрічний позов до Позивача про стягнення заборгованості за договором підряду у сумі 50 818 грн 88 коп. (том 1; а.с. 199-209).

Ухвалою суду першої інстанції від 13 квітня 2018 року (том 1; а.с. 211-212) було відкладено вирішення питання про прийняття зустрічного позову Відповідача до повернення матеріалів даної справи на адресу господарського суду Рівненської області.

В свою чергу, у зв'язку із поверненням матеріалів даної справи на адресу суду першої інстанції, ухвалою суду першої інстанції від 16 липня 2018 року провадження у справі №910/1087/18 було поновлено та призначено до розгляду (том 1; а.с. 216-217).

Ухвалою місцевого господарського суду від 19 липня 2018 року (том 1; а.с. 218-220), з підстав, вказаних у даній ухвалі, було повернено Відповідачу зустрічну позовну заяву від 11 квітня 2018 року та додані до неї документи.

Рівненський апеляційний господарський суд констатує, що статтею 55 Конституції України передбачено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до частини 2 статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до пункту 8 частини 3 статті 129 Конституції України передбачена гарантія забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що суд здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 3 статті 7 вказаного Закону встановлено, що судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.

Згідно частини 1 статті 7 цього ж Закону: усім суб'єктам правовідносин гарантується захист їх прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Водночас, апеляційний суд вважає за необхідне вказати і те, що конституційне право на судовий захист передбачає як невід'ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об'ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також із статті 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

В силу дії статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 30 травня 2013 року у справі "ОСОБА_1 проти України" зазначено, що: право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (пункт 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30 травня 2013 року у справі "ОСОБА_1 проти України").

Як вже вказано вище в даній постанові, повертаючи зустрічну позовну заяву Відповідача, суд першої інстанції вказав, що: ухвала суду від 14 лютого 2018 року про відкриття провадження у справі №910/1087/18 була отримана Відповідачем 19 лютого 2018 року (за вищеописаними висновками апеляційного суду - 16 лютого 2018 року). Разом з тим, суд першої інстанції, з огляду на приписи частини 1 статті 180 ГПК України, прийшов до висновку, що Відповідач мав право пред'явити зустрічний позов у строк до 07 березня 2018 року. Однак, як вказав суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, Відповідач звернувся із зустрічним позовом 12 квітня 2018 року, про що наявна відмітка відділу канцелярії та документального забезпечення господарського суду на вказаному документі. З огляду на вказане, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що зустрічна позовна заява подана з пропуском строку, встановленого приписами статті 180 ГПК України.

Суд констатує, що як слідує з приписів статті 113 ГПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Як зазначалося вище в даній судовій постанові, в пункті 4 резолютивної частини ухвали місцевого господарського суду від 14 лютого 2018 року, судом першої інстанції було встановлено для Відповідача 15-денний строк для подачі відзиву на позовну заяву із відповідними доказами.

В силу дії частини 8 статті 165 ГПК України: відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Згідно частини 1 статті 178 ГПК України, у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати: суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів.

Відповідно до частин 1, 2 та 6 статті 180 ГПК України: відповідач має право пред'явити зустрічний позов у строк для подання відзиву; зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову; зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Як встановлено апеляційним судом, в ухвалі від 14 лютого 2018 року, судом першої інстанції надано мінімальний строк, визначений для подачі відзиву до суду першої інстанції (15-денний).

За змістом вищевказаних норм, Відповідач мав право подати відзив та зустрічну позовну заяву у вказаний строк, з дня вручення ухвали про відкриття позовного провадження у даній справі.

В той же час, як встановлено приписами частин 1 та 2 статті 117 ГПК України: зупинення провадження у справі зупиняє перебіг процесуальних строків; з дня відновлення провадження перебіг процесуальних строків продовжується.

Як вже встановлено вище в даному судовому рішенні, судом першої інстанції ухвалою від 23 лютого 2018 року провадження у даній справі було зупинено до повернення матеріалів справи на адресу господарського суду Рівненської області, а матеріали даної справи було направлено до господарського суду м. Києва.

Відтак, в силу дії частини 1 статті 117 ГПК України, з 23 лютого 2018 року зупинився перебіг процесуальних строків по справі №910/1087/18 (в тому числі і 15-денний строк для подання відзиву та зустрічного позову).

В силу ж дії частини 2 статті 117 ГПК України, з моменту поновлення провадження у справі ухвалою від 16 липня 2018 року, продовжився перебіг 15-денного строку для подачі відзиву та зустрічного позову.

Місцевий господарський суд в оспорюваній ухвалі, як і Позивач, подаючи відзив на апеляційну скаргу (та наводячи свої заперечення проти апеляційної скарги) не врахували зупинення процесуальних строків, визначених статтею 117 ГПК України, внаслідок чого прийшли до хибного висновку про те, що строк подачі зустрічного позову закінчився 07 березня 2018 року.

Матеріалами даної справи підтверджується, що в період зупиненого провадження, Відповідач 12 квітня 2018 року надіслав зустрічний позов до Позивача про стягнення заборгованості за договором підряду у сумі 50 818 грн 88 коп..

З огляду на все вищевказане, Рівненський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що 15-денний строк для подачі зустрічної позовної заяви закінчився 24 липня 2018 року (розпочався 16 лютого 2018 року (том 1; а.с. 63-64), з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі; зупинився 23 лютого 2018 року, з дня винесення ухвали про зупинення (пройшло 6 днів строку); продовжився з 16 липня 2018 року, з дня відновлення провадження у справі (тривав 9 днів)).

В той же час, як встановлено колегією суду, зустрічна позовна заява (том 1; а.с. 199-209) надійшла до суду 12 квітня 2018 року, тобто до закінчення вищеописаного строку для подачі зустрічної позовної заяви (та відзиву).

Водночас, все вищевказане у цій постанові спростовує доводи Позивача, висвітлені у відзиві на апеляційну скаргу (том 2; а.с. 101-102).

Відтак, з огляду на все вищеописане в даному судовому рішенні, Рівненський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що місцевим господарським судом безпідставно винесено ухвалу, котрою було повернуто зустрічну позовну заяву Відповідача, адже строк на подачу вказаної зустрічної позовної заяви на момент її подачі Відповідачем, не закінчився.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги, зокрема, має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З огляду на усе вищевказане, Рівненський апеляційний господарський суд приходить до висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, що в силу дії пункту 4 частини 1 статті 277 ГПК України є підставою для скасування оспорюваного рішення на підставі пункту 6 частини 1 статті 275 ГПК України.

З огляду ж на те, що апеляційний господарський суд скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому розгляду зустрічної позовної заяви, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 275 ГПК України, суд, скасовуючи дану ухвалу, направляє справу до суду першої інстанції, для розгляду зустрічної позовної заяви Відповідача.

Керуючись статтями 129, 269-280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного підприємства "Вестінвестбуд" на ухвалу господарського суду Рівненської області від 17 липня 2018 року в справі №910/1087/18 задоволити.

2. Ухвалу господарського суду Рівненської області від 17 липня 2018 року в справі №910/1087/18 скасувати.

3. Справу №910/1087/18 направити до господарського суду Рівненської області для розгляду зустрічної позовної заяви приватного підприємства "Вестінвестбуд" від 11 квітня 2018 року в справі №910/1087/18.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

5. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

6. Справу №910/1087/18 повернути до господарського суду Рівненській області.

Головуючий суддя Василишин А.Р.

Суддя Огороднік К.М.

Суддя Розізнана І.В.