ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2018м. ДніпроСправа № 904/2973/18

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросервіс" ЛТД, с. Волохів Яр, Харківська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромхолод", м. Дніпро

про стягнення 274000грн.00коп.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, дов. №б/н від 10.07.2018р.

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Агросервіс" ЛТД звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромхолод" з позовом про стягнення 274000грн.00коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на платіжне доручення №3692 від 26.12.2017р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2018р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

У судовому засіданні 01.08.2018р. підготовче засідання було відкладено на 22.08.2018р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2018р. суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 03.09.2018р. Судове засідання відбувалося в режимі відеоконференції.

22.08.2018р. позивачем до суду подано заяву про розгляд справи за відсутністю представника позивача.

Представник відповідача в судові засідання від 01.08.2018р., 22.08.2018р. та 03.09.2018р. не зявився, відзиву на позовну заяву не надав, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з пунктом 10 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України судові рішення вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2018р. про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 01.08.2018р. про відкладення підготовчого засідання та ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2018р. про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті були направлені відповідачу у справі в установленому порядку на адресу, вказану у спеціальному витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 06.07.2018р., який наявний в матеріалах справи а.с. 32-34.

Відповідач отримав зазначені вище ухвали суду, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №672 (а.с.42).

З огляду на наведене, відповідач вважається повідомлений призначені судові засідання на 01.08.2018р., 22.08.2018р. та 03.09.2018р. належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов'язки. Тому судове засідання проводиться за відсутності його повноважного представника і причини неявки цього представника у засідання судом не визнаються поважними.

На день розгляду справи у судовому засіданні від 03.09.2018р. будь-яких письмових заяв та клопотань від відповідача щодо відкладення судового засідання до суду не надходило.

Відповідно до п. 9 статті 81 Господарського процесуального кодексу України, у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд може розглянути справу за наявними в ній доказами.

Враховуючи, що від відповідача повідомлення щодо неможливості участі у судовому засіданні від 03.09.2018р. до Господарського суду Дніпропетровської області не надходило, відзив на позовну заяву не подано, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, заслухавши пояснення позивача, суд установив таке.

Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромхолод" (далі-відповідач) виставлений Товариство з обмеженою відповідальністю "Агросервіс" ЛТД (далі-позивач) рахунок на оплату №683 від 26 грудня 2017р. на загальну суму 274000грн.00коп. на оплату товару, а саме: пастеризатор на 1000л (а.с.16).

26.12.2017 року відповідач перерахував на розрахунковий рахунок позивача грошові кошти на загальну суму 274000грн.00коп., що підтверджується платіжним дорученням №3692 (а.с.17).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Частиною першою статті 181 Господарського кодексу України передбачено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Частиною першою статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини першої статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною другою статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 663 Цивільного кодексу України продавець зобовязаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

17.03.2018р. позивач направив на адресу ТОВ «Агропромхолод» вимогу №48 від 17.03.2018р. (а.с.15), в якій просить поставити протягом 7-ми днів товар, а саме: пастеризатор на 1000, в разі не здійснення зобовязання з поставки товару в зазначений строк, позивач вимагав негайно повернути сплачені грошові кошти за товар у розмірі 274000грн.00коп. На підтвердження надсилання зазначеної вимоги в матеріалах справи наявні опис вкладення та фіскальний чек від 17.03.2018р. (а.с.12-13).

З огляду на матеріали справи, між сторонами фактично існує спір щодо неналежного виконання зобовязання і визначення позивачем позовних вимог як повернення безпідставно отриманих коштів є помилковим.

Заявлена сума не є безпідставно отриманими грошовими коштами і не підлягає задоволенню згідно положень статті 1212 Цивільного кодексу України.

Однак помилкове визначення правової природи заявленої до стягнення суми не позбавляє позивача повернути попередню оплату за товар.

Так, відповідно до частини другої статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідачем не були виконані зобовязання з поставки товару, доказів припинення відповідних зобовязань перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Згідно із положенням статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 274000грн.00коп., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись нормами статей Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, ст.ст. 3, 4, 13, 20, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 91, 129, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросервіс" ЛТД до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромхолод" про стягнення 274000грн.00коп. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромхолод" (; Місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Білостоцького, буд. 98) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросервіс" ЛТД (; Місцезнаходження: 63552, Харківська область, Чугуївський район, село Волохів Яр, вул. Миру, буд.8) суму попередньої оплати у розмірі 274000грн.00коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 4110грн.00коп.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні 03.09.2018р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 07.09.2018р.

Суддя Р.Г. Новікова