ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2018 року справа № 925/291/18

Господарський суд Черкаської області в складі :

Головуючий суддя - Єфіменко В.В.,

з секретарем судового засідання - Макарченко Н.П.

представники сторін:

від позивача - не з'явився,

від відповідача - Білий М.М. за довіреністю;

від 3 особи - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області в м. Черкаси справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Смартпост", м.Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧК-Імператор", м.Черкаси

третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2, с. Козирка, Очаківський район, Миколаївська область,

про визнання недійсним договору купівлі-продажу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, посилаючись на відсутність реальних дій сторін щодо прийому-передачі товарно-матеріальних цінностей (олії соняшникової) та на ст. ст. 16, 215, 234 Цивільного Кодексу України заявив позов, в якому просив суд:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 27.11.2014, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЧК-Імператор" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Смартпост;

- витрати по сплаті судового збору покласти на Відповідача.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартпост» ( далі -ТОВ «Смартпост»; Товариство; Позивач ) в судове засідання не з'явився. Через засоби електронної пошти подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв'язку із терміновим відрядженням директора товариства ОСОБА_3 у місто Вільнюс (Литовська Республіка) на період з 20.08.2018 по 27.08.2018, а також у зв'язку із поданням скарги до Міністерства внутрішніх справ України щодо перевірки бездіяльності посадових осіб Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області стосовно порушення професійних прав адвоката та створення перешкод у здійсненні правосуддя при розгляді справи № 925/291/18 (далі - Клопотання).

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧК-Імператор» ( далі -ТОВ «ЧК-Імператор»; Відповідач) в судовому засіданні щодо вищевказаного клопотання покладався на розсуд суду.

Факт належного повідомлення Позивача про дату, час і місце розгляду справи по суті підтверджується, як документами про надсилання ухвали суду із викликом у судове засідання 21.08.2018, так і самим клопотанням, а також розпискою представника позивача ОСОБА_4 від 01.08.2018 (а.с. 190 ).

Суд бере до уваги, що у Позивача, як у юридичної особи, є інші посадові особи, які можуть представляти Товариство у судових засіданнях по справі № 925/291/18, або позивач може скористатися послугами іншого адвоката; клопотання представника позивача не містить електронного підпису відповідно до вимог чинного законодавства України, а відповідь на запит від Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області Судом отримана.

За приписами ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відтак, Суд приходить до переконання, що заявлене представником позивача клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідач у відзиві на позов та його представник у судовому засіданні заперечував проти заявлених вимог вважаючи їх безпідставними, посилаючись, зокрема на те, що на виконання умов Договору купівлі-продажу від 27.11.2014 Відповідачем згідно видаткової накладної № 2 від 01 грудня 2014 р. було відвантажено Позивачу олію соняшникову в кількості 30340 кг на суму 467236.00 грн. з ПДВ. Факт отримання вантажу підтверджується підписом в графі «Прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача)».

Щодо поставки товару з м. Черкаси в м. Миколаїв згідно ТТН №360260 від 01.12.2014 зазначив, що питанням перевезення придбаної у ТОВ «ЧК-Імператор» продукції згідно договору купівлі-продажу від 27.11.2014, займалися посадові особи ТОВ «Смартпост», оскільки згідно п.6.1 Договору купівлі-продажу від 27.11.2014 право власності на товар переходить до Позивача з моменту підписання накладної про отримання товару.

Автомобільний перевізник, а саме ТОВ «Автосвіт» був визначений Позивачем самостійно, як власником придбаного товару. Відповідач ніяким чином не визначав пункт розвантаження продукції - м. Миколаїв, оскільки вищевказаний пунктрозвантаження був визначений безпосередньо Позивачем.

Відповідач зауважив, що в ТТН № 360260 від 01.12.2014 була зазначена інформація щодо автомобіля НОМЕР_1, причіпа/напівпричіпа НОМЕР_2, пункту розвантаження - м. Миколаїв згідно даних наданих перевізником та Позивачем.

Факт отримання вантажу Позивачем підтверджується підписом в графі «Прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача)».

Згідно п.7.1 Договору купівлі-продажу від 27.11.2014 розрахунок за продукцію по поставці здійснюється з моменту поставки шляхом відстрочки платежу у продовж 21 банківських днів з моменту відвантаження продукції, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок або в касу Позивача.

Разом з тим в порушення вимог п.7.1 Договору купівлі-продажу від 27.11.2014 Позивачем не була проведена оплата олії соняшникової, яка була поставлена останньому Відповідачем згідно видаткової накладної №2 від 01.12.2014.

В послідуючому посадові особи ТОВ «Смартпост» відмовилися виконувати свої зобов'язання за Договором купівлі-продажу від 27.11.2014 аргументуючи свою позицію тим, що фактично олія соняшникова в кількості 30340 кг була отримана ОСОБА_5 та в послідуючому реалізована останнім різним суб'єктам господарювання.

Відповідач наголосив, що між ТОВ «ЧК-Імператор» та ОСОБА_5 відсутні будь-які договірні відносини. Відповідач не здійснював реалізацію власної продукції, а саме олії соняшникової ОСОБА_5. При цьому обставини взаємовідносин між посадовими особами ТОВ «Смартпост» та ОСОБА_5 Відповідачу невідомі.

Відповідач повідомив, що оскільки на переконання Відповідача в діях Позивача мають місце ознаки кримінального правопорушення, ТОВ «ЧК-Імператор» звернулося до правоохоронних органів із відповідною заявою від 18.05.2015 про кримінальне правопорушення (в порядку ст.ст.60, 214 КПК України). За заявою ТОВ «ЧК-Імператор» від 18.05.2015 Дніпровським районним управлінням ГУ МВС України в місті Києві було відкрито кримінальне провадження №0009366 від 27.06.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

В послідуючому кримінальне провадження №0009366 від 27.06.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, передане до Соснівського районного відділу ГУ УМВС України в Черкаській області для проведення досудового розслідування (а.с. 78-80).

Представник відповідача доводи, викладені у відзиві на позов підтримав повністю, пояснив, що оригінали первинних документів були вилучені органами внутрішніх справ, просив у задоволенні позову відмовити.

ІІІ особа - ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про причини нез'явлення суд не повідомив.

Факт належного повідомлення про дату, час і місце судового засідання підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ПАТ «Укрпошта» форми № 119 (а.с.83; 205) та направленням ухвали суду на електронну адресу третьої особи.

Справа розглядається за наявними матеріалами.

Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, нотаріально завірені заяви свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_3 та подані сторонами докази, приходить до наступного.

За приписами ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Предметом спору є визнання недійсним договору купівлі-продажу олії соняшникової з підстав його фіктивності, внаслідок невиконання сторонами господарських операцій передбачених цим договором, а по суті - безтоварності господарської операції.

Ст.11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

З матеріалів справи вбачається, що 27.11.2014 за погодженням із ТОВ «ЧК-Імператор», директор ТОВ «Смартпост» ОСОБА_3, прибув до міста Черкаси для підписання заздалегідь підготовлених з боку ТОВ «ЧК-Імператор» документів, а саме:

1) Договору купівлі-продажу від 27.11.2014 між ТОВ «ЧК-Імператор» (Постачальник) та ТОВ «Смартпост» (Покупець), за яким Постачальник зобов'язався поставити олію соняшникову, а Покупець зобов'язався прийняти та оплатити таку продукцію.

2) Видаткової накладної№2 від 01.12.2014;

3) Податкової накладної №2 від 01.12.2014;

4) Товарно-транспортної накладної №360260 від 01.12.2014.

За змістом Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV у редакції від 15.10.2014 , чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 996 ) господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства (ст. 1 );

підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення; Вилучення оригіналів таких документів та регістрів забороняється, крім випадків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством (ст. 9 ).

За ст. 626 Цивільного кодексу України (далі-ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Позивач стверджує, що договір купівлі-продажу від 27.11.2014 був вчинений без мети настання правових наслідків та без вчинення будь-яких дій щодо його реального виконання; після підписання вказаних вище документів, ні ТОВ «ЧК-Імператор» на користь ТОВ «Смартпост», ні ТОВ «Смартпост» на користь ТОВ «ЧК-Імператор» жодних дій не здійснювали, та не мали будь-яких договірних відносин в подальшому (а.с. 6).

За приписами ст. 180 Господарського кодексу України (далі - ГК України ) при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

27.11.2014 між ТОВ «ЧК-Імператор» (Постачальник) і ТОВ «Смартпост» (Покупець) було укладено Договір купівлі-продажу. за яким Постачальник зобов'язувався поставити олію соняшникову (далі - товар), а Покупець зобов'язувався прийняти та оплатити таку продукцію (п. 1.1 Договору). Від імені Постачальника договір підписано генеральним директором ОСОБА_6, а від імені Покупця директором ОСОБА_3.(а.с. 20 - 21 ).

Із дослідженої в судовому засіданні копії договору вбачається, що предметом договору сторони вказали «олію соняшникову». Про те, згідно ДСТУ 4492:2005 «НАЦІОНАЛЬНИЙ СТАНДАРТ УКРАЇНИ ОЛІЯ СОНЯШНИКОВА», олію соняшникову, залежно від технології і показників якості, поділяють на види, ґатунки та марки. Однак предмет договору не містить істотної умови ні про ДСТУ ні про вид, ґатунок та марку олії, яку Відповідач продавав.

Договір не містить такої істотної умови, як ціна.

Суд приходить до переконання, що сторони визначили в договорі інші істотні умови купівлі-продажу, виконання яких не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні:

За умовами п. 2.1 Договору «Відповідач відвантажує товар на адресу Позивача за цінами, що визначені в специфікації або накладній Відповідача, і які погоджені з Позивачем.» Доказів наявності специфікації до договору із визначеною в ній ціною, сторони в суд не надали.

«Доставка товару здійснюється за домовленістю згідно додатку до договору (п.2.2 ).» Про те, додатків до договору сторони в суд не надали.

«Датою передачі вважається дата одержання товару на складі, зазначеного Покупцем (П. 5.2 ).» Про те, доказів зазначення місцезнаходження складу Покупця і одержання товару Покупцем саме на зазначеному складі - Відповідач до суду не надав.

Право власності на товар переходить до Позивача з моменту підписання накладної про отримання товару (п. 6.1 ).

Розрахунок за поставлений товар здійснюється з моменту поставки шляхом відстрочки платежу у продовж 21 банківських днів з моменту відвантаження продукції, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок або в касу Відповідача (п. 7.1 ).

Факт підписання договору підтверджується дослідженими у судовому засіданні поясненнями свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_3.(а.с. 134-135; 149-150 ).

Із пояснень свідка ОСОБА_3 вбачається, що після підписання ним товарно-розпорядчих документів із Відповідачем, ТОВ «Смартпост» жодних дій, визначених змістом вказаних документів на користь ТОВ «ЧК-Імператор» не здійснювало, як не здійснювало таких дій і ТОВ «ЧК-Імператор» на користь ТОВ «Смартпост».

Свідок ОСОБА_6 стверджує, що олія соняшникова була поставлена Позивачу; факт її отримання підтверджується підписами на накладних. Оригінали договору та товарно-розпорядчих документів він видав слідчому.

Пояснення свідка ОСОБА_6 суд оцінює критично, виходячи із змісту повідомлення Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 30.07.2018 № 10534/46/03-2018 про те, що у матеріалах кримінального провадження наявні лише копії документів(а.с. 198 ).

Перевезення вантажів автомобільним транспортом регламентуються, зокрема, Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 та Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1497 №363 ( далі - Правила ).

Положеннями Правил (в редакції від 14.01.2014, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено,зокрема, що:

«Вантаж - всі предмети з моменту прийняття для перевезень до здачі одержувачу вантажу.

Вантажовідправник - будь-яка фізична або юридична особа, яка подає перевізнику вантаж для перевезення.

Вантажоодержувач - будь-яка фізична або юридична особа, яка здійснює приймання вантажів, оформлення товарно-транспортних документів та розвантаження транспортних засобів у встановленому порядку.

Замовлення на перевезення вантажів - документ, який подає вантажовідправник перевізникові на доставляння обумовленої партії вантажів в узгоджені терміни.

Приймання вантажу - подання вантажовідправником підготовленого для відправлення вантажу та товарно-транспортних документів перевізнику з наступним навантаженням на транспортний засіб та оформлення документів про прийняття вантажу перевізником для відправлення.

Здавання вантажу - подання вантажоодержувачу перевізником вантажу, згідно з товарно-транспортним документом, з наступним розвантаженням і оформленням документів про його передачу вантажоодержувачу.

Товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу.

Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Місце фактичної здачі - приймання вантажу точно зазначається в Договорі з наступним уточненням у заявці.

Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля.

Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом і при необхідності печаткою (штампом).

Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби

й печаткою або штампом), передається Перевізнику.

Перевізник здає вантажі у пункті призначення вантажоодержувачу згідно з товарно-транспортною накладною.»

ТОВ «ЧК-Імператор», в підтвердження виконання своїх зобов'язань щодо поставки товару ТОВ «Смартпост», за спірним Договором купівлі-продажу від 27.11.2014, надано тільки копії : видаткової накладної №2 від 01.12.2014 ; податкової накладної№2 від 01.12.2014; товарно-транспортної накладної №360260 від 01.12.2014.

Із наявних матеріалів справи, вбачається, що за твердженнями Відповідача, на виконання умов Договору було здійснено поставку Позивачу олії соняшникової в кількості 30340 кг на суму 467 236,00 гри,, з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною №2 від 01 грудня 2014 року.

Доводи Позивача про те, що вищевказані документи складались саме ТОВ «ЧК-Імператор», останнім не спростовані.

Аналізуючи товарно-транспортну накладну (далі - ТТН ) №360260 від 01.12.2014, як єдиний обліково-розрахунковий документ, Суд з'ясував, що ТТН містить такі записи:

вид перевезення - автотранспортне;

автомобіль, що здійснював перевезення - МАН державний №АА 4142 НB;

причіп/напівпричіп до автомобіля - реєстраційний № АА 9354 X І;

пункт навантаження - місто Черкаси, проспект Хіміків, 3;

пункт розвантаження - місто Миколаїв( а.с. 24).

Із відкритих відомостей, які містяться у Моторному (транспортному) страховому бюро України, станом на 01.12.2014 на день поставки товару (олії соняшникової) вбачається, що: автомобіль іздержавним №АА4142НВ, зазначений в товарно-транспортній накладній від 01.12.2014 вказаний як МАН, насправді є легковим автомобілем марки Citroen Berligo (до 1600 куб. СМ.), а причіп із реєстраційним №АА9554 ХГ - є причепом марки VAN НООІ. до ватажних автомобілів, що підтверджується також і відомостями із Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ - відповідь Територіального сервісного центру №3247 Регіонального сервісного центру у Київській області МВС України від 24.02.2018 №159 на адвокатський запит представника позивача від 22.02.2018 №2202/18 (а.с. 30).

Інших доказів щодо транспортного засобу, який перевозив вантаж Відповідач до суду не надав. Відтак, суд приходить до переконання, що поставка товару по оспорюваному правочину (договору купівлі-продажу олії соняшникової) реально не могла бути здійснена 01.12.2014, оскільки легковий автомобіль не мав технічних можливостей для разового перевезення товару (вантажу) загальною вагою більш як 30340,00 кг, а також буксирувати причіп, призначений для вантажних автомобілів.

Суд бере до уваги, що пункт розвантаження товару згідно товарно-транспортної накладної - місто Миколаїв, без конкретної адреси/місцезнаходження складу Покупця.

Доказів наявності у ТОВ «Смартпост» будь-яких складських приміщень, в яких можна було б прийняти та зберігати поставлений товар на підставі Договору купівлі-продажу від 27.11.2014, Відповідач суду не надав.

Суд приходить до переконання, що ні договір купівлі-продажу від 27.11.2014, ні товарно-транспортна накладна №360260 від 01.12.2014 не містять тих істотних умов, які необхідні для купівлі-продажу саме олії соняшникової.

Виходячи із вимог Закону № 996 господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Тобто для того, щоб господарська операція вважалася законною, необхідно, щоб вона реально відбувалася й була пов'язана з рухом капіталу, товарів, послуг та робіт. Суд приходить до переконання, що якщо ж такого руху не відбулося, то така господарська операція є безтоварною.

За змістом ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Правочин мас бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 5 ст. 203 ЦК України).

Відповідно до статей 215, 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваною правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочин).

За приписом ст.215 ЦК України підставою недійсності правочин) є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Виходячи вищевикладеного, суд приходить до переконання, що Позивач довів заявлені ним позовні вимоги , які підлягають до повного задоволення.

Витрати по сплаті судового збору підлягають відшкодуванню з відповідача на користь позивача в розмірі 1762 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 202, 220,232 - 233, 236-240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 27.11.2014 (предмет договору - олія соняшникова), укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЧК-Імператор» (, проспект Хіміків,3, м.Черкаси, 18000) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Смартпост» (, провулок Червоногвардійський,8, кім.108).

Стягнути 1762 грн (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн.) витрат по сплаті судового збору із Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧК-Імператор» , проспект Хіміків,3, м.Черкаси, 18000) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартпост» (, провулок Червоногвардійський,8, кім.108).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в порядку визначеному ГПК України.

Рішення складено 31.08.2018

Суддя В.В.Єфіменко