ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2018 р. Справа № 917/675/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Ільїн О.В., суддя Россолов В.В., суддя Хачатрян В.С.

за участю секретаря судового засідання Довбиш А.Ю.

за участю представників сторін:

позивач - не з'явився

відповідач - Дробаха А.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача - ТОВ "Гадячсир" (вх. №1634П1-35) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 24 липня 2018 року по справі №917/675/16, суддя Бунякіна Г.І. за заявою ТОВ "Гадячсир" про відстрочення виконання рішення господарського суду Полтавської області від 14.07.2016

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Герафак", м. Одеса

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир", м. Гадяч

про стягнення 622 583,84 грн, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Герафак", звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир", в якому просив стягнути з останнього 622 583,84 грн., з яких 607 600,00 грн. - заборгованість відповідача за поставлені товарно-матеріальні цінності (сода каустична та інша хімічна продукція) за умовами Договору поставки № 66 від 14.08.2015 р., 13 185,78 грн. - пеня за порушення договірних зобов'язань щодо оплати за придбані ТМЦ, 1 798,06 грн. - 3% річних.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 14.07.2016 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕРАФАК" 607 600,00 грн. заборгованості відповідача за поставлені товарно-матеріальні цінності (сода каустична та інша хімічна продукція) за умовами Договору поставки № 66 від 14.08.2015 р., 13 185,78 грн. пені за порушення договірних зобов'язань щодо оплати за придбані ТМЦ, 1 798,06 грн. 3 % річних та 9 338,76 грн. судового збору.

ТОВ "Гадячсир" звернувся до господарського суду Полтавської області з заявою про відстрочення виконання рішення господарського суду Полтавської області від 14.07.2016 року.

Ухвалою суду від 24 липня 2018 року у задоволенні заяви ТОВ "Гадячсир" про відстрочення виконання рішення господарського суду Полтавської області від 14.07.2016 року відмовлено.

Відповідач з ухвалою суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просив ухвалу скасувати та прийняти нову, якою заяву про відстрочку виконання рішення задовольнити і відстрочити виконання вказаного рішення на 12 місяців.

Ухвалою суду від 14.08.2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Гадячсир" на ухвалу господарського суду Полтавської області від 24 липня 2018 року по справі №917/675/16. Позивачу запропоновано у строк до 10.09.2018 надати відзив на апеляційну скаргу в порядку, визначеному ст. 263 Господарського процесуального кодексу України, з наданням доказів надсилання копії відзиву та доданих до нього документів відповідачу. Апелянту - документи в обґрунтування обставин, викладених в апеляційній скарзі. Призначено апеляційну скаргу до розгляду.

Відзивів на апеляційну скаргу не надходило.

У судове засідання позивач не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив скасувати ухвалу господарського суду Полтавської області та задовольнити заяву про відстрочку виконання рішення.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі доводи сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 269 ГПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як свідчать матеріали справи, 14.07.2016 року господарським судом Полтавської області прийнято рішення у справі № 917/675/16, яким позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" (37300, Полтавська область, м. Гадяч, вул. Будька, 47, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕРАФАК" (65003, м. Одеса, вул. Отамана Головатого, 58, ) - 607 600,00 грн. заборгованості відповідача за поставлені товарно-матеріальні цінності (сода каустична та інша хімічна продукція) за умовами Договору поставки № 66 від 14.08.2015 р., 13 185,78 грн. пені за порушення договірних зобов'язань щодо оплати за придбані ТМЦ, 1 798,06 грн. 3 % річних та 9 338,76 грн. судового збору.

Вказане рішення залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 11.10.2016 року.

27.10.2016 року на виконання зазначених рішення господарського суду Полтавської області та постанови Харківського апеляційного господарського суду господарським судом Полтавської області видано відповідний наказ.

ТОВ "Гадячсир" надало заяву про відстрочку виконання рішення господарського суду Полтавської області від 14.07.2016 на 12 місяців.

В обґрунтування заяви про розстрочення виконання судового рішення боржник посилався на обставини, які на його думку, унеможливлюють виконання рішення господарського суду, а саме, втрата ринку збуту, пошук нових ринків збуту, соціальні та економічні потрясіння в державі, зменшення попиту на продукцію, важкий фінансовий стан підприємства, внаслідок чого сплата всієї присудженої до стягнення суми унеможливить повне виконання інших боргових зобов'язань, призведе до неспроможності виплачувати заробітну плату працівникам товариства.

Господарський суд, відмовляючи у задоволенні заяви, виходив з наступного.

Відповідно до ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Таким чином, розстрочка це виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

При розгляді заяви про розстрочку рішення суду, суду необхідно встановити обставини, що ускладнюють чи роблять неможливим виконання рішення у справі у визначений строк або встановленим господарським судом способом, врахувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Господарський суд має право, зокрема, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови. Розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи. До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Суд попередньої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для відстрочення виконання рішення господарського суду Полтавської області від 14.07.2016 по справі.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом не використано у повному обсязі свої повноваження, передбачені процесуальним законом щодо повного та всебічного з'ясування обставин справи, пов'язаних з предметом доказування у даній справі, а висновки, викладені в ухвалі суду, не узгоджуються з приписами норм чинного законодавства.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та викладеним доводам сторін, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Системний аналіз чинного законодавства свідчить, що підставою для розстрочення, можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

В обґрунтування заяви про відстрочку виконання рішення суду боржник посилається на тяжке фінансове становище, що спричинене відсутністю ринку збуту продукції через введення Російською Федерацією продуктового ембарго.

Доказом існування тяжкого фінансового стану є офіційна фінансова звітність, відповідна документація (баланс, звіт про фінансові результати, тощо), достовірність якої підтверджена належними засобами.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

За судовою практикою до обставин, що ускладнюють виконання судового рішення та які є підставою для розстрочки (відстрочки) його виконання, належать хвороба боржника або членів його сім'ї, скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи-боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України № 5-пр/2013 від 26.06.2013, розстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Так, ТОВ "Гадячсир" зазначає, що є провідним виробником та експортером молочної продукції.

Як зазначає відповідач, основним ринком збуту продукції товариства був ринок Російської Федерації, куди експортувалася основна маса продукції підприємства (72%). Але починаючи з 2014 року заборонено ввезення і реалізацію на території РФ продукції українських товаровиробників, введено обмеження на транзит продукції митною територією до Республіки Казахстан та Киргизької Республіки, тобто ТОВ "Техмолпром" було закрито основний ринок збуту своєї продукції, що призвело до значного зниження обсягів виробництва та реалізації продукції відповідача, та як наслідок вказані обставини позбавили ТОВ "Гадячсир" можливості своєчасного розрахунку з постачальниками за отриману молочну сировину та іншу продукцію, яка використовується в процесі переробки сировини та виготовлення продукції.

В підтвердження тяжкого фінансового становища відповідачем надано Звіти про сукупний дохід за 2015 рік, за 2016 рік, за 2017 рік,перший квартал 2018 року, та Звіти про фінансовий стан (баланс) ТОВ "Гадячсир", які свідчать про збитковість підприємства та наявність значної заборгованості перед працівниками по заробітній платі.

Товариство не має достатньо ресурсів, які можна використати на погашення поточних зобов'язань, та розширення своєї діяльності. Фінансовий стан Товариства не стійкий, у зв'язку з відсутністю джерел власних коштів та залученням для фінансування діяльності значних коштів джерел зовнішнього фінансування - кредитів банку та короткострокової кредиторської заборгованості. Товариство неплатоспроможне, залежне від залучених коштів.

Одночасне виконання всіх судових рішень про стягнення заборгованості з ТОВ "Гадячсир" призведе до повної його неплатоспроможності та ризику банкрутства.

Колегією суддів враховано надані відповідачем докази вжиття заходів зі стабілізації об'ємів виробництва, а саме: міжнародні договори та контракти з поставки продукції на 2018 рік, що може сприяти продовженню господарської діяльності та зробить реальною можливість отримання боргу стягувачем.

Судом апеляційної інстанції досліджено:

- укладений між ТОВ "Гадячсир" та ТОВ "KAZ-IMPORT", республіка Казахстан, договору №1501 від 15.01.2018 року;

- укладений договір поставки № №16 від 16.01.2018 року між ТОВ "Гадячсир" та ПП "ТРАНЗИТЕКСПО".

Отже, зазначені міжнародні договори постачання продукції, з урахуванням їх загальної вартості та строків поставки, можуть вважатися підтвердженням реальної можливості виконання відповідачем рішення суду.

В той час, як одночасне і повне виконання рішення суду в даній справі може призвести до виникнення у ТОВ "Гадячсир" заборгованості зі сплати податків, зборів та інших платежів до бюджету, заробітної плати, і як наслідок припинення господарської діяльності боржника, призведе до повної його неплатоспроможності та банкрутства, що унеможливить виконання рішення суду. Відтак заходи примусового стягнення з ТОВ "Гадячсир" заборгованості не тільки не дадуть очікуваного результату, а й матимуть своїм наслідком зупинення діяльності ТОВ "Гадячсир" та накопичення нових боргів при неможливості їх погашення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що надання відстрочки виконання рішення є виключним заходом, який має застосовуватись лише за наявності поважних причин та при найменшій шкоді кредитору. При цьому, затримка у виконанні рішення не повинна надто тривалою та бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", заява N 22774/93, п. 74, ЄСПЛ 1999-V). За практикою Суду в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції (див. "Корнілов та інші проти України", заява N 36575/02, ухвала від 7 жовтня 2003 року; тривалість виконання - вісім місяців). І навіть, два роки та сім місяців, не визнавались надмірними і не розглядалися, як такі, що суперечить вимогам розумного строку, передбаченого ст. 6 Конвенції (див. ухвалу від 17 вересня 2002 року у справі "Крапивницький та інші проти України", заява N 60858/00). Отже, для з'ясування обставин чи є період виконання рішення надмірно тривалим, варто звернути увагу на особливі обставини кожної справи.

Колегія суддів вважає, що відстрочка виконання рішення для боржника в даному випадку не є інструментом ухилення від виконання рішення, боржник лише намагається через існування певних обставин, які таке виконання ускладнюють, забезпечити повне виконання рішення та остаточне погашення заборгованості перед стягувачем.

У цій справі відстрочка виконання рішення суду здійснюється з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора, що можливе у випадку банкрутства боржника. Тобто, справедливий баланс інтересів сторін у цій справі дотриманий.

Отже, враховуючи викладене, оскільки обставини, які склалися у відповідача, є винятковими та такими, що ускладнюють виконання судового рішення, приймаючи до уваги ситуацію, що склалася на міжнародному ринку збуту продукції відповідача, надані відповідачем документальні докази на підтвердження існування тяжкого фінансового стану ТОВ "Гадячсир", вжиті відповідачем заходи зі стабілізації об'ємів виробництва, з урахуванням дотримання балансу матеріальних інтересів та наявності інфляційних процесів у економіці держави, зважаючи на те, що відстрочення виконання рішення на 12 місяців узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції не в повному обсязі було досліджено заяву про відстрочення виконання рішення, що призвело до неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, а отже апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала господарського суду Полтавської області від 24 липня 2018 року по справі №917/675/16 - скасуванню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 270, 271, п.2 ч.1 ст.275, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача - ТОВ "Гадячсир" задовольнити.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 24 липня 2018 року по справі №917/675/16 скасувати.

Відстрочити виконання рішення господарського суду Полтавської області від 14.07.2016 по справі №917/675/16 на 12 місяців.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Повний текст постанови складений 31.08.2018 року.

Головуючий суддя Ільїн О.В.

Суддя Россолов В.В.

Суддя Хачатрян В.С.