ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03.09.2018 р. Справа№ 914/1631/18

Суддя Господарського суду Львівської області Мазовіта А.Б., розглянувши матеріали

за заявою:ОСОБА_1, м.Червоноград, Львівська область;
про: у справі:забезпечення позову № 914/1631/18
за позовом:ОСОБА_1, м.Червоноград, Львівська область;
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Софро», смт.Жвирка, Львівська область;
про:визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства, визнання недійсними змін до статуту товариства, визнання недійсним та скасування запису про проведення реєстраційної дії.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, м.Червоноград, Львівська область звернулася до Господарського суду Львівської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Софро», смт.Жвирка, Львівська область про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства, визнання недійсними змін до статуту товариства, визнання недійсним та скасування запису про проведення реєстраційної дії.

Крім цього, одночасно з поданням позову позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони Державним реєстраторам юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Сокальської районної державної адміністрації Львівської області та будь-яким іншим Державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які вправі вчиняти відповідно до чинного законодавства України реєстраційні дії щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Софро» (код ЄРПОУ - 35741876), проводити державну реєстрацію змін до відомостей про Товариство з обмеженою відповідальністю «Софро» (код ЄРПОУ - 35741876), що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі: змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Софро» (код ЄРПОУ - 35741876), державну реєстрацію переходу юридичної особи на діяльність на підставі модельного статуту, з модельного статуту на діяльність на підставі власного установчого документа, рішення про виділ, злиття, перетворення, поділ, рішення про припинення юридичної особи, державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її ліквідації, злиття, перетворення, поділу, державну реєстрацію змін, пов'язаних із зміною складу засновників (учасників), зміною розміру статутного капіталу, зміною місцезнаходження, керівника, підписантів, найменування, видів діяльності, а також вчиняти інші реєстраційні дії щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Софро» (код ЄРПОУ - 35741876) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Розглянувши заяву про забезпечення позову, господарський суд прийшов до висновку про необхідність відмови в її задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.п.2, 4, 10 ч.1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, позивачем заявлено позов про:

- визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Софро», оформленого протоколом №16/06/2018 від 16.06.2018р., по третьому питанню порядку денного, а саме: затвердження нової редакції Статуту ТОВ «Софро» відповідно до змін, що встановлюються Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»;

- визнання недійсними змін до статуту ТОВ «Софро», у вигляді нової редакції, затвердженої рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Софро», оформленого протоколом №16/06/2018 від 16.06.2018р.;

- визнання недійсним та скасування запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про проведення реєстраційної дії відносно ТОВ «Софро», а саме державної реєстрації змін до установчих документів товариства.

Згідно частини четвертої статті 137 ГПК України заходи забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу чи іншим особам здійснювати певні дії.

Пунктом 4 частини п'ятої статті 137 ГПК України встановлено заборону забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов'язано вирішення питання про забезпечення позову.

Обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Господарський суд вважає, що позивачем не надано до справи належних та допустимих доказів, які б містили фактичні дані на підставі яких можна було б зробити висновок про те, що невжиття заходів до забезпечення позову, про які просить позивач, може утруднити або зробити неможливим виконання в подальшому рішення господарського суду в контексті заявлених позивачем позовних вимог.

Задоволення заяви про забезпечення позову, на думку суду, може призвести до блокування роботи відповідача, унеможливлює реалізацію іншими учасниками належних їм корпоративних прав.

Крім того, як зазначив сам позивач в позовній заяві, зміни до статуту ТОВ «Софро», у вигляді нової редакції, затвердженої оспорюваним рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Софро», оформленого протоколом №16/06/2018 від 16.06.2018р., 18.06.2018р. внесенні Державним реєстратором (приватним нотаріусом Барбуляк Х.М.) до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.235 ГПК України.

Ухвалу може бути оскаржено до Львівського апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст..ст.255-257 ГПК України.

Ухвалу підписано 03.09.2018р.

Суддя Мазовіта А.Б.