ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2018 рокуСправа № 912/898/18
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. за участю секретаря судового засідання Волошиної О.С. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/898/18

за позовом: Заступника прокурора Кіровоградської області, 25006, м. Кропивницький, вул. Верхня Пермська, 4, в інтересах держави в особі

Східного офісу Державної аудиторської служби України, 49600, м. Дніпро, вул. Володимира Антоновича, 22, корп. 2

Управління освіти, молоді та спорту Олександрійської міської ради, 28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Свердлова, 28

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Нетеси Миколи Миколайовича, 26100, АДРЕСА_1

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 66384,60 грн

Представники учасників процесу:

від прокуратури - Топонар Н.С., посвідчення № 033353 від 13.05.15, прокурор відділу;

від позивача І - участі не брали;

від позивача ІІ - участі не брали;

від відповідача - П'янов В.В., довіреність № 13-9/209 від 10.05.18.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заступник прокурора Кіровоградської області (далі - Прокурор) звернувся до господарського суду в інтересах держави в особі Східного офісу Державної аудиторської служби України (далі - Східний офіс Держаудислужби, позивач 1) та Управління освіти, молоді та спорту Олександрійської міської ради (далі - Управління освіти, молоді та спорту, Управління, позивач 2) з позовною заявою з вимогами до Фізичної особи-підприємця Нетеси Миколи Миколайовича (далі - ФОП Нетеса М.М., відповідач), з урахуванням уточнень від 18.05.2018, які прийнято судом (ухвала від 22.05.2018), про визнання недійсними наступних додаткових угод:

- №1 від 11.09.2017 до договору про закупівлю №336-Т від 08.09.2017, укладеного Управлінням освіти, молоді та спорту Олександрійської міської ради та ФОП Нетеса М.М.;

- №2 від 12.09.2017 до договору про закупівлю №336-Т від 08.09.2017, укладеного Управлінням освіти, молоді та спорту Олександрійської міської ради та ФОП Нетеса М.М.;

- №3 від 13.09.2017 до договору про закупівлю №336-Т від 08.09.2017, укладеного Управлінням освіти, молоді та спорту Олександрійської міської ради та ФОП Нетеса М.М.;

- №4 від 14.09.2017 до договору про закупівлю №336-Т від 08.09.2017, укладеного Управлінням освіти, молоді та спорту Олександрійської міської ради та ФОП Нетеса М.М.;

- №5 від 15.09.2017 до договору про закупівлю №336-Т від 08.09.2017, укладеного Управлінням освіти, молоді та спорту Олександрійської міської ради та ФОП Нетеса М.М.;

- №7 від 13.10.2017 до договору про закупівлю №336-Т від 08.09.2017, укладеного Управлінням освіти, молоді та спорту Олександрійської міської ради та ФОП Нетеса М.М.;

та про стягнення з відповідача на користь Управління освіти, молоді та спорту Олександрійської міської ради безпідставно сплачених коштів в сумі 66384,60 грн., з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог Прокурор зазначає, що укладаючи оспорювані додаткові угоди, сторонами договору про закупівлю №336-Т від 08.09.2017 не дотримано вимог п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" та безпідставно змінено істотні умови договору (збільшено ціну товару), що в результаті призвело до переплати 66384,60 грн. бюджетних коштів. Вказане, за доводами Прокурора, є підставою для визнання додаткових угод недійсними за нормами статей 203, 207, ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду від 23.04.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 912/898/18. Ухвалено розглядати справу №912/898/18 за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 22.05.2018; сторонам встановлено строк для подання заяв по суті справи.

Позивачем 1 (Східний офіс Держаудитслужби) згідно письмового повідомлення від 21.05.2018 позовні вимоги Прокурора підтримано повністю (том ІІ а.с. 1-2).

Відповідачем в установлений строк подано до суду 10.05.2018 відзив на позовну заяву, у відповідності до якого позовні вимоги заперечено повністю з підстав наступного: договір про закупівлю №336-Т від 08.09.2017 укладено на загальну суму 192000,00 грн, а тому у відповідності до ст. 2 Закону України "Про публічні закупівлі" цей Закон не застосовується до спірних правовідносин, окрім принципів здійснення публічних закупівель; відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості; пункти 3.4., 9.1. договору передбачають зміни умов шляхом переговорів та консультацій; зміни до договору, які оспорюються Прокурором, не призвели до перевищення бюджетних коштів виділеної суми, передбаченої на закупівлю, а отже сторони не допустили будь-яких витрат коштів бюджету, та відповідно - порушень інтересів держави; чинне законодавство визначає, що ціни на торгівлю картоплею є вільними цінами, які не підлягають державному регулюванню; з огляду на положення ст. 203 Цивільного кодексу України чинність договору не повинна ставитися під сумнів, оскільки всі вимоги законодавства дотримано; Уповноваженим органом виконавчої влади, що перевіряє наявність необхідних документів та їх відповідність вимогам законодавства, проведено платежі щодо закупівлі картоплі на загальну суму 192000,00 грн; видати в розмірі 192000,00 грн здійснені з міського бюджету, кошти якого є відокремленими від коштів Державного бюджету України, а отже Прокурором не доведено порушення інтересів держави в бюджетній сфері; Прокурором в позові в порушення ст. 47 Господарського процесуального кодексу України не визначено в предметі спору, які спільні та які є однорідні права і обов'язки позивачів та які права і обов'язки позивачів виникли з однієї підстави (том І а.с. 103-106).

Прокурор у відповіді на відзив відповідача виклав наступні аргументи щодо наведених заперечень: Східний офіс Держаудитслужби є органом, уповноваженим державою на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах на території Кіровоградської області, однак вказаним органом не вжито належних заходів до усунення відповідних порушень в межах своїх повноважень, в т.ч. шляхом звернення до суду; правовідносини, пов'язані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес, а незаконність додаткових угод до договору, на підставі якого ці кошти витрачаються, такому суспільному інтересу не відповідає; Управління освіти, молоді та спорту є головним розпорядником коштів та з його рахунків виділено кошти на оплату за відповідним договором, а тому безпідставно та незаконно витрачені бюджетні кошти підлягають поверненню на користь вказаного Управління; враховуючи, що Управління освіти, молоді та спорту в даному випадку є розпорядником бюджетних коштів, замовником державних закупівель послуг з харчування дітей і водночас є стороною у спірному договорі, то прокуратурою визначено позивачем також вказане Управління, яке не вжило заходів до оскарження додаткових угод до договору; коливання ціни товару на ринку жодного разу при укладенні всіх додаткових угод на 10% сторонами договору не обґрунтовано та документально не підтверджено, що свідчить про порушення п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі"; відповідно до тендерної документації вартість предмета закупівлі становить 200 000,00 грн., а тому підлягають застосуванню положення Закону України "Про публічні закупівлі"; внаслідок укладення додаткових угод ціна стала вищою за пропозиції, які пропонував інший учасник під час проведення торгів, а отже не дотримано принципів бюджетної системи України та принципів публічних закупівель; при укладенні договору є необхідним дотримуватися вимог законодавства, що регулює порядок проведення публічних закупівель; оскільки фінансування за оспорюваними додатковими угодами здійснюється за рахунок коштів державного бюджету (субвенції) та місцевого бюджету, то в даному випадку звернення Прокурора спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання правомірності використання бюджетних коштів, за рахунок яких здійснюється фінансування закладів освіти територіальної громади; укладення оспорюваних додаткових угод до договору всупереч норм Закону України "Про публічні закупівлі" є прямим порушенням законності в бюджетній сфері, яке сприяє розвитку інфляційних процесів у країні, підриває довіру громадян і наносить вагомий матеріальний і моральний збиток, що не може не відобразитися на державних інтересах та авторитеті держави (том І а.с. 120-130).

В підготовчому засіданні 22.05.2018 розгляд справи № 912/898/18 відкладено на 06.06.2018, від позивача 2 витребувано докази до справи, позивачам повідомлено про можливість надати до суду відповідь на відзив, а відповідачеві - заперечення на відповідь на відзив.

29.05.2018 позивачем 2 надано до матеріалів справи витребувані судом докази (том ІІ а.с. 31-124).

Від відповідача 29.05.2018 надішли заперечення на відповідь Прокурора на відзив, в якому відповідач навів міркування щодо викладених Прокурором аргументів, які за своїм змістом є аналогічними запереченням, що викладені у відзиві на позов, та повідомив, що оспорювані додаткові угоди укладено на підставі рішень тендерного комітету Управління освіти, молоді та спору, які є дійсними (том ІІ а.с. 16-20).

05.06.2018 відповідачем подано клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України (том ІІ а.с. 128).

Прокурором 06.06.2018 подано додаткові письмові пояснення, в яких повідомлено, що примірним положенням про закупівлю не передбачено повноважень щодо прийняття тендерним комітетом рішень по виконання зобов'язань за договором про закупівлю. Прокурор вважає, що протоколи засідань тендерного комітету, які передували укладенню додаткових угод, є ненормативними актами, які вичерпали свою дію фактом їх виконання. Прокурор просить враховувати при ухваленні судового рішення позицію Верховного Суду у справі № 910/4474/17 (том ІІ а.с. 129-133).

В підготовчому засіданні 06.06.2018 пояснення прокурора від 06.06.2018 залишено без розгляду у зв'язку з пропуском процесуального строку подання таких пояснень; у задоволенні клопотання відповідача від 05.06.2018 про закриття провадження у справі відмовлено; підготовче засідання відкладено на 21.06.2018; Прокурору та Управлінню освіти, молоді та спору встановлено строк для подання додаткових пояснень в порядку ч. 5 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою від 20.06.2018 продовжено строк підготовчого провадження у справі №912/898/18 та призначено підготовче засідання на 06.07.2018.

18.06.2018 від Прокурора та 21.06.2018 від Управління надійшли додаткові пояснення в порядку ч. 5 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України (том ІІ а.с. 168-192, 201-202).

Ухвалою від 06.07.2018 закрито підготовче провадження у справі №912/898/18 та справу призначено до судового розгляду по суті на 23.07.2018.

23.07.2018 господарським судом відкрито судове засідання з розгляду справи по суті.

В судовому засіданні 23.07.2018 Прокурором позовні вимоги підтримано повністю; представником позивача 2 оголошено пояснення, які надано до справи письмово; представником відповідача заперечено у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні 23.07.2018 оголошено перерву до 17.08.2018.

В судовому засіданні 17.08.2018 господарський суд продовжив розгляд справи №912/898/18.

Східний офіс Держаудитслужби уповноваженого представника для участі в засіданнях суду у справі №912/898/18 не забезпечив, про поважність причин вказаного суду не повідомлено. Між тим, на адресу суду 01.08.2018 надійшло письмове повідомлення позивача 1 про підтримання позовних вимог Прокурора у справі № 912/898/18 повністю (том ІІ а.с. 274).

Представник Управління освіти, молоді та спору участі в засідання суду 17.08.2018 не приймав, поважність причин відсутності суду не повідомлено.

Оскільки позивачі у справі № 912/898/18 належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання у справі №912/898/18 та враховуючи положення пунктів 1, 2 частини 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд розглядає справу по суті за відсутності представників позивачів.

Розглянувши наявні у справі матеріали, заслухавши пояснення представників учасників процесу та дослідивши в судовому засіданні докази у справі, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Управлінням освіти, молоді та спорту Олександрійської міської ради проведено відкриті торги щодо закупівлі "Зернові культури та картопля" (код ДК 021:2015-15310000-4) 40000 кілограм з очікуваної вартістю 200 000,00 грн.

Оголошення про проведення відкритих торгів оприлюднено в мережі Інтернет на веб-сайті "Prozorro - публічні закупівлі" за UА-2017-06-30-000218-b. Основним критерієм вибору переможця є ціна.

Учасниками вказаних торгів зареєструвалися:

- фізична особа-підприємець Нетеса Микола Миколайович з пропозицією 192 000,00 грн. (остаточна ціна 192 000,00 грн.);

- фізична особа-підприємець Головач Сергій Михайлович з пропозицією 200 000,00 грн. (остаточна ціна 200 000,00 грн).

За результатами проведених торгів переможцем вказаного аукціону визначено ФОП Нетеса М.М. з ціновою пропозицією 192 000,00 грн., тобто за ціною картоплі 4,80 грн за кілограм.

08.09.2017 між Управлінням освіти, молоді та спорту Олександрійської міської ради (Замовник) та ФОП Нетеса М.М. (Постачальник) укладено договір про закупівлю товарів (робіт та послуг) за державні кошти № 336-Т (Договір).

За умовами Договору Постачальник зобов'язався у 2017 році поставити, а Замовник - прийняти та оплатити товар - "Зернові культури та картопля" (код ДК 021:2015-15310000-4): картопля (03212100-1) ДСТУ 4506:2005, в загальній кількості 40000 кг, по ціні 4 грн. 80 коп. за 1 кілограм.

Ціна Договору становить 192 000,00 грн. (п. 2.1. Договору).

В подальшому між Управлінням та ФОП Нетеса М.М. було укладено 14 додаткових угоди до Договору (далі - Додаткові угоди), із яких у 5 угодах збільшено ціну за одиницю товару на 10%, а саме:

№1 від 11.09.2017, в якій ціну за 1 кг. картоплі збільшено до 5 грн. 28 коп;

№2 від 12.09.2017, в якій ціну за 1 кг. картоплі збільшено до 5 грн. 81 коп;

№3 від 13.09.2017, в якій ціну за 1 кг. картоплі збільшено до 6 грн. 39 коп;

№4 від 14.09.2017, в якій ціну за 1 кг. картоплі збільшено до 7 грн. 03 коп;

№5 від 15.09.2017, в якій ціну за 1 кг. картоплі збільшено до 7 грн. 73 коп;

в Додатковій угоді №7 від 13.10.2017 ціну за 1 кг. картоплі зменшено до 7 грн. 00 коп.

Додатковими угодами №6 від 10.10.2017, №8 від 26.10.2017, № 9 від 30.10.2017, № 10 від 09.11.2017, № 11 від 23.11.2017 збільшено суму бюджетних зобов'язань Договору та внесено зміни до Договору, збільшивши видатки за Договором.

На виконання Договору та Додаткових угод ФОП Нетеса М.М. поставлено, а Управлінням освіти, молоді та спорту Олександрійської міської ради отримано обумовлений Договором товар, а саме - картопля в наступній кількості та за ціною:

15.09.2017 в кількості 2170 кг. за ціною 7,73 грн. 1 кг. на загальну суму 16 774,10 грн;

18.09.2017 в кількості 1000 кг. за ціною 7,73 грн. за 1 кг. на загальну суму 7 730,00 грн;

25.09.2017 в кількості 3350 кг. за ціною 7,73 грн. за 1 кг. на загальну суму 25 895,50 грн;

29.09.2017 в кількості 5150 кг. за ціною 7,73 грн. за 1 кг. на загальну суму 39 809,50 грн;

10.10.2017 в кількості 550 кг. за ціною 7,73 грн. за 1 кг. на загальну суму 4 251,50 грн;

17.10.2017 в кількості 1400 кг. за ціною 7,00 грн. за 1 кг. на загальну суму 9800,00 грн;

20.10.2017 в кількості 100 кг. за ціною 7,00 грн. за 1 кг. на загальну суму 700,00 грн;

01.11.2017 в кількості 4550 кг. за ціною 7,00 грн. за 1 кг. на загальну суму 31 850,00 грн;

07.11.2017 в кількості 100 кг. за ціною 7,00 грн. за 1 кг. на загальну суму 700,00 грн;

15.11.2017 в кількості 1300 кг. за ціною 7,00 грн. за 1 кг. на загальну суму 9 100,00 грн;

21.11.2017 в кількості 1200 кг. за ціною 7,00 грн. за 1 кг. на загальну суму 8 400,00 грн;

24.11.2017 в кількості 500 кг. за ціною 7,00 грн. за 1 кг. на загальну суму 3 500,00 грн;

21.12.2017 в кількості 2150 кг. за ціною 7,00 грн. за 1 кг. на загальну суму 15 050,00 грн;

26.12.2017 в кількості 2600 кг за ціною 7,00 грн. на загальну суму 18 200,00 грн.

Управлінням освіти, молоді та спорту Олександрійської міської ради оплачено поставлений товар повністю у відповідності до наведеної вище ціни, що підтверджується наявними у справі доказами та не заперечується учасниками справи.

Як стверджує Прокурор, при укладені Управлінням освіти, молоді та спорту Олександрійської міської ради та ФОП Нетеса М.М. Додаткових угод № № 1-5, 7 не дотримано вимог п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" та безпідставно змінено істотні умови Договору, оскільки кожного разу при укладенні всіх Додаткових угод сторонами Договору жодним чином не обґрунтовано та документально не підтверджено коливання ціни товару на ринку, а тому такі Додаткові угоди мають бути визнані судом недійсними, а сплачені за такими Додатковими угодами грошові кошти підлягають поверненню платнику.

При вирішенні спору господарський суд враховує наступне.

В частині першій ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 185 Господарського кодексу України до укладення господарських договорів на біржах, оптових ярмарках, публічних торгах застосовуються загальні правила укладення договорів на основі вільного волевиявлення, з урахуванням нормативно-правових актів, якими регулюється діяльність відповідних бірж, ярмарків та публічних торгів.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частинами 4, 5 ст. 656 Цивільного кодексу України, до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначено Законом України "Про публічні закупівлі".

Статтею 2 вказаного Закону визначено, що він застосовується, зокрема, до замовників за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 200 тисяч гривень. Під час здійснення закупівлі товарів, робіт і послуг, вартість яких є меншою за вартість, що встановлена вище, замовники повинні дотримуватися принципів здійснення публічних закупівель, установлених цим Законом, та можуть використовувати електронну систему закупівель з метою відбору постачальника товару (товарів), надавача послуги (послуг) та виконавця робіт для укладення договору.

Згідно визначень основних термінів, які вживаються у Законі України "Про публічні закупівлі" (ст. 1), предмет закупівлі - товари, роботи чи послуги, що закуповуються замовником у межах єдиної процедури закупівлі, щодо яких учасникам дозволяється подавати тендерні пропозиції або пропозиції на переговорах (у разі застосування переговорної процедури закупівлі). Предмет закупівлі визначається замовником у порядку, встановленому Уповноваженим органом. Тендерна пропозиція - пропозиція щодо предмета закупівлі або його частини (лота), яку учасник подає замовнику відповідно до вимог тендерної документації;

З матеріалів справи слідує, що відповідно до тендерної документації, поданої Управлінням, вартість предмета закупівлі UА-2017-06-30-000218-b становить 200 000, 00 грн. Замовником (Управлінням освіти, молоді та спорту) обрано процедуру закупівель, яка передбачена ст. 12 Закону - відкриті торги.

Тобто, при визначені меж застосування Закону України "Про публічні закупівлі" визначальним є вартість предмета закупівлі, а не сума договору, який вже укладено за результатами торгів, оскільки сума договору становить лише кінцеву ціну, запропоновану учасниками, і не є вартістю самої процедури закупівель.

Таким чином, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення Закону України "Про публічні закупівлі". Твердження відповідача про необхідність дотримання в даному випадку лише принципів здійснення публічних закупівель є помилковим.

Закон України "Про публічні закупівлі" передбачає, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 36 Закону).

В силу вимог частини 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов'язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі (п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону).

У абзаці 2 частини 3 ст. 6 Цивільного кодексу України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Отже, Закон України "Про публічні закупівлі" встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме за пунктом 2 частини 4 наведеної норми - у випадку коливання цін на ринку товару чи то у бік збільшення, чи у бік зменшення, що надає сторонам право змінювати умови договору щодо ціни товару, при цьому не більше ніж на 10% та не збільшуючи загальну суму договору.

З укладених між Управлінням освіти, молоді та спорту Олександрійської міської ради та ФОП Нетеса М.М. Додаткових угод № № 1-5 вбачається, що вказаними Додатковими угодами збільшено ціну товару за Договором на 10% кожного разу по кожній окремій угоді. В Додатковій угоді №7 ціна товару зменшена майже на 10% від збільшеної ціни товару згідно Додаткової угоди №5.

Згідно наданих до матеріалів справи документів, господарським судом встановлено, що ФОП Нетеса М.М. звертався до Управління з листами, в яких просив підняти ціну постачання картоплі за Договором на 10% за кожним зверненням. Вказані пропозиції мотивовано сезонним коливанням цін та подорожчанням закупівельної ціни на картоплю свіжу. До вказаних листів за їх змістом будь-які документи не додавались. Листи подано до Управління кожного дня з 11 по 15.09.2017.

На підтвердження коливання ціни товару Управлінням надано до прокуратури довідки Комунального підприємства "Олександрійській центральний ринок" без номерів та дат, за змістом яких вартість картоплі в період з 11.09.2017 по 15.09.2017 є наступною: мінімальна ціна - 7 грн., максимальна ціна - 8 грн. Вказані довідки залучено до матеріалів справи (том І а.с. 48-52).

Додаткові угоди до Договору, якими збільшено ціну товару, містять посилання на довідки (детально за змістом: "Довідки додаються"), з чого слід дійти висновку, що саме згадані вище довідки Комунального підприємства "Олександрійській центральний ринок" слугували підставою зміни ціни. Будь-які інші довідки з інформацією щодо ціни на картоплю в матеріалах справи відсутні.

Господарський суд зазначає, що згідно роз'яснень Міністерства економічного розвитку і торгівлі України "Щодо зміни істотних умов договору про закупівлю" від 07.04.2015 №3302-05/11398-07 у залежності від коливання ціни товару на ринку сторони протягом дії договору про закупівлю можуть вносити зміни декілька разів в частині ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків кожного разу з урахуванням попередніх змін, внесених до нього, сукупність яких може перевищувати 10 відсотків від ціни за одиницю товару, визначеної сторонами на момент укладання договору про закупівлю та за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі, і виконати свої зобов'язання відповідно до такого договору з урахуванням зазначених змін. Враховуючи викладене, при кожному внесенні змін до договору про закупівлю у вищезазначеному випадку шляхом укладання додаткової угоди до договору, сторони договору зобов'язані належним чином виконувати умови такого договору з урахуванням змінених його умов кожного разу. Водночас внесення таких змін до договору про закупівлю повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим.

Згідно з підпунктом 57 пункту 4 Положення про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 N459, вказане Міністерство надає роз'яснення щодо застосування законодавства у сфері державних закупівель.

Отже, сторони у випадку коливання цін на ринку наділені правом вносити зміни до ціни товару декілька разів, але не більше, ніж на 10% від ціни за одиницю товару, і такі зміни сторони вносять з урахуванням вже внесених попередніх змін. Тобто, кожного разу сторони мають право збільшити ціну за одиницю товару не більше, ніж на 10% з урахуванням попередніх змін, однак у випадку коливання цін, тобто з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.

Вказаний висновок також слідує з аналізу пункту 2 частини 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", так як наведена норма обмежує одноразове збільшення ціни 10 відсотками.

За змістом довідок Комунального підприємства "Олександрійській центральний ринок" без номерів та дат фіксується, що вартість картоплі в період з 11.09.2017 по 15.09.2017 становить: мінімальна ціна - 7 грн., максимальна ціна - 8 грн. Тобто, згідно вказаних довідок ціна на картоплю в період з 11 по 15.09.2017 була сталою, а отже коливання ціни на картоплю у вказаний період відсутнє.

Господарський суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують коливання ціни на картоплю в сторону її збільшення в період з 08.09.2017 (дата укладення Договору) по 11.09.2017 (дата укладення Додаткової угоди № 1). Так, згідно наданих до справи Управлінням даних щодо моніторингу цін на основні продовольчі товари в торговельній мережі на ринках міста Олександрії ціна на картоплю за 1 кг. становила: станом на 08.09.2017 - мінімальна 7,00 грн., максимальна 8,00 грн.; станом на 10.10.2017 - мінімальна та максимальна 7,00 грн (том ІІ а.с. 60-63). Тобто, в період з 08.09. по 11.09.2017 будь-яке збільшення ціни на картоплю на ринках міста Олександрії відсутнє. Ціна на картоплю станом на 08.09.2017 (дата укладення Договору) та станом на 11.09.2017 (дата укладення Додаткової угоди № 1) є однаковою - мінімальна 7 грн. та максимальна 8 грн. за 1 кг. картоплі.

Окрім того, згідно висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 0000254 від 19.02.2018 № 278-282/18-27, середня ринкова ціна на товарному ринку регіону на картоплю з 08.09.2017 по 15.09.2017 незмінна; коливання цін на відповідний продукт відсутнє (том І а.с. 93-97).

З підстав викладеного слід дійти висновку, що матеріалами справи не підтверджено правові підстави для збільшення ціни товару за Договором у відповідності до укладених Додаткових угод. Також не доведено коливання ціни картоплі для зменшення ціни товару згідно Додаткової угоди № 7. Окрім того, враховуючи, що судом не встановлено правових підстав для збільшення ціни картоплі, то відповідно її зменшення згідно Додаткової угоди №7 до 7,00 грн, що є збільшеною ціною порівняно з Договором, є неправомірним.

З урахуванням наведеного, Додаткові угоди №1 від 11.09.2017, №2 від 12.09.2017, №3 від 13.09.2017, №4 від 14.09.2017, №5 від 15.09.2017, №7 від 13.10.2017, які укладено між Управлінням освіти, молоді та спорту Олександрійської міської ради та ФОП Нетеса М.М. укладено за відсутності законодавчо визначених підстав та суперечать приписам пункту 2 частини 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі".

Також суд наголошує, що відповідно до ст. 3 Закону України "Про публічні закупівлі" закупівлі здійснюються за принципами добросовісної конкуренції, максимальної економії та ефективності.

У тендерній пропозиції ФОП Нетеса М.М. взяв на себе зобов'язання постачати картоплю по ціні 4,80 грн за 1 кг та став переможцем аукціону по такій пропозиції. Подання ФОП Нетеса М.М. при проведенні торгів найменшої цінової пропозиції, наслідком чого стало обрання відповідачем переможцем, та подальше невідкладне щоденне надсилання листів з проханням збільшити ціну товару (з першого робочого дня після укладення Договору) не відповідає принципу добросовісної конкуренції серед учасників. Свідченням вказаного є також відсутність будь-якої поставки товару по зазначеній в Договорі ціні. Як слідує з матеріалів справи, фактичне постачання картоплі ФОП Нетеса М.М. почав здійснювати лише з 15.09.2017 після встановлення найвищої ціни - 7,73 грн. Після зменшення ціни на картоплю згідно Додаткової угоди №7, її постачання здійснювалось по ціні 7,00 грн

Укладення Управлінням освіти, молоді та спорту Олександрійської міської ради Додаткових угод з постійним збільшенням ціни за товар та за відсутності фактичної поставки такого товару до моменту встановлення його максимальної ціни не відповідає принципу максимальної економії та ефективності.

Окрім того, як слідує зі змісту укладених Додаткових угоди, які є предметом позову, сторони при збільшенні ціни товару не зменшували його кількість. Тобто, кількість товару за Договором залишалась незмінною - 40000,00 кг картоплі, тоді як ціна її збільшилась, що в розрахунку свідчить про збільшення загальної ціни Договору.

Стаття 204 Цивільного кодексу України визначає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Таким чином, порушення при укладенні Додаткових угод №1 від 11.09.2017, №2 від 12.09.2017, №3 від 13.09.2017, №4 від 14.09.2017, №5 від 15.09.2017, №7 від 13.10.2017 пункту 2 частини 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" є підставою для визнання таких Додаткових угод недійсними.

Частиною 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільного права може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

За змістом частин ч. 5 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави. У разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Відповідно до частини 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Звертаючись до господарського суду з позовною заявою у даній справі, Прокурор послався, зокрема на ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", Рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99 та вказав, що правовідносини, пов'язані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) додаткових угод до договору, на підставі якого ці кошти витрачаються, такому суспільному інтересу не відповідає. Виконання зобов'язань за додатковими угодами до договору, укладеними з порушенням законодавства у сфері публічних закупівель, призвело до нераціонального та неефективного використання державних коштів, що не відповідає меті Закону України "Про публічні закупівлі" та принципам, за якими мають здійснюватися публічні закупівлі. Виплата коштів у зв'язку з укладенням додаткових угод зумовило витрату коштів, що негативно вплинуло на видаткову частину бюджету, а тому є порушенням економічних інтересів держави, що відповідно до ст. 131-1 Конституції України покладає на органи прокуратури обов'язок здійснювати представництво інтересів держави в суді шляхом пред'явлення позову. Прокурор послався на рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трегубенко проти України" від 02.11.2004 та вказав про наявність в даному випадку як державного, так і суспільного інтересу.

Разом з цим, за твердженням Прокурора, а ні Східним офісом Держаудитслужби, а ні Управлінням освіти, молоді та спорту Олександрійської міської ради, не вжито заходів до оскарження додаткових угод до договору закупівлі та повернення безпідставно витрачених коштів до бюджету в судовому порядку.

Прокурор послався на положення законодавства щодо державного регулювання і контролю у сфері закупівель та зазначив, що Східний офіс Держаудитслужби виконує функції захисту державних інтересів у вигляді належного дотримання суб'єктами норм чинного законодавства, тому він наділений правом захищати інтереси держави.

У відповіді на відзив, окрім викладеного, Прокурором вказано, що Управління освіти, молоді та спорту Олександрійської міської ради є головним розпорядником коштів та з його рахунків виділено кошти на оплату за Договором. Управління забезпечує ефективне і цільове використання бюджетних коштів, здійснює фінансове, матеріально-технічне забезпечення підпорядкованих навчальних закладів. Крім того, Управління є замовником державних закупівель послуг з харчування дітей і є стороною у спірному договору, а тому Прокурором визначено позивачем дане Управління.

За обґрунтуванням Прокурора, укладення оспорюваних Додаткових угод всупереч норм Закону України "Про публічні закупівлі" є прямим порушенням законності в бюджетній сфері, яке сприяє розвитку інфляційних процесів у країні, підриває довіру громадян і наносить вагомий матеріальний і моральний збиток, що не може не відобразитися на державних інтересах та авторитеті держави. Тому підставою для звернення Прокурора до суду в інтересах держави з даним позовом є загроза порушень економічних інтересів держави внаслідок укладення незаконних правочинів, чим може бути завдано шкоди бюджету у вигляді незаконних витрат.

Господарський суд погоджується з наведеним вище доводами Прокурора та вважає підтвердженими підставами для представництва в суді інтересів держави за поданим позовом і визначеними позивачами, враховуючи, крім викладеного, також наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Метою Закону України "Про публічні закупівлі" є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Закупівля товару за вказаним Законом здійснюється за рахунок бюджетних коштів.

Законом встановлено, що замовником є органи державної влади, органи місцевого самоврядування та органи соціального страхування, створені відповідно до закону, а також юридичні особи (підприємства, установи, організації) та їх об'єднання, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловій чи комерційній основі, за наявності однієї з таких ознак, зокрема, юридична особа є розпорядником, одержувачем бюджетних коштів (ст. 1).

Згідно ст. 61 Закону України "Про освіту" (в редакції на час виникнення правовідносин) фінансування державних навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, коштів галузей народного господарства, державних підприємств і організацій, а також додаткових джерел фінансування. Вказана норма кореспондується із статтею 78 Закону України "Про освіту" в новій редакції від 05.09.2017.

Згідно ст.7-1 Закону України "Про публічні закупівлі" моніторинг закупівель проводить центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його органи на місцях.

Відповідно до ч. ст.2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

За змістом пунктів 1, 7, 8, 10 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" органу державного фінансового контролю надається право: перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення процедур державних закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей; пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Як зазначено в Положенні про Державну аудиторську службу України, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 43 від 03.02.2016, Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань реалізує державний фінансовий контроль через здійснення моніторингу закупівель, перевірки державних закупівель. Зокрема, згідно п.4 даного Положення здійснює контроль за: цільовим, ефективним використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів; досягненням економії бюджетних коштів і результативності в діяльності розпорядників бюджетних коштів; дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів; дотриманням законодавства про державні закупівлі; усуненням виявлених недоліків і порушень;

Крім того, вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; застосовує заходи впливу за порушення бюджетного законодавства, накладає адміністративні стягнення на осіб, винних у порушенні законодавства; передає в установленому порядку правоохоронним органам матеріали за результатами державного фінансового контролю у разі встановлення порушень законодавства, за які передбачено кримінальну відповідальність або які містять ознаки корупційних діянь.

Постановою Кабінету Міністрів України №266 від 06.04.2016 "Про утворення міжрегіональних територіальних органів Державної аудиторської служби" затверджено перелік міжрегіональних територіальних органів Держаудитслужби України. Відповідно до п.1 вказаної постанови міжрегіональні територіальні органи Держаудитслужби за переліком згідно додатку 1 утворюються як юридичні особи публічного права.

Відповідно до наказу Держаудитслужби України № 23 від 02.06.2017 затверджено Положення про Східний офіс Держаудитслужби, згідно якого Східний офіс Держаудитслужби підпорядковується Держаудитслужбі та є її міжрегіональним територіальним органом. У складі Офісу утворюються як структурні підрозділи управління в Донецькій, Запорізькій, Кіровоградській областях. Управління здійснюють свої повноваження на території адміністративно-територіальних одиниць за їх місцезнаходженням відповідно. Повноваження Східного офісу Держаудитслужби, визначені зазначеним наказом кореспондуються із Положенням про Державну аудиторську службу України.

Таким чином, Східний офіс Державної аудиторської служби України є органом уповноваженим державою на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах на території Кіровоградської області.

Правовідносини, пов'язані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес, а незаконність додаткових угод до договору, на підставі якого ці кошти витрачаються, такому суспільному інтересу не відповідає.

Виконання зобов'язань за додатковими угодами до договору, укладеними з порушенням законодавства у сфері публічних закупівель, призвело до нераціонального та неефективного використання державних коштів, що не відповідає меті Закону України "Про публічні закупівлі" та принципам, за якими мають здійснюватися публічні закупівлі, закріпленими в статті 3 даного Закону.

Таким чином у зазначеному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес.

Відповідно до положення про Управління освіти, молоді та спорту Олександрійської міської ради, затвердженого рішенням міської ради №169 від 26.03.2011, Управління являється виконавчим органом Олександрійської міської ради. Управління фінансується за рахунок коштів міського бюджету, має самостійний баланс, рахунки в органах казначейства, печатку, власні бланки. Здійснює фінансове, матеріально-технічне забезпечення підпорядкованих навчальних закладів. Начальник відділу є розпорядником коштів, які виділяються на утримання Управління. Крім того, Управління забезпечує ефективне і цільове використання бюджетних коштів .

Держава забезпечує бюджетні асигнування на освіту, а також валютні асигнування на основну діяльність. Бюджетні асигнування на освіту та позабюджетні кошти не підлягають вилученню та використовуються виключно за призначенням що закріплено Законом України "Про освіту".

Бюджетна система - це сукупність усіх бюджетів, які формуються і діють на території певної країни згідно з її бюджетним устроєм. Бюджетну систему України складають державний бюджет і місцеві бюджети.

Бюджетним кодексом України визначаються правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 22 Бюджетного кодексу України для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Згідно з частиною 5 статті 22 Бюджетного кодексу України головний розпорядник бюджетних коштів отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет) (пункт 3).

Правовідносини, пов'язані з використанням бюджетних коштів, в тому числі і місцевих бюджетів, становлять суспільний інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) угод, на підставі яких ці кошти витрачаються, такому суспільному інтересу не відповідає.

Частиною 1 статті 62 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що держава фінансово підтримує місцеве самоврядування, бере участь у формуванні доходів місцевих бюджетів, здійснює контроль за законним, доцільним, економним, ефективним витрачанням коштів та належним їх обліком. Вона гарантує органам місцевого самоврядування доходну базу, достатню для забезпечення населення послугами на рівні мінімальних соціальних потреб. У випадках, коли доходи від закріплених за місцевими бюджетами загальнодержавних податків та зборів перевищують мінімальний розмір місцевого бюджету, держава вилучає із місцевого бюджету до державного бюджету частину надлишку в порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 7 Бюджетного кодексу України має бути дотримано принцип ефективності та результативності при складанні та виконанні бюджетів де усі учасники бюджетного процесу мають прагнути досягнення цілей, запланованих на основі національної системи цінностей і завдань інноваційного розвитку економіки, шляхом забезпечення якісного надання послуг, гарантованих державою, місцевим самоврядуванням, при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при використанні визначеного бюджетом обсягу коштів.

Оскільки фінансування за оспорюваними додатковими угодами здійснюється за рахунок коштів державного бюджету (субвенції) та місцевого бюджету, то у даному випадку звернення прокурора спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання правомірності використання бюджетних коштів, за рахунок яких здійснюється фінансування закладів освіти територіальної громади, виплати заробітної плати працівникам бюджетних установ. Проведення процедури державних закупівель та укладення договору із порушенням законодавства порушує інтереси держави у сфері контролю за ефективним та цільовим використанням бюджетних коштів, а дотримання у цій сфері суспільних відносин законодавства становить суспільний інтерес, тому захист такого інтересу відповідає функціям прокурора.

Разом з тим, ні Східний офіс Державної аудиторської служби України, ні Управління освіти, молоді та спорту Олександрійської міської ради не вжили заходів до усунення порушень Закону України "Про державні закупівлі" та оскарження додаткових угод до договору закупівлі у судовому порядку.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 №3-рп/99 визначено, що прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні повноваження" визначено як орган державної влади або орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість звернення Заступника прокурора Кіровоградської області в інтересах держави в особі Східного офісу Державної аудиторської служби України та Управління освіти, молоді та спорту Олександрійської міської ради до господарського суду Кіровоградської області з даним позовом та наявність у прокурора підстав для представництва інтересів держави в суді.

Окрім того, Управління освіти, молоді та спорту Олександрійської міської ради є замовником та стороною оспорюваних Додаткових угод, що, відповідно, надає йому право на оскарження таких Додаткових угод.

Обставини неналежного здійснення вказаним Управлінням захисту інтересів держави у спірних правовідносинах підтверджується фактом укладення Додаткових угод всупереч нормам Закону України "Про публічні закупівлі" та невжиття позивачем 2 будь-яких дій щодо приведення відповідних правовідносин у відповідність до вимог вказаного Закону.

При цьому, Прокурор до звернення до господарського суду з позовом у даній справі попередньо в порядку ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" письмово повідомив Східний офіс Держаудитслужби та Управління освіти, молоді та спорту Олександрійської міської ради про наявність підстав для представництва в суді (том І а.с. 98, 99).

Заперечення відповідача щодо безпідставності позовних вимог про визнання недійсними оспорюваних додаткових угоди спростовуються наведеним вище.

Крім того, посилання відповідача на свободу договору, яка закріплена у ст. 627 Цивільного кодексу України, спростовується положеннями частини 3 ст. 6 наведеного кодексу. За наведеною нормою у тих випадках, коли актом цивільного законодавства передбачена обов'язковість положень цього акта для сторін договору, сторони не вправі відступити від їх положень. Тобто, свобода договору, яка закріплена у ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, та яка полягає у праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, не є безмежною та при укладенні договору підлягають врахуванню імперативні норми законодавства.

Чинність рішень тендерного комітету Управління освіти, молоді та спору Олександрійської міської ради про внесення оспорюваних змін до Договору, які надано відповідачем до справи (том ІІ а.с. 21-27), не впливає на правомірність відповідних Додаткових угод, оскільки такі рішення не є законодавчою підставою для укладення Додаткових угод.

Участь у справі кількох позивачів допускається положеннями Господарського процесуального кодексу України та обґрунтованість участі двох позивачів у даній справі мотивована викладеними вище обставинами. Підстави для залишення позову без руху господарський суд не встановив.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги Прокурора, які заявлено в інтересах держави в особі Східного офісу Держаудитслужби та Управління освіти, молоді та спорту Олександрійської міської ради, про визнання недійсними Додаткових угод №1 від 11.09.2017, №2 від 12.09.2017, №3 від 13.09.2017, №4 від 14.09.2017, №5 від 15.09.2017, №7 від 13.10.2017 є обґрунтованими, належним чином підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

За приписами частини 1 ст. 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Згідно з частиною 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Частиною 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. При цьому, згідно із пунктом 1 частини 3 ст. 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Загальна умова ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, або отримане однієї із сторін у зобов'язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Тобто у разі коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 Цивільного кодексу України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинення або була відсутня взагалі.

Вказаний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду України від 02.10.2013 у справі № 6-88цс13, від 24.09.2014 у справі № 6-122цс14.

Як вбачається з матеріалів справи, Управлінням освіти, молоді та спорту Олександрійської міської ради за період з 15.09.2017 по 13.10.2017 проведено оплату за поставлену картоплю в кількості 12 220 кг. по ціні 7,53 грн за 1 кг. на загальну суму 94460,60 грн. При виконанні умов Договору при закупівлі 12 220 кг. по ціні 4,80 грн за 1 кг. сплаті підлягає 58 656,00 грн., що свідчить про переплату в сумі 35 804,60 грн.

За період з 13.10.2017 по 31.12.2017 Управлінням проведено оплату за поставлену картоплю в кількості 13 900 кг. по ціні 7,00 грн за 1 кг. на загальну суму 97300,00 грн. При виконанні умов Договору при закупівлі 13 900 кг. по ціні 4,80 грн за 1 кг. сплаті підлягає 66720,00 грн., що свідчить про переплату в сумі 30 580,00 грн.

Таким чином, Управлінням освіти, молоді та спорту Олександрійської міської ради безпідставно сплачено на користь ФОП Нетеси М.М. 66 384,60 грн.

Отже, позовні вимог Прокурора про стягнення з ФОП Нетеса М.М. на користь Управління освіти, молоді та спорту Олександрійської міської ради безпідставно сплачених коштів в розмірі 66 384,60 грн., є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Таким чином, позовні вимоги Прокурора у справі № 912/898/19, які пред'явлено в інтересах держави в особі Східного офісу Державної аудиторської служби України та Управління освіти, молоді та спорту Олександрійської міської ради до Фізичної особи-підприємця Нетеси Миколи Миколайовича про визнання недійсними Додаткових угод та стягнення 66 384,60 грн. підлягають задоволенню повністю.

Судовий збір за правилами частини 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача повністю.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати недійсною додаткову угоду № 1 від 11.09.2017 до договору про закупівлю №336-Т від 08.09.2017, укладеного Управлінням освіти, молоді та спорту Олександрійської міської ради (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Свердлова, 28; ) та Фізичною особою - підприємцем Нетесою Миколою Миколайовичем (26100, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1).

Визнати недійсною додаткову угоду № 2 від 12.09.2017 до договору про закупівлю №336-Т від 08.09.2017, укладеного Управлінням освіти, молоді та спорту Олександрійської міської ради (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Свердлова, 28; ) та Фізичною особою - підприємцем Нетесою Миколою Миколайовичем (26100, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1).

Визнати недійсною додаткову угоду № 3 від 13.09.2017 до договору про закупівлю №336-Т від 08.09.2017, укладеного Управлінням освіти, молоді та спорту Олександрійської міської ради (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Свердлова, 28; ) та Фізичною особою - підприємцем Нетесою Миколою Миколайовичем (26100, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1).

Визнати недійсною додаткову угоду № 4 від 14.09.2017 до договору про закупівлю №336-Т від 08.09.2017, укладеного Управлінням освіти, молоді та спорту Олександрійської міської ради (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Свердлова, 28; ) та Фізичною особою - підприємцем Нетесою Миколою Миколайовичем (26100, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1).

Визнати недійсною додаткову угоду №5 від 15.09.2017 до договору про закупівлю №336-Т від 08.09.2017, укладеного Управлінням освіти, молоді та спорту Олександрійської міської ради (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Свердлова, 28; ) та Фізичною особою - підприємцем Нетесою Миколою Миколайовичем (26100, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1).

Визнати недійсною додаткову угоду № 7 від 13.10.2017 до договору про закупівлю №336-Т від 08.09.2017, укладеного Управлінням освіти, молоді та спорту Олександрійської міської ради (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Свердлова, 28; ) та Фізичною особою - підприємцем Нетесою Миколою Миколайовичем (26100, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1).

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Нетеси Миколи Миколайовича (26100, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Управління освіти, молоді та спорту Олександрійської міської ради (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Свердлова, 28; ; р/р 7594, 7594 в ГУ ДКУ в Кіровоградській області, МФО 823016) безпідставно сплачені кошти в сумі 66 384,60 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Нетеси Миколи Миколайовича (26100, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь прокуратури Кіровоградської області (25006, м. Кропивницький, вул. В. Пермська, 4, , банк - Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, р/р 4600, код класифікації видатків бюджету 2800) - 12 334,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Належним чином засвідчені копії рішення направити Заступнику прокурора Кіровоградської області за адресою: 25006, м. Кропивницький, вул. Верхня Пермська, 4; Східному офісу Державної аудиторської служби України за адресою: 49600, м. Дніпро, вул. Володимира Антоновича, 22, корп. 2; Управлінню освіти, молоді та спорту Олександрійської міської ради за адресою: 28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Свердлова, 28; Фізичній особі-підприємцю Нетесі Миколі Миколайовичу за адресою: 26100, АДРЕСА_1.

Повне рішення складено 27.08.2018.

Суддя В.В.Тимошевська