ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.08.2018 Справа № 905/587/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.

при секретарі судового засідання Хадієвій М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом: Приватного підприємства "РОНДО" (Ідентифікаційний код 25113159, юридична адреса: 85582, Донецька область, Великоновосілківський район, с. Нескучне, вул. Немировича-Данченка, буд. 11; адреса для листування: 85493, Донецька область, смт. Гостре, вул. Шахтарська, буд. 27/8),

до відповідача: Селянського (фермерського) господарства "ПРОМЕТЕЙ" (Ідентифікаційний код 24310751, юридична адреса: 85500, Донецька область, смт. Велика Новосілка, вул. Пушкіна, буд. 36),

про: стягнення 909936,65 грн., -

за участю представників сторін:

від позивача (в режимі відеоконференції): Верченко О.О. - ордер на надання правової допомоги;

від відповідача: не з'явився, -

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "РОНДО" звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Селянського (фермерського) господарства "ПРОМЕТЕЙ" 909936,65 грн. (дев'ятсот дев'ять тисяч дев'ятсот тридцять шість гривень 65 коп.), з яких: 830445,63 грн. (вісімсот тридцять тисяч чотириста сорок п'ять гривень 63 коп.) - інфляційних та 79491,02 грн. (сімдесят дев'ять тисяч чотириста дев'яносто одна гривня 02 коп.) - 3% річних, нарахованих на підставі ст. 625 ЦК України на суму боргу за договорами поставки № 2 від 03.01.2014 та № 3 від 01.04.2013 і стягнутого за рішенням господарського суду Донецької області від 19.10.2016 по справі № 905/2458/16.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскільки рішення господарського суду Донецької області від 19.10.2016 по справі № 905/2458/16 Селянським (фермерським) господарством "ПРОМЕТЕЙ" не виконано, борг не сплачено, тому, на переконання позивача, він має право вимагати від відповідача сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних протягом усього періоду прострочення до моменту повного виконання боржником своїх грошових зобов'язань.

Правовою підставою позову визначено ст. 625 Цивільного кодексу України.

На підтвердження позовних вимог надано: договір поставки №4 від 01.04.2013, договір поставки №2 від 03.01.2014, рішення господарського суду Донецької області від 19.10.2016 по справі №905/2458/16, наказ господарського суду Донецької області №905/2458/16 від 15.11.2016, постанову про відкриття виконавчого провадження від 06.12.2016, довідку Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 21.03.2018 № 1-897/18, статутні документи.

Ухвалою суду від 27.04.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 905/587/18; розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження; підготовче судове засідання призначено на 21.05.2018 року; визначено сторонам строк для вчинення дій процесуального характеру (надання суду відзиву, відповіді на відзив, доказів та інш.); явка представників сторін визнана не обов'язковою.

Ухвалою від 21.05.2018 зупинено провадження у справі № 905/587/18 до вирішення питання по заяві Селянського (фермерського) господарства "ПРОМЕТЕЙ" про відвід судді.

За результатами автоматичного розподілу, заяву Селянського (фермерського) господарства "ПРОМЕТЕЙ" передано на розгляд судді Сковородіній О.М.

Ухвалою від 22.05.2018 відмовлено в задоволенні заяви Селянського (фермерського) господарства "ПРОМЕТЕЙ" від 18.05.2018 про відвід судді Величко Наталії Вікторівни від розгляду справи №905/587/18.

29.05.2018 справа повернена на розгляд судді Величко Н.В.

Ухвалою суду від 29.05.2018 поновлено провадження у справі №905/587/18 з 20.06.2018; підготовче засідання призначено на 20.06.2018; встановлено сторонам строк для подання відповіді на відзив (позивачем) та заперечень (відповідачем) не пізніше 15.06.2018.

Ухвалою суду від 20.06.2018 (з урахуванням ухвали від 02.07.2018 про виправлення описки) продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; підготовче засідання відкладено на 23.07.2018; встановлено сторонам строк для подання відповіді на відзив (позивачем) та заперечень (відповідачем) і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), що підтверджують доводи сторін (якщо такі будуть подані) не пізніше 19.07.2018; явка представників сторін у судове засідання визнана не обов'язковою.

Ухвалою суду від 23.07.2018 підготовче засідання відкладено на 01.08.2018; запропоновано позивачу надати суду: документальне підтвердження перерахунку органами державної виконавчої служби суми 4824,02 грн. в межах виконавчого провадження з примусового виконання рішення господарського суду Донецької області від 19.10.2016 у справі №905/2458/16 (платіжні доручення та/або виписки банківських чи інших фінансових установ про рух коштів по рахунку); детальний розрахунок позовних вимог з визначенням періоду розрахунку по складових (видаткові накладні), а також письмові нормативно обґрунтовані пояснення стосовно включення чи не включення до розрахунку позовних вимог перерахованої органами державної виконавчої служби суми 4824,02 грн. в межах виконавчого провадження з примусового виконання рішення господарського суду Донецької області від 19.10.2016 у справі №905/2458/16; визначено відповідні документи та пояснення направити відповідачу, докази направлення надати суду до дня судового засідання; явка представників сторін у судове засідання визнана не обов'язковою.

25.07.2018 від позивача до канцелярії суду надійшли уточнення б/н від 24.07.2018 до позовної заяви про стягнення збитків та 3% річних, відповідно до яких останній наводить детальний розрахунок індексу інфляції та 3% річних.

До означених уточнень додано документи, наведені у переліку, які долучено до матеріалів справи.

Ухвалою від 01.08.2018 закрито підготовче провадження у справі №905/587/18; призначено розгляд справи по суті на 23.08.2018; явка представників сторін у судове засідання визнана не обов'язковою.

В судове засідання, що відбулось 23.08.2018 в режимі відеоконференції, представник позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Донецької області розглядалась справа №905/2458/16 за позовною заявою Приватного підприємства «Рондо» до Селянського (фермерського) господарства «Прометей» про стягнення 658240,34 грн., з яких: 265 609,30 грн. - основний борг за товар (нафтопродукти), що поставлений на підставі укладеного з відповідачем договору поставки № 3 від 01.04.2013р. та 392631,04 грн. - основний борг за товар (нафтопродукти), що поставлений на підставі укладеного з відповідачем договору поставки № 2 від 03.01.2014р.

За результатами розгляду справи було прийнято рішення від 19.10.2016, яким позовні вимоги задоволені, стягнуто з відповідача на користь позивача основний борг в сумі 658240,34 грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 9873,61грн.

Відповідно до ч.4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вже було встановлено судом, 01.04.2013р. між ПП "Рондо" (постачальник, позивач) та С(Ф)Г "Прометей" (покупець, відповідач) укладений договір поставки № 3, згідно з яким постачальник зобов'язується передати в погоджені строки, а покупець прийняти і оплатити товар на умовах, викладених в договорі, нафтопродукти, іменовані далі за текстом - "товар", найменування, кількість, ціна яких вказується в накладних документах на товар, які оформлюються на кожну окрему партію товару.

Номенклатура товару, його кількість, ціна встановлюється сторонами за обопільною згодою й зазначаються в розрахункових документах (рахунках-фактурах) та/чи в відвантажувальних документах (видаткових накладних) на товар. (п. 1.2. договору).

Відповідно до умов п. 2.1. договору товар поставляється погодженими партіями, у відповідності з заявками покупця на постачання тої чи іншої партії товару. Постачання товару підтверджується накладними документами на товар (видатковими накладними та/або актами приймання-передачі, товарно-транспортними накладними), які підписані представниками обох сторін.

Сторони погоджують, що відвантаження товару (партії товару), що поставляється згідно умов цього договору та видача відповідних документів на товар здійснюється постачальником на підставі належним чином оформленої довіреності на отримання товару (партії товару). (п. 2.6. договору).

Згідно з умовами п.п. 3.1., 3.2., 3.3., 3.4. договору загальна ціна цього договору визначається кількістю отриманого та оплаченого товару покупцем протягом всього строку дії договору. Вартість кожної окремої партії товару визначається постачальником в рахунках - фактурах та накладних документах. Розрахунки між сторонами здійснюються на умовах 100% попередньої оплати вартості товару на підставі рахунків - фактури постачальника. Право власності на товар переходить до покупця з дати поставки товару, що вказана в накладних документах на товар (видаткових накладних та/або акти приймання - передачі). Датою оплати товару вважається дата зарахування грошових коштів банківською установою на банківський рахунок постачальника.

Цей договір набирає чинності з дати його укладення та діє до 31 грудня 2013р., а в частині розрахунків до їх повного проведення. (п. 6.1. договору).

На виконання умов вказаного договору позивач поставив, а відповідач одержав товар (нафтопродукти) на загальну суму 752209,30 грн., що підтверджується:

- видатковою накладною та товарно - транспортною накладною № 08/04-01 від 08.04.2013р. на суму 46446,60 грн., видатковою накладною та товарно - транспортною накладною № 17/04-01 від 17.04.2013р. на суму 57510,10 грн., довіреністю на одержання ТМЦ № 4 від 08.04.2013р.;

- видатковою накладною та товарно - транспортною накладною № 05/06-01 від 05.06.2013р. на суму 23758,20 грн., видатковою накладною та товарно - транспортною накладною № 14/06-01 від 14.06.2013р. на суму 23167,20 грн., видатковою накладною та товарно - транспортною накладною № 20/06-01 від 20.06.2013р. на суму 46322,40 грн., довіреністю на одержання ТМЦ №6 від 01.06.2013р.;

- видатковою накладною та товарно - транспортною накладною № 08/07-01 від 08.07.2013р. на суму 45746,40 грн., видатковою накладною та товарно - транспортною накладною № 16/07-01 від 16.07.2013р. на суму 52993,60 грн., видатковою накладною та товарно - транспортною накладною № 24/07-01 від 24.07.2013р. на суму 52993,60 грн., видатковою накладною та товарно - транспортною накладною № 25/07-01 від 25.07.2013р. на суму 52993,60 грн., довіреністю на одержання ТМЦ № 7 від 01.07.2013р. (при цьому, судом прийнято до уваги посилання позивача про допущення помилки у товарно - транспортній накладній від 08.07.2013р. щодо суми переданого відповідачу товару);

- видатковою накладною та товарно - транспортною накладною № 05/08-02 від 05.08.2013р. на суму 23403,60 грн., видатковою накладною та товарно - транспортною накладною № 05/08-03 від 05.08.2013р. на суму 22809,60 грн., видатковою накладною та товарно - транспортною накладною № 22/08-01 від 22.08.2013р. на суму 23521,80 грн., видатковою накладною та товарно - транспортною накладною № 29/08-01 від 29.08.2013р. на суму 43296 грн., довіреністю на одержання ТМЦ № 9 від 01.08.2013р.;

- видатковими накладними № 17/09-01 від 17.09.2013р. на суму 23994,60 грн., № 17/09-02 від 17.09.2013р. на суму 23385,60 грн. та товарно - транспортною накладною № 17/09-01 від 17.09.2013р. на суму 47380,20 грн., довіреністю на одержання ТМЦ № 10 від 01.09.2013р.;

- видатковими накладними № 03/10-01 від 03.10.2013р. на суму 23994,60 грн., № 03/10-02 від 03.10.2013р. на суму 23385,60 грн. та товарно - транспортною накладною № 03/10-01 від 03.10.2013р. на суму 47380,20 грн., довіреністю на одержання ТМЦ № 12 від 01.10.2013р.;

- видатковими накладними № 05/11-01 від 05.11.2013р. на суму 23994,60 грн., № 05/11-02 від 05.11.2013р. на суму 23385,60 грн. та товарно - транспортною накладною № 05/11-01 від 05.11.2013р. на суму 47380,20 грн., видатковою накладною та товарно - транспортною накладною № 11/11-01 від 11.11.2013р. на суму 23731,20 грн., видатковою накладною та товарно - транспортною накладною № 22/11-01 від 22.11.2013р. на суму 23994,60 грн., довіреністю на одержання ТМЦ № 13 від 01.11.2013р.;

- видатковими накладними № 11/12-01 від 11.12.2013р. на суму 23994,60 грн., № 11/12-02 від 11.12.2013р. на суму 23385,60 грн. та товарно - транспортною накладною № 11/12-01 від 11.12.2013р. на суму 47380,20 грн., довіреністю на одержання ТМЦ № 14 від 01.12.2013р.

За отриманий товар (нафтопродукти) відповідач розрахувався частково в сумі 486600 грн.

Господарським судом Донецької області в межах справи №905/2458/16 встановлено, що борг відповідача за одержаний товар (нафтопродукти) за договором поставки № 3 від 01.04.2013р. становить 265609,30 грн.

Також, 03.01.2014р. між ПП "Рондо" (постачальник, позивач) та С(Ф)Г "Прометей" (покупець, відповідач) укладений договір поставки № 2, згідно з яким постачальник зобов'язується передати в погоджені строки, а покупець прийняти і оплатити товар на умовах, викладених в договорі, нафтопродукти, іменовані далі за текстом - "товар", найменування, кількість, ціна яких вказується в накладних документах на товар, які оформлюються на кожну окрему партію товару.

Номенклатура товару, його кількість, ціна встановлюється сторонами за обопільною згодою й зазначаються в розрахункових документах (рахунках-фактурах) та/чи в відвантажувальних документах (видаткових накладних) на товар. (п. 1.2. договору).

Відповідно до умов п. 2.1. договору товар поставляється погодженими партіями, у відповідності з заявками покупця на постачання тої чи іншої партії товару. Постачання товару підтверджується накладними документами на товар (видатковими накладними та/або актами приймання - передачі, товарно - транспортними накладними), які підписані представниками обох сторін.

Сторони погоджують, що відвантаження товару (партії товару), що поставляється згідно умов цього договору та видача відповідних документів на товар здійснюється постачальником на підставі належним чином оформленої довіреності на отримання товару (партії товару). (п. 2.6. договору).

Згідно з умовами п.п. 3.1., 3.2., 3.3., 3.4. договору загальна ціна цього договору визначається кількістю отриманого та оплаченого товару покупцем протягом всього строку дії договору. Вартість кожної окремої партії товару визначається постачальником в рахунках - фактурах та накладних документах. Розрахунки між сторонами здійснюються на умовах 100% попередньої оплати вартості товару на підставі рахунків - фактури постачальника. Право власності на товар переходить до покупця з дати поставки товару, що вказана в накладних документах на товар (видаткових накладних та/або акти приймання - передачі). Датою оплати товару вважається дата зарахування грошових коштів банківською установою на банківський рахунок постачальника.

Цей договір набирає чинності з дати його укладення та діє до 31 грудня 2014р., а в частині розрахунків до їх повного проведення. (п. 6.1. договору).

На виконання умов вказаного договору позивач поставив, а відповідач одержав товар (нафтопродукти) на загальну суму 392631,04 грн., що підтверджується:

- видатковими накладними № 17/01-02 від 17.01.2014р. на суму 24112,80 грн., № 17/01-03 від 17.01.2014р. на суму 23846,40 грн., товарно - транспортною накладною № 17/01-02 від 17.01.2014р., довіреністю на одержання ТМЦ № 1 від 01.01.2014р.;

- видатковою накладною № 17/02-01 від 17.02.2014р. на суму 24585,60 грн., товарно - транспортною накладною № 17/02-01 від 17.02.2014р., довіреністю на одержання ТМЦ № 2 від 01.02.2014р.;

- видатковою накладною № 14/03-01 від 14.03.2014р. на суму 29550 грн., товарно - транспортною накладною № 14/03-01 від 14.03.2014р.; видатковою накладною № 28/03-01 від 28.03.2014р. на суму 29786,40 грн., товарно - транспортною накладною № 28/03-01 від 28.03.2014р. та довіреністю на одержання ТМЦ № 3 від 01.03.2014р.;

- видатковою накладною № 15/04-01 від 15.04.2014р. на суму 36080,64 грн., товарно - транспортною накладною № 15/04-01 від 15.04.2014р.; видатковою накладною № 28/04-01 від 28.04.2014р. на суму 34514,40 грн., видатковою накладною № 28/04-02 від 28.04.2014р. на суму 34560 грн., товарно - транспортною накладною № 28/04-01 від 28.04.2014р. та довіреністю на одержання ТМЦ № 4 від 01.04.2014р.;

- видатковими накладними № 19/05-01 від 19.05.2014р. на суму 34041,60 грн., № 19/05-02 від 19.05.2014р. на суму 33177,60 грн., товарно - транспортною накладною № 19/05-01 від 19.05.2014р. та довіреністю на одержання ТМЦ № 5 від 01.05.2014р.;

- видатковими накладними № 05/06-01 від 05.06.2014р. на суму 58020,40 грн., № 05/06-02 від 05.06.2014р. на суму 30355,20 грн., товарно - транспортною накладною № 05/06-01 від 05.06.2014р. та довіреністю на одержання ТМЦ № 6 від 01.06.2014р.

За отриманий товар (нафтопродукти) відповідач не розрахувався, у зв'язку з чим борг останнього за договором поставки № 2 від 03.01.2014р. становить 392631,04 грн.

Господарським судом Донецької області в межах справи №905/2458/16 встановлено, загальна сума боргу за договорами поставки № 3 від 01.04.2013р. та № 2 від 03.01.2014р. становить 658240,34 грн. (265 609,30 грн. + 392 631,04 грн.).

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов'язань за договорами поставки № 3 від 01.04.2013р. та № 2 від 03.01.2014р. та невиконання рішення суду від 19.10.2016 у справі №905/2458/16, позивач звернувся до господарського суду Донецької області з розглядуваним позовом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у сукупності (ст.86 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається із матеріалів справи, сутність розглядуваного позову полягає у примусовому спонуканні відповідача до сплати 3% річних та інфляційних нарахувань за порушення грошових зобов'язань за договорами поставки № 3 від 01.04.2013р. та № 2 від 03.01.2014р.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже, в контексті зазначених норм укладені між позивачем та відповідачем договори поставки № 3 від 01.04.2013р. та № 2 від 03.01.2014р. є належною підставою для виникнення у останнього грошових зобов'язань, визначених його умовами.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В пунктах 3.2 договорів поставки № 3 від 01.04.2013р. та № 2 від 03.01.2014р. сторони визначили порядок та строки оплати товару.

Приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 Цивільного кодексу України).

Таким чином, відповідач не мав жодних підстав для ухилення від належного виконання обов'язку із оплати отриманої продукції за договорами № 3 від 01.04.2013р. та №2 від 03.01.2014р. у встановлені терміни.

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вказана стаття визначає відповідальність за порушення грошового зобов'язання та її приписи підлягають застосуванню тільки у випадку прострочення боржником виконання грошового зобов'язання.

Згідно п.7.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум. Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання.

Матеріали справи свідчать, що постановою державного виконавця Великоновосілківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області від 06.12.2016 відкрито виконавче провадження №53047620 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/2458/16 від 15.11.2016 про стягнення з Селянського (фермерського) господарства «Прометей» на користь Приватного підприємства «Рондо» основного боргу в сумі 658240,34грн., витрат по сплаті судового збору в сумі 9873,61грн.

08.02.2018 відповідачем (боржником) було перераховано на користь стягувача (позивача) 4824,02грн., що підтверджується відповідною банківською випискою АТ КБ «Приват Банк» від 23.07.2018 про рух коштів по рахунку та довідкою органу виконавчої служби від 21.03.2018.

Отже, рішення господарського суду Донецької області від 19.10.2016 по справі №905/2458/16 відповідачем (боржником) не виконано у повному обсязі, тому позивач (стягувач) здобув право вимагати стягнення з відповідача - Селянського (фермерського) господарства «Прометей» в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних на суму основного боргу за договорами № 3 від 01.04.2013р. та №2 від 03.01.2014р., стягнутого за таким судовим рішенням, аж до повного виконання грошового зобов'язання.

У цій справі позивач розрахував та пред'явив до стягнення з відповідача 3% річних у сумі 45185,50 грн. та інфляційні у сумі 470478,46 грн. за період з 01.02.2014 по 01.03.2018 на заборгованість за договором № 2 від 03.01.2014 та 3% річних у сумі 34305,52 грн. та інфляційні у сумі 63525,71 грн. за період з 01.09.2013 по 01.03.2018 на заборгованість за договором № 3 від 01.04.2013.

Відповідачем надана заява щодо застосування строків позовної давності щодо заявлених позивачем вимог у справі № 905/587/18.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (п. 1 ст. 261 ЦК України).

До вимог про стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань застосовується загальна позовна давність (стаття 257 ЦК України, п.3.4,4.3 Постанови Пленуму ВГСУ №14 від 17.12.2013).

В розділі 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України 17.12.2013 № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», зокрема, роз'яснено, що нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

З огляду на приписи ст.625 ЦК України та порядок здійснення розрахунку 3% річних стягуються за кожний день прострочки виконання грошового зобов'язання, інфляційні нарахування - за кожний повний місяць такої прострочки.

Відповідно позовну давність щодо вказаних нарахувань необхідно обчислювати щодо кожного дня окремо та кожного місяця окремо відповідно за попередні три роки до дня подання позову, у разі наявності прострочки виконання грошового зобов'язання у цей період, якщо інший період не встановлено законом або угодою сторін, а не шляхом додавання трьох років з дати виникнення прострочки виконання зобов'язання.

Пунктом 5.3 Постанови Пленуму ВГСУ №10 від 29.05.2013р. встановлено, що зі спливом позовної давності за вимогою про повернення або сплату коштів спливає й позовна давність за вимогою про сплату процентів, передбачених статтями 536, 625 ЦК України, і сум інфляційних нарахувань згідно з тією ж статтею 625 ЦК України (незалежно від періоду часу, за який обчислено відповідні суми процентів та інфляційних нарахувань, оскільки такі суми є складовою загальної суми боргу).

У даному випадку позивач реалізував своє право на звернення до суду щодо стягнення основної суми заборгованості у межах встановленого строку позовної давності, за наслідками якого прийнято рішення від 19.10.2016 по справі № 905/2458/16 про стягнення суми боргу.

З огляду на вказані норми законодавства та виходячи з встановленого нормами ст.625 ЦК України порядку нарахування інфляційних витрат та 3 % річних (за весь час прострочення), у позивача збереглося право на стягнення 3% річних та інфляційних втрат лише протягом трьох років до подання позову у цій справі, тобто в даному випадку з 24.03.2015.

Згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Перевіривши арифметичний розрахунок 3% річних та інфляційних нарахувань, періоди (з урахуванням позовної давності), правові підстави, порядок їх нарахування, суд дійшов висновку про часткове задоволення цих вимог та стягнення 58051,40грн. 3% річних та 367550,55грн. інфляційних відповідно.

Часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення 3% річних обумовлено тим, що судом застосована позовна давність до даних вимог.

Позивачем разом з позовом подано попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, що складається з судового збору у розмірі 13649,05грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20000,00грн.

Судовий збір у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні усно заявив, що докази понесення витрат на професійну правничу допомогу будуть подані протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.

Керуючись ст. 129 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає вирішення питання щодо розподілу судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу). Одночасно, судовий збір за розгляд цієї справи покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 42, 46, 74, 77, 86, 123, 129, 178, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного підприємства "РОНДО", с.Нескучне, Великоновосілківський район, Донецька область, до Селянського (фермерського) господарства "ПРОМЕТЕЙ", смт. Велика Новосілка, Донецька область, про стягнення 909936,65 грн. (дев'ятсот дев'ять тисяч дев'ятсот тридцять шість гривень 65 коп.), з яких: 830445,63 грн. (вісімсот тридцять тисяч чотириста сорок п'ять гривень 63 коп.) - інфляційних та 79491,02 грн. (сімдесят дев'ять тисяч чотириста дев'яносто одна гривня 02 коп.) - 3% річних, задовольнити частково.

Стягнути з Селянського (фермерського) господарства "ПРОМЕТЕЙ" (Ідентифікаційний код 24310751, юридична адреса: 85500, Донецька область, смт. Велика Новосілка, вул. Пушкіна, буд. 36) на користь Приватного підприємства "РОНДО" (Ідентифікаційний код 25113159, юридична адреса: 85582, Донецька область, Великоновосілківський район, с. Нескучне, вул. Немировича-Данченка, буд. 11; адреса для листування: 85493, Донецька область, смт. Гостре, вул. Шахтарська, буд. 27/8) 425601,95грн. (чотириста двадцять п'ять тисяч шістсот одна гривня 95 коп.), з яких: 23424,57грн. (двадцять три тисячі чотириста двадцять чотири гривні 57 коп.) - 3% річних за договором поставки № 3 від 01.04.2013, 148311,86грн. (сто сорок вісім тисяч триста одинадцять гривень 86 коп.) - інфляційні втрати за договором поставки № 3 від 01.04.2013, 34626,83грн. (тридцять чотири тисячі шістсот двадцять шість гривень 83 коп.) - 3% річних за договором поставки № 2 від 03.01.2014, 219238,69грн. (двісті дев'ятнадцять тисяч двісті тридцять вісім гривень 69 коп.) - за договором поставки № 2 від 03.01.2014, крім того, судовий збір в розмірі 6384,02грн. (шість тисяч триста вісімдесят чотири гривні 2 коп.)

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня підписання повного тексту у порядку, передбаченому Розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 23.08.2018 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 03.09.2018.

Суддя Н.В. Величко