ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"30" серпня 2018 р. м. Київ Справа № 911/100/18

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши скаргу № 1607-18 від 16.07.2018 р. приватного акціонерного товариства "Агрофірма Березанська Птахофабрика" на дії приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа 77", м. Київ

до Приватного акціонерного товариства "Агрофірма Березанська Птахофабрика", Київська обл., Баришівський р-н, с. Садове

про стягнення 601963,86 грн.

Секретар судового засідання: Гречуха А.А.

за участю представників :

Приватний виконавець: не з'явився;

від стягувача: Верета А.В. (дов б/н від 16.07.2018 р.);

від боржника: не з'явився;

Встановив:

Рішенням господарського суду Київської області від 06.03.2018 р. позов ТОВ "Альфа 77" задоволено частково; стягнуто з приватного акціонерного товариства "Агрофірма Березанська Птахофабрика" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа 77" 487187,64 грн. боргу, 16311,18 грн. 3 % річних, 79112,82 грн. інфляційних втрат та 8739,17 грн. судового збору; в іншій частині позову відмовлено.

20.04.2018 р. на виконання рішення господарського суду Київської області від 06.03.2018 р. видано наказ.

16.07.2018 р. до господарського суду Київської області від ПрАТ "Агрофірма Березанська Птахофабрика" надійшла скарга від 16.07.2018 р. № 1607-18 на дії приватного виконавця, в якій скаржник просить визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяни Петрівни відносно виконання наказу № 911/100/18 від 20.04.2018 р.; визнати неправомірною та скасувати постанову від 13.07.2018 р. про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу по ВП № 56375447.

В обґрунтування вимог скарги скаржник посилається на те, що дії приватного виконавця відносно виконання наказу № 911/100/18 від 20.04.2018 р., що видав господарський суд Київської області з приводу стягнення з ПрАТ «Агрофірма Березанська Птахофабрика» боргу в розмірі 487187,64 грн. - основного боргу; 16311,18 грн. - 3 % річних; 79112,82 грн. - інфляційних втрат; 8739,17 - судового збору були неправомірними, оскільки 13.07.2018 р. приватним виконавцем винесено поставу про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу по ВП № 56375447, тоді як станом на 13.07.2018 р. підприємство скаржника тимчасово не виробляє продукцію, вказане в постанові майно, а саме: яйця курячі харчові, групи і категорії СВ по 180 шт. 1-му ящику, в загальній кількості 98 ящиків, місцезнаходження: 07534, Київська області, Баришівський район, с. Садове, вул. Фабрична, буд. 2 є власністю іншого підприємства - ТОВ «Березанська Птахофабрика», , яке є безпосереднім виробником вказаної вище продукції.

02.08.2018 р. до господарського суду Київської області від приватного виконавця Чупис Т.П. надійшов відзив № 897 від 01.08.2018 р. на скаргу, в якому приватний виконавець просить в задоволенні скарги відмовити в повному обсязі. Обгрунтовуючи свої заперечення, виконавець посилається на те, що 10.05.2018 р. стягувач звернувся до приватного виконавця з письмовою заявою щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області № 911/100/18 від 20.04.2018 р., в якій вказав, що частина майна ПрАТ «Агрофірма Березанська Птахофабрика» знаходиться за адресою: Черкаський район, с. Худяки, тобто в межах виконавчого округу Черкаської області, а тому у приватного виконавця відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» були достатні підстави прийняти до виконання виконавчий документ та розпочати примусове виконання рішення про стягнення грошових коштів з боржника ПрАТ «Агрофірма Березанська птахофабрика» за заявою стягувача. Крім того, приватний виконавець вказує на те, що в зв'язку з невиконанням рішення суду боржником, 23.05.2018 р. у відповідності до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» приватним виконавцем було прийнято рішення щодо перевірки майнового стану боржника за місцезнаходженням нерухомого майна боржника та його виробничих потужностей, в ході проведення виконавчих дій по опису та арешту майна готової продукції, яєць курячих, приватному виконавцю не були надані підтверджуючі документи, відповідно до яких можливо було встановити право власності третіх осіб, під час опису та арешту майна був присутній представник третьої особи - ТОВ «Березанська птахофабрика» - ОСОБА_4, який є і представником боржника, та який не повідомив такої інформації приватному виконавцю, та не надав на момент опису та арешту належних документів. Разом з тим, приватний виконавець зазначає, що описана та арештована продукція, а саме яйця курячі групи та категорії С0, С1 та СВ знаходилися в ящиках, на яких було відповідне маркування ПрАТ «Агрофірма Березанська Птахофабрика», як того вимагає ДСТУ: 5028:2008 з зазначенням назви підприємства-постачальника (виробника), їх місцезнаходження (юридична адреса); позначено группу та категорію яєць; дату сортування та умови зберігання, що підтверджується фотознімками. Також, приватний виконавець вказує на те, що у відповідності до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, однак станом на сьогоднішній день третьою особою так і не визнано в судовому порядку право власності на спірне майно шляхом виключення його з постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 23.05.2018 р. , хоча права третьої особи їм були роз'яснені у відповіді приватного виконавця від 18.06.2018 р. за вих. № 744.

Представник заявника у судові засідання 02.08.2018 р. та 30.08.2018 р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судових засідань був належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 473.

Представник стягувача у судових засіданнях 02.08.2018 р. та 30.08.2018 р. проти скарги заперечував.

Приватний виконавець у судовому засіданні 02.08.2018 р. проти скарги заперечував, а у судове засідання 30.08.2018 р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується підписом приватного виконавця на бланку про відкладення розгляду заяви на 30.08.2018 р.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши скаргу № 1607-18 від 16.07.2018 р. приватного акціонерного товариства "Агрофірма Березанська Птахофабрика" на дії приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П., заслухавши пояснення приватного виконавця та представника стягувача, судом встановлено наступне:

Рішенням господарського суду Київської області від 06.03.2018 р. позов ТОВ "Альфа 77" задоволено частково; стягнуто з приватного акціонерного товариства "Агрофірма Березанська Птахофабрика" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа 77" 487187,64 грн. боргу, 16311,18 грн. 3 % річних, 79112,82 грн. інфляційних втрат та 8739,17 грн. судового збору; в іншій частині позову відмовлено.

20.04.2018 р. на виконання рішення господарського суду Київської області від 06.03.2018 р. видано наказ.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження»).

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч. 1 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження").

10.05.2018 р. стягувач звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. з письмовою заявою про прийняття до виконання виконавчого документу та відкриття виконавчого провадження, в якій просив прийняти до виконання виконавчий документ - наказ господарського суду Київської області по справі № 911/100/18 від 20.04.2018 р. та винести поставу про відкриття виконавчого провадження, копія даної заяви додана приватним виконавцем до відзиву.

Постановою від 10.05.2018 р. приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяни Петрівни за результатами розгляду заяви стягувача про примусове виконання, відкрито виконавче провадження № 56375447 з примусового виконання наказу № 911/100/18, виданого 20.04.2018 р. господарським судом Київської області про стягнення з приватного акціонерного товариства «Агрофірма Березанська Птахофабрика» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа 77» 487187,64 грн. боргу, 16311,18 грн. 3% річних, 79112,82 грн. інфляційних втрат та 8739,17 грн. судового збору.

13.07.2018 р. приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяною Петрівною у виконавчому провадженні № 56375447 винесено постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, якою постановлено передати стягувачу - товариству з обмеженою відповідальністю «Альфа 77» в рахунок погашення заборгованості згідно наказів № 911/100/18 від 20.04.2018 р. та № 911/362/18 від 16.05.2018 р., що видав господарський суд Київської області, наступне майно: яйця курячі, харчові, групи і категорії СВ по 180 шт. в 1 ящику, в загальній кількості 98 ящиків, що знаходяться за адресою визначеною місцем зберігання майна, а саме: Київська область, Баришівський район, с. Садове, вул. Фабрична, буд. 2 за ціною третіх електронних торгів, що становить 11466,00 грн., що належить боржнику: Приватне акціонерне товариство «Агрофірма Березанська Птахофабрика».

Також, приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяною Петрівною у виконавчому провадженні № 56375447 складено акт від 13.07.2018 р. про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу.

Скаржник з вказаною постановою та діями приватного виконавця не погоджується, вказуючи на те, що дії приватного виконавця Чупис Т.П. відносно виконання наказу № 911/100/18 від 20.04.2018 р., що видав господарський суд Київської області, були неправомірними, оскільки приватним виконавцем порушено вимоги ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з п. 1 ч. 1. ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Як вбачається з вищезазначеної заяви стягувача про прийняття до виконання виконавчого документу та відкриття виконавчого провадження, з якою стягувач звернувся до приватного виконавця, стягувач у даній заяві зазначає, що у нього є відомості, що місцезнаходженням частини майна боржника є Черкаська область, Черкаський район, с. Худяки, у зв'язку з чим стягувач вважає, що дане виконавче провадження відноситься до підвідомчості приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Згідно з ч. 7 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт.

Таким чином, вищезазначеною статтею встановлено, що виконавець має здійснити перевірку, зазначених у заяві стягувача відомостей лише після відкриття виконавчого провадження.

Крім того, при розгляді скарги № 48 від 13.06.2018 р. приватного акціонерного товариства "Агрофірма Березанська Птахофабрика" на дії приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. господарським судом Київської області була надана оцінка діям приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т. П. щодо відкриття виконавчого провадження № 56375447, про що винесено ухвалу від 02.08.2018 р.

Також, скаржник зазначає, що вказане в постанові від 13.07.2018 р. про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу по ВП № 56375447 майно, а саме: яйця курячі харчові, групи і категорії СВ по 180 шт. 1-му ящику, в загальній кількості 98 ящиків, місцезнаходження: 07534, Київська області, Баришівський район, с. Садове, вул. Фабрична, буд. 2 є власністю іншого підприємства - ТОВ «Березанська Птахофабрика», , яке є безпосереднім виробником вказаної вище продукції, оскільки підприємство скаржника тимчасово не виробляє продукцію.

Відповідно до ч. 6 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» у разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

Згідно з ч. 8 та ч. 9 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов'язаний протягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати виконавчого провадження, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягуються виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржниковімайно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.

Як вбачається з постанови від 13.07.2018 р. про передачу майна стягувачу, згідно протоколу № 341227 від 26.06.2018 р. треті електронні торги з реалізації майна боржника, а саме: готової продукції, яєць курячих, харчових, групи і категорії СВ по 180 штук в 1-му ящику, в загальній кількості 98 ящиків (лот 288117), не відбулися, у зв'язку з чим стягувач у встановлений законодавством строк письмово виявив бажання залишити за собою дане нереалізоване майно в рахунок погашення боргу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що дії приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т. П. щодо винесення постанови від 13.07.2018 р. про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу вчинені відповідно до вимог ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження».

Щодо посилання скаржника у своїй скарзі на той факт, що вказане в постанові від 13.07.2018 р. про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу по ВП № 56375447 майно, а саме: яйця курячі харчові, групи і категорії СВ по 180 шт. 1-му ящику, в загальній кількості 98 ящиків, місцезнаходження: 07534, Київська області, Баришівський район, с. Садове, вул. Фабрична, буд. 2 є власністю іншого підприємства - ТОВ «Березанська Птахофабрика», , яке є безпосереднім виробником вказаної вище продукції, оскільки підприємство скаржника тимчасово не виробляє продукцію, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вищезазначені виконавчі дії приватного виконавця не порушують прав скаржника, а особа, права якої, як зазначає скаржник, порушені, наділена правом на звернення до суду для визнання в судовому порядку права власності на спірне майно, шляхом виключення його з постанови про опис та арешт майна.

Отже, вимога скаржника про визнання неправомірною та скасування постанови від 13.07.2018 р. про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу по ВП № 56375447 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги скаржника визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяни Петрівни відносно виконання наказу № 911/100/18 від 20.04.2018 р., що видав господарський суд Київської області з приводу стягнення з ПрАТ «Агрофірма Березанська Птахофабрика» боргу в розмірі 487187,64 грн. - основного боргу; 16311,18 грн. - 3 % річних; 79112,82 грн. - інфляційних втрат; 8739,17 - судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом.

Однак, скаржником не доведено в чому полягає неправомірність дій приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяни Петрівни відносно виконання наказу № 911/100/18 від 20.04.2018 р., що видав господарський суд Київської області.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимога скаржника про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяни Петрівни відносно виконання наказу № 911/100/18 від 20.04.2018 р., що видав Господарський суд Київської області, є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, скарга на дії приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 234, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги № 1607-18 від 16.07.2018 р. ПрАТ «Агрофірма Березанська Птахофабрика» про скасування постанови від 13.07.2018 р. про передачу майна стягувачу відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня складення повного тексту ухвали шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 ст. Господарського процесуального кодексу України.

У той же час згідно пункту 17.5 Перехідних Положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст ухвали складено 10.09.2018 р.

Суддя О.О. Рябцева