ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2018 р. м. Київ Справа № 911/427/18

Розглянувши матеріали справи за позовом Головного управління Держгеокадастру у Київській області

до Богуславської районної державної адміністрації Київської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Правда»

про визнання незаконним та скасування розпорядження

За участю секретаря судового засідання Беркут Я.О.

Суддя Карпечкін Т.П.

За участю представників сторін:

від позивача: Шкарбан А.П.(довіреність № 31-10-0.1-4/62-18 від 03.01.2018 року);

від відповідача: Осадча В.Р. (довіреність № 07.2-16/2239 від 27.07.2018 року);;

від третьої особи: Гребеник В.П. (довіреність б/н від 17.02.2018 року).

Обставини справи:

В провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа за позовом Головного управління Держгеокадастру у Київській області до Богуславської районної державної адміністрації Київської області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Правда» про визнання незаконним та скасування розпорядження.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.04.2018 року відкрито провадження у справі № 911/427/18, справу № 911/427/18 призначено за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 05.05.2018 року.

05.05.2018 року представником позивача подано письмові пояснення по суті спору.

Присутній в судовому засіданні 05.05.2018 року представник позивача письмові пояснення, на виконання вимог ухвали Господарського суду Київської області від 03.04.2018 року, надав частково.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце підготовчого засідання, в судове засідання 05.05.2018 року не з'явився, про причини неможливості прибуття до суду не повідомив, вимог ухвали Господарського суду Київської області від 03.04.2018 року не виконав, про причини неможливості виконання вимог цієї ухвали не повідомив.

Представник третьої особи присутній в судовому засіданні, письмових поясненнь по суті заявлених позовних вимог, на виконання ухвали Господарського суду Київської області від 03.04.2018 року, не надав.

В підготовчому судовому засіданні 05.05.2018 року оголошувалась перерва до 30.05.2018 року та було витребувано у позивача: обґрунтовані пояснення в чому полягає захист цивільного (господарського) приватно-правового інтересу саме позивача; викласти всі обставини та надати підтверджуючі докази (оригінали для огляду та та копії до матеріалів справи), щодо того з яких документів достовірно встановлено входження земельної ділянки площею 513,8 га Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Правда» до складу спірної земельної ділянки площею 4065,4 га; обґрунтовані пояснення та докази (оригінали для огляду та та копії до матеріалів справи), які свідчать про зміну цільового призначення земельної ділянки (в тому числі довідки 6-зем як на момент передачі земельної ділянки, так і на момент виявлення порушення).

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце підготовчого засідання, в підготовче судове засідання 30.05.2018 року не з'явився, вимог ухвали Господарського суду Київської області від 03.04.2018 року не виконав, про причини неможливості виконання вимог цієї ухвали не повідомив. 24.05.2018 року подав клопотання б/н від 22.05.2018 року про відкладення розгляду справи.

Відповідач та третя особа, належним чином повідомлені про дату, час і місце підготовчого засідання, в судове засідання 30.05.2018 року не з'явилися, про причини неможливості прибуття до суду не повідомили, вимог ухвали Господарського суду Київської області від 03.04.2018 року не виконали, про причини неможливості виконання вимог цієї ухвали не повідомили.

В судовому засіданні 30.05.2018 року підготовче засідання відкладавлось на 18.06.2018 року. Повторно було зобов'чзано позивача надати суду: обґрунтовані пояснення в чому полягає захист цивільного (господарського) приватно-правового інтересу саме позивача; викласти всі обставини та надати підтверджуючі докази (оригінали для огляду та та копії до матеріалів справи), щодо того з яких документів достовірно встановлено входження земельної ділянки площею 513,8 га Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Правда» до складу спірної земельної ділянки площею 4065,4 га; обґрунтовані пояснення та докази (оригінали для огляду та та копії до матеріалів справи), які свідчать про зміну цільового призначення земельної ділянки (в тому числі довідки 6-зем як на момент передачі земельної ділянки і на момент виявлення порушення).

Ухвалою від 21.06.2018 року призначене на 18.06.2018 року підготовче засідання було перенесено на 09.07.2018 року у зв'язку з перебуванням судді Карпечкіна Т.П. на лікарняному.

В судовому засіданні 09.07.2018 року представник позивача позовні вимоги, з підстав викладених у позовній заяві, підтримав в повному обсязі, уточнень позовних вимог не подав. Також зазначив і про те, що позивачем повідомлено про всі обставини справи, які йому відомі, та надані суду всі наявні в нього докази.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце підготовчого засідання, в судове засідання 09.07.2018 року не з'явився, вимог ухвали Господарського суду Київської області від 03.04.2018 року не виконав, про причини неможливості виконання вимог цієї ухвали та неможливості прибуття до суду не повідомив.

Представник третьої особи, присутній в судовому засіданні 09.07.2018 року, позовні вимоги позивача підримав, проте письмових пояснення по суті спору, на виконання вимог ухвали Господарського суду Київської області від 03.04.2018 року, не надав.

Ухвалою від 09.07.2018 року закрито підготовче провадження у справі № 911/427/18 та призначено справу № 911/427/18 до судового розгляду по суті на 30.07.2018 року.

В судовому засіданні 30.07.2018 року позивач та третя особа позовні вимоги підтримали, відповідач обґрунтованих пояснень по суті спору не надав.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв'язку з чим, в судовому засіданні 30.07.2018 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані докази, суд

встановив:

Як вбачається з викладених у позові обставин, Наказом Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 13.11.2017 року № 331-ДК передбачено здійснити державний контроль за дотриманням земельного законодавства, за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності шляхом проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельних ділянок державними лісогосподарськими підприємствами на території Богуславського району Київської області.

Управлінням з контролю за використанням земель та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Київській області в порядку статті 9 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» та в межах наданих повноважень проведено перевірку щодо дотримання вимог земельного законодавства Богуславською районною державною адміністрацією Київської області при розпорядженні земельними ділянками.

Позивач стверджує, що перевіркою було встановлено, що розпорядженням Богуславської районної державної адміністрації від 12.11.2002 року № 357 «Про передачу земельних ділянок лісового фонду реформованих сільськогосподарських підприємств у користування Богуславському державному агролісництву» передано у користування земельні ділянки сільськогосподарських підприємств Богуславського району загальною площею 4065,4 га Богуславському державному агролісництву спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Київоблдержагроліс».

Вищезазначене розпорядження Богуславської районної державної адміністрації за твердженням позивача, є незаконним та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів перевірки, Управлінням з контролю за використанням земель та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Київській області було встановлено, що розпорядження Богусласької райдержадміністрації від 12.11.2002 року № 357 видано з порушенням вимог законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин.

В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує, що згідно з Державним актом на право постійного користування землею, зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 18, Колективному сільськогосподарському підприємству «Правда» надано на території Біївецької сільської ради Богуславського району Київської області у постійне користування земельну ділянку загальною площею 513,8 га для сільськогосподарських потреб.

Відповідно до Державної статистичної звітності форми 6-зем по Богуславському району земельна ділянка площею 513,8 га відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення.

Спірним Розпорядженням голови районної державної адміністрації від 12.11.2002 року № 357 «Про передачу земельних ділянок лісового фонду реформованих сільськогосподарських підприємств у користування Богуславському державному агролісництву» передано у користування земельні ділянки Богуславському державному агролісництву спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Київоблдержагроліс». Зазначеним розпорядженням було безпідставно змінено цільове призначення переданих земель із категорії земель сільськогосподарського призначення на категорію землі лісового фонду.

Позивач зазначає, що відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення. Саме рішення компетентного органу є підставою для розробки землевпорядної документації. У випадку віднесення земельної ділянки до тієї чи іншої категорії або зміни її цільового призначення такою землевпорядною документацією є проект відведення земельної ділянки.

Згідно зі ст. 19 Земельного кодексу України (в редакції станом на час прийняття оскаржуваного розпорядження) землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісового фонду; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать:

а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги);

б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісового фонду, землі під господарськими будівлями і дворами, землі тимчасової консервації тощо).

Землі лісового фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

Земельні ділянки лісового фонду за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються у постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, а на умовах оренди - іншим підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи, для ведення лісового господарства, спеціального використання лісових ресурсів і для потреб мисливського господарства, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо.

Відповідно до Державного акта на право постійного користування землею, виданого Колективному сільськогосподарському підприємству «Правда», земельна ділянка площею 513,8 га, яка розташована на території Біївецької сільської ради відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення.

Проте, органом державної влади - Богуславською районною державною адміністрацією не здійснено у встановленому Земельним кодексом України порядку зміни цільового призначення переданої земельної ділянки з сільськогосподарського призначення на землі лісового фонду.

Відповідно до Українського класифікатора форм власності на землю (УКФВЗ), затвердженого Державним комітетом України по земельних ресурсах від 24.04.1998 року N 14-1-7/1205, який діяв на час прийняття розпорядження, землі сільського призначення та лісогосподарського призначення віднесені до різних класифікаційних розділів.

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель згідно із ст. 21 Земельного кодексу України є підставою для:

а) визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам;

б) визнання недійсними угод щодо земельних ділянок;

в) відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною;

г) притягнення до відповідальності відповідно до закону громадян та юридичних осіб, винних у порушенні порядку встановлення та зміни цільового призначення земель.

Оскільки, при прийнятті спірного Розпорядження Богуславською районною державною адміністрацією Київської області вищенаведені правові норми було порушено, відповідне Розпорядження підлягає скасуванню.

Також, позивач в позові зазначає, що рішенням Біївецької сільської ради народних депутатів від 30.09.1995 року КСП «Правда» надано в постійне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 513,8 га.

Богуславському державному агролісництву спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Київоблдержагроліс» передано земельну ділянку згідно оскаржуваного Розпорядження в тому числі за рахунок земель, які перебували у користуванні Колективного сільськогосподарського підприємства «Правда», яке не припинило своє існування. Колективне сільськогосподарське підприємство «Правда», правонаступником якого є Сільськогосподарський виробничий кооператив «Правда» на законних підставах має у постійному користуванні земельну ділянку сільськогосподарського призначення на території Біївецької сільської ради Богуславського району. Водночас, рішення органу державної влади влади про вилучення земельної ділянки площею 513,8га із постійного користування Колективного сільськогосподарського підприємства «Правда» не приймалися, згода користувача на вилучення землі відсутня.

Повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування по наданню земельних ділянок юридичним особам у постійне користування визначено статтею 122 Земельного кодексу України, зокрема,

- сільські, селищні, міські ради надають земельні ділянки у постійне користування юридичним особам із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб;

- районні, обласні ради надають земельні ділянки у постійне користування юридичним особам із відповідних земель спільної власності територіальних громад для всіх потреб;

- районні державні адміністрації на їх території надають земельні ділянки із земель державної власності у постійне користування юридичним особам у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для:

а) сільськогосподарського використання;

б) ведення лісового і водного господарства, крім випадків, передбачених частиною сьомою статті 122;

в) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо).

Статтею 142 зазначеного кодексу припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки.

Однак, землекористувач - Колективне сільськогосподарське підприємство «Правда» не подава добровільної відмови від користування земельною ділянкою, згоди на її вилучення не надавав, своє існування не припинив, у зв'язку з чим, були відсутні правові підстави для передачі за спірним Розпорядженням належної Колективному сільськогосподарському підприємству «Правда» земельної ділянки площею 513,8 га в користування Богуславському державному агролісництву спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Київоблдержагроліс».

В обгрунтування викладених у позові обставин позивач посилається на Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом - земельної ділянки від 14.12.2017 року № 331 -ДК/294/АП/09/01/-17, складений за результатами виявлених ним порушень.

Позивач в позові просить визнати незаконним та скасувати розпорядженням Богуславської районної державної адміністрації від 12.11.2002 № 357 «Про передачу земельних ділянок лісового фонду реформованих сільськогосподарських підприємств у користування Богуславському державному агролісництву».

Також, позивач в позові наполягає саме на приватноправовому характері спору, виходячи з того, що земельні відносини мають приватноправовий характер, оскільки у таких відносинах держава або територіальні громади виступають від імені держави, як власника землі, тому є рівними учасниками земельних відносин.

В той же час, позивач подає відповідний позов в порядку реалізації функції державного контролю за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності.

Відповідач в ході розгляду спору не надав обґрунтованих пояснень з приводу викладених у позові обставин. Третя особа позовні вимоги підтримала, однак не надала жодних обґрунтованих пояснень та доказів з приводу викладених у позові обставин.

Дослідивши обставни спору, виходячи з наявних у справі доказів, судом встановлено, що за спірним Розпорядженням голови районної державної адміністрації від 12.11.2002 року № 357 «Про передачу земельних ділянок лісового фонду реформованих сільськогосподарських підприємств у користування Богуславському державному агролісництву», розглянувши клопотання управління сільського господарства і продовольства райдержадміністрації та відповідно до Указу Президента України від 03.12.99 № 1529/99 «Про невідкладні заходи, шодо прискорення реформування аграрного сектора економіки», керуючись ст.9 Лісового кодексу України, ст.17, 55, 57, 116, 122, 123, п.5 ст.149 Земельного кодексу України, наказом Міністерства Мінагрополітики України № 153 від 11.04.2001 року «Про прискорення передачі земель лісового фонду, що перебувають у користуванні реформованих колективних сільськогосподарських підприємств», Законом України «Про місцеві адміністрації» (із наступними змінами):

- Передати у користування земельні ділянки лісового фонду сільськогосподарських підприємств Богуславського району загальною площею 4065,4 га Богуславському державному агролісництву спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Київоблдержагроліс» при головному управлінні сільського господарства та продовольства Київської облдержадміністрації.

- Зобов'язати Богуславське державне агролісництво спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Київоблдержагроліс» при головному управлінні сільського господарства та продовольства Київської облдержадміністрації виготовити проекту документацію по оформленню Державного акту на право постійного користування землями лісового фонду.

- Уточнення площ земельних ділянок лісового фонду в розрізі територій сільських рад буде проведено після розробки проектної документації по оформленню Державного акту на право постійного користування землями лісового фонду.

Виходячи з викладених у спірному Розпорядженні обставин та рішень, позивач стверджує, що таким Розпорядженням було протиправно передано також земельну ділянку площею 513,8 га, яка перебувала в користуванні Колективного сільськогосподарського підприємства «Правда» і мала сільськогосподарське призначення, яке змінено на ведення лісового господарства.

Однак, ні спірне Розпорядження, ні викладені в позові обставини не містять достатніх підстав стверджувати, що таке Розпорядження стосується земельної ділянки сільськогосподарського призначення Колективного сільськогосподарського підприємства «Правда».

В ході розгляду спору судом витребувано у позивача докази, які необхідні для правильного і всебічного вирішення спору, зокрема,

- обґрунтовані пояснення в чому полягає захист цивільного (господарського) приватно-правового інтересу саме позивача;

- викласти всі обставини та надати підтверджуючі докази (оригінали для огляду та та копії до матеріалів справи), щодо того з яких документів достовірно встановлено входження земельної ділянки площею 513,8 га Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Правда» до складу спірної земельної ділянки площею 4065,4 га;

- обґрунтовані пояснення та докази (оригінали для огляду та та копії до матеріалів справи), які свідчать про зміну цільового призначення земельної ділянки (в тому числі довідки 6-зем як на момент передачі земельної ділянки, так і на момент виявлення порушення).

Однак, відповідні вимоги позивачем не виконані, витребувані судом докази та пояснення не надані.

Спірним Розпорядженням голови районної державної адміністрації від 12.11.2002 року № 357 «Про передачу земельних ділянок лісового фонду реформованих сільськогосподарських підприємств у користування Богуславському державному агролісництву» передано у користування земельні ділянки Богуславському державному агролісництву спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Київоблдержагроліс». Зазначеним розпорядженням було безпідставно змінено цільове призначення переданих земель із категорії земель сільськогосподарського призначення на категорію землі лісового фонду.

В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує, що згідно з Державним актом на право постійного користування землею, зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 18, Колективному сільськогосподарському підприємству «Правда» надано на території Біївецької сільської ради Богуславського району Київської області у постійне користування земельну ділянку загальною площею 513,8 га для сільськогосподарських потреб.

Судом встановлено, що в спірному Розпорядженні голови районної державної адміністрації від 12.11.2002 року № 357 «Про передачу земельних ділянок лісового фонду реформованих сільськогосподарських підприємств у користування Богуславському державному агролісництву» мова йде лише про передачу Богуславському державному агролісництву спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Київоблдержагроліс» при головному управлінні сільського господарства та продовольства Київської облдержадміністрації у користування земельних ділянок лісового фонду сільськогосподарських підприємств Богуславського району загальною площею 4065,4 га.

При цьому, в спірному Розпорядженні голови районної державної адміністрації від 12.11.2002 року № 357 «Про передачу земельних ділянок лісового фонду реформованих сільськогосподарських підприємств у користування Богуславському державному агролісництву» відсутні положення про земельну ділянку сільськогосподарського призначення Колективного сільськогосподарського підприємства «Правда» площею 513,8 га.

Таким чином, спірне Розпорядження стосується передачі у користування земельних ділянок лісового фонду, а не сільськогосподарського призначення, без визначення попередніх землекористувачів і стосовно загального масиву площею 4065,4 га, тобто значно більшого, ніж стосується прав і охоронюваних законом інтересів Колективного сільськогосподарського підприємства «Правда» (513,8 га).

Щодо решти земель, переданих в користування за спірним Розпорядженням в складі визначеної в ньому загальної площі 4065,4 га, позивачем не надано обґрунтувань. Також, позивачем не спростовано, що такі землі належать до лісового фонду.

Таким чином, з огляду на викладені в позові та встановлені з наданих в ході розгляду спору обставини, відсутні підстави для скасування спірного Розпорядження в повному обсязі.

Оскільки, спірне Розпорядження не містить положень щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення Колективного сільськогосподарського підприємства «Правда» площею 513,8 га і позивачем не надано пояснень та доказів щодо реалізації відповідного Розпорядження та оформлення Богуславським державним агролісництвом спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Київоблдержагроліс» при головному управлінні сільського господарства та продовольства Київської облдержадміністрації відповідного права користування землею, лише зі змісту Розпорядження не можливо дослідити та встановити відповідний факт входження земельної ділянки Колективного сільськогосподарського підприємства «Правда» площею 513,8 га до складу загального масиву переданих за Розпорядженням земель площею 4065,4 га, в тому числі за допомогою експертних досліджень.

У зв'язку з чим, надана позивачем Схема, на якій співставлені земельні ділянки Колективного сільськогосподарського підприємства «Правда» та які використовуються Богуславським державним агролісництвом спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Київоблдержагроліс», не має статусу офіційного документа, а є лише підставою для з'ясування відповідних обставин накладення (передачі) земельних ділянок, що не можливо встановити за відсутністю доказів оформлення землекористування Богуславським державним агролісництвом спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Київоблдержагроліс».

Крім того, позивач в позові в підтвердження належності земельної ділянки Колективного сільськогосподарського підприємства «Правда» до земель сільськогосподарського призначення посилається на дані Державної статистичної звітності форми 6-зем по Богуславському району.

Однак, в порушення вимог суду не надано відповідної довідки 6-зем, як на момент винесення спірного Розпорядження (тому факт належності земельної ділянки Колективного сільськогосподарського підприємства «Правда» площею 513,8 га до земель сільськогосподарського призначення не доведено), так і не надано довідки 6-зем на момент виявлення порушення (тобто факт зміни цільвого призначення, зокрема, земельної ділянки Колективного сільськогосподарського підприємства «Правда» площею 513,8 га на землі лісогосподарського призначення не доведено). Наведені обставини свідчать про недоведеність цільового призначення вищенаведеної земельної ділянки та його зміну. Зі змісту спірного Розпорядження не вбачається вирішення будь-яких питань, пов'язаних зі зміною цільового призначення.

Крім того, в обґрунтування порушення цивільно-правового інтересу позивач посилається на обставини землекористування Колективного сільськогосподарського підприємства «Правда», тобто обґрунтовує свої позовні вимоги порушенням прав іншої особи, що свідчить про відсутність у позивача права на позов в частині порушення прав землекористування Колективного сільськогосподарського підприємства «Правда».

В решті позивачем не обґрунтовано приватно-правового характеру позовних вимог з посиланням на земельні правовідносини, в яких він виступає учасником на засадах рівності.

Таким чином, позовні вимоги позивачем не доведені та необґрунтовані, є безпідставними з огляду на відсутність порушення цивільно-правового інтересу позивача, тому задоволенню не підлягають.

В частині реалізації позивачем контрольних функцій, відповідні обставини не обґрунтовують звернення з позовом до господарського суду, тому не підлягають дослідженню в межах розгляду даного спору.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем не доведені та необґрунтовані,є безпідставними з огляду на відсутність порушення цивільно-правового інтересу позивача, тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129, 233,236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову Головного управління Держгеокадастру у Київській області до Богуславської районної державної адміністрації Київської області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Правда» про визнання незаконним та скасування розпорядження.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256-257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу XI Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 16.08.2018 р.

Суддя Т.П. Карпечкін