номер провадження справи 15/83/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2018 Справа № 908/1306/18

м.Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова Ігоря Сергійовича, при секретарі судового засідання Чернетенко А.С. розглянувши матеріали

за позовом Акціонерного товариства «Укргазвидобування», 04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28 в особі філії Бурове управління «Укрбургаз» Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування», 63304, Харківська область, м. Красноград, вул. Полтавська, 86

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Будівельно торгова фірма «Еліпс», 69123, АДРЕСА_1

про стягнення коштів

За участю представників сторін та учасників процесу:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність № 2-393д від 02.01.2018; в минулому судовому засіданні ОСОБА_3, довіреність № 2-718д від 06.06.2018;

від відповідача: не зявися; в минулому судовому засіданні ОСОБА_4, директор, рішення № 25 від 09.04.2018

Суть спору:

До господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії Бурове управління «Укрбургаз» Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Будівельно-торгова фірма «Еліпс» про стягнення пені в сумі 85 515,08 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2018, справу № 908/1306/18 передано на розгляд судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 10.07.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1306/18, присвоєно справі номер провадження 15/83/18. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 07.08.2018.

У судовому засіданні 07.08.2018 оголошувалась перерва до 30.08.2018.

30.08.2018 від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, у якій просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 36 644,85 грн. та штраф в розмірі 48 870,23 грн. Уточнення стосувались деталізації сум, відносно яких позивач просив задовольнити позов, оскільки в прохальній частині позову зазначено лише загальну суму штрафних санкцій.

Розглядаються позовні вимоги з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог про стягнення з відповідача пені в розмірі 36 644,85 грн. та штрафу в розмірі 48 870,23 грн.

Розгляд справи відповідно до вимог ст. 222 Господарського процесуального кодексу України здійснювався за допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме, програмно апаратного комплексу «Оберіг».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору поставки № УБГ 351/015-17 від 03.07.2017 щодо вчасної оплати отриманого товару. У звязку з чим, на підставі п. 7.10 договору, відповідачу нараховано до сплати пеню у загальному розмірі 36 644,85 грн. та штраф у розмірі 48 870,23 грн. Посилаючись на приписи ст.ст. 253, 526, 530, 612, 629, 631 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 216, 232 Господарського кодексу України та умови договору, позивач просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача присутній у судовому засіданні 30.08.2018 позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача частково заперечив проти задоволення позову, з підстав зазначених у відзиві на позов від 23.07.2018 та додаткових поясненнях від 26.07.2018. Зазначив, що не погоджується з методикою розрахунку позивача. Згідно звичаїв і ділового обороту при відвантаженні круглого лісу, кількість від вантаження розраховується згідно умовним цифрам завантаження вагонів (70-75 куб.м. в одному вагоні), а різниця в ту чи іншу сторону вираховується при відвантаженні всього замовленого обсягу. Тобто, згідно графіку ми повинні були поставляти два вагони щомісяця, після поставки яких вираховувалась би різниця в ту чи іншу сторону і робилось би коригування обсягу, як це було зроблено за паралельним договором між нашими компаніями при поставці круглого лісу на іншу філію БУ «Укрбургаз» на ст. Стрий, коли при обсязі 150 куб.м. за договором повинно було бути відвантажено два вагони, але внаслідок відсутності напіввагонів були відвантажені дві платформи. Крім того, як зазначає відповідач, договір було підписано сторонами з затримкою (дата підписання 03.07.2017, але фактично підписання відбулось пізніше). Також, відповідач неодноразово звертався з проханням змінити графік відвантаження товару, у звязку з напруженою ситуацією на Укрзалізниці з порожніми вагонами, що робить неможливим додержання графіку відвантаження товару. Не погоджуючись з методикою нарахування штрафу та пені, відповідач у відзиві на позов пропонував виходити з ситуації, що склалася і врахувати загальне зміщення графіку фактично на один місяць, а якщо і нараховувати штраф та пеню, то прийняти загальну цифру штрафу і пені за порушення графіку поставки в обсязі 500 грн. за кожний місяць, що становить 7 місяців х 500,00 = 3500,00 грн. В додаткових поясненнях зазначив, що погоджується на виплату штрафних санкцій (штрафу та пені) на зазначену загальну суму 5410,12 грн. замість умовної сум, що зазначена у відзиві.

В судому засіданні 30.08.2018 судом, в порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення, судом оголошено, що повний текст рішення буде складено 10.09.2018.

Заслухавши доводи представника позивача, відповідача та дослідивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

03.07.2017 Акціонерним товариством «Укргазвидобування» в особі філії Бурове управління «Укрбургаз» (позивач, покупець) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Будівельно торгова фірма «Еліпс» (відповідач, постачальник) укладено договір поставки № УБГ 352/015-17 (договір).

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов'язується поставити покупцеві товар, зазначений в специфікації, що додається до договору і є його невід'ємною частиною, а покупець - прийняти і оплатити такий товар.

Пунктом 1.2. договору передбачено, що найменування/асортимент товару, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю товару та загальна вартість договору вказується у специфікації.

Відповідно до п. 5.1 договору строк поставки, умови та місце поставки товару, інформація про вантажовідправників і вантажоотримувачів вказуються в графіку поставки та специфікації до цього договору.

Специфікація № 1 до додаткової угоди №1 від 03.07.2017 року постачальник зобов'язується поставити товар в кількості 850 м3 на загальну вартість 1 364 250,00 грн.

Специфікацією № 1 до договору визначено ціну за одиницю товару без ПДВ 1337,50 грн. З урахуванням ПДВ вартість за одиницю товару складає 1605,00 грн.

Пунктом 2 Специфікації № 1 до договору передбачено допустиме відхилення при відвантаженні ± 3%.

Пунктом 6.3.1. договору передбачено, що постачальник зобов'язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором та графіком поставки.

Згідно графіку поставки товару (додаток № 2 до договору) постачальник зобов'язаний поставити товар в наступні строки: липень 2017 - 150 м3, серпень 2017 - 150 м3, вересень 2017 - 140 м3, жовтень 2017 - 140 м3, листопад 2017 - 140 м3, грудень 2017 - 130 м3.

Поставка першої партії товару в розмірі 150 м3 за липень відбулась в наступні строки: відповідно до видаткової накладної від 17.07.2017 № РН-0000008 поставлено пиловник хвойний сорт 3 в кількості 70,670 м3 загальною вартістю 113 425,36 грн з ПДВ відповідно до терміну; відповідно до видаткової накладної від 07.08.2017 № РН-0000009 поставлено 66,400 м3 пиловника хвойного на суму 106 572,00 грн з ПДВ., з простроченням виконання зобовязання на 6 днів; відповідно до видаткової накладної від 10.09.2017 № РН-0000012 поставлено 69,117 м3, з яких 12,93 м3 на суму 20 752,65 грн допоставка товару за липень; таким чином, поставку товару за липень 2017 в кількості 150 м3 здійснено в повному обсязі, але з порушенням виконання зобовязання в частині своєчасності поставки товару.

Поставка другої партії товару в розмірі 150 м3 за серпень відбулась в наступні строки: відповідно до видаткової накладної від 10.09.2017 № РН-0000012 поставлено 69,117 м3, з яких 56,187 м3 на суму 90 180,14 грн за серпень, з простроченням виконання зобов'язання на 9 днів; відповідно до видаткової накладної від 28.09.2017 № РН-0000013 поставлено товару в кількості 69,918 м3 на суму 112 218,40 грн, з простроченням виконання зобовязання на 27 днів; відповідно до видаткової накладної від 30.10.2017 № РН-0000015 поставлено 23,895 м3 на суму 38 351,48 грн з простроченням виконання зобовязання на 59 днів; таким чином, поставку товару за серпень 2017 в кількості 150 м3 здійснено в повному обсязі, але з порушенням виконання зобовязання в частині своєчасності поставки товару.

Поставка третьої партії товару в розмірі 140 м3 за вересень відбулась в наступні строки: відповідно до видаткової накладної від 30.10.2017 № РН-0000015 поставлено 34,438 м3, з яких 10,543 м3 на суму 16 921,52 грн з простроченням виконання зобовязання на 29 днів; відповідно до видаткової накладної від 07.11.2017 № РН-0000016 поставлено 76,140 м3 на суму 122 204,70 грн. з простроченням виконання зобов'язання на 37 днів; відповідно до видаткової накладної від 21.11.2017 № РН-0000017 поставлено товар в кількості 68,512 м3, з яких 53,317 м3 на суму 85 573,79 грн з простроченням виконання зобовязання на 51 день; таким чином, поставку товару за вересень 2017 в кількості 140 м3 здійснено в повному обсязі, але з порушенням виконання зобовязання в частині своєчасності поставки товару.

Поставка четвертої партії товару в розмірі 140 м3 за жовтень відбулась в наступні строки: відповідно до видаткової накладної від 21.11.2017 № РН-0000017 поставлено товар в кількості 15,195 м3 на суму 24 387,97 грн з простроченням виконання зобовязання на 20 днів; відповідно до видаткової накладної від 28.11.2017 № РН-0000018 поставлено 36,197 м3 на суму 58 096,19 грн. з простроченням виконання зобовязання на 27 днів; відповідно до видаткової накладної від 01.12.2017 № РН-0000019 поставлено 28,178 м3 на суму 45 225,70 грн. з простроченням виконання зобовязання на 30 днів; відповідно до видаткової накладної від 07.12.2017 № РН-0000020 поставлено 38,275 м3 на суму 61 431,37 грн. з простроченням виконання зобовязання на 36 днів; відповідно до видаткової накладної від 19.12.2017 № РН-0000022 поставлено товар в кількості 42,432 м3, з яких 22,155 м3 на суму 35 558,78 грн з простроченням виконання зобов'язання на 48 днів; таким чином, поставку товару за жовтень 2017 в кількості 140 м3 здійснено в повному обсязі, але з порушенням виконання зобовязання в частині своєчасності поставки товару.

Поставка п'ятої партії товару в розмірі 140 м3 за листопад відбулась в наступні строки: відповідно до видаткової накладної від 19.12.2017 № РН-0000022 поставлено 42,432 м3, з яких 20,277 м3 на суму 32 544,59 грн з простроченням виконання зобовязання на 18 днів; відповідно до видаткової накладної від 26.12.2017 №РН-0000023 поставлено товар в кількості 42,099 м3 на суму 67 568,89 грн з простроченням виконання зобовязання на 25 днів; відповідно до видаткової накладної від 04.01.2018 № РН-000001 поставлено товар в кількості 73,290 м3 на суму 117 630,46 грн з простроченням виконання зобовязання на 34 дні; відповідно до видаткової накладної від 30.01.2018 року № РН-000002 поставлено Товар в кількості 7,259 м3 на суму 11650,69 грн з простроченням виконання зобов'язання на 60 днів; таким чином, поставку товару за листопад 2017 року в кількості 140 м3 здійснено в повному обсязі, але з порушенням виконання зобовязання в частині своєчасності поставки товару.

Поставка шостої партії товару в розмірі 130 м3 за грудень відбулась в наступні строки: відповідно до видаткової накладної від 01.02.2018 року № РН-000003 поставлено товар в кількості 6,090 м3 на суму 9 774,46 грн з простроченням виконання зобов'язання на 31 день; відповідно до видаткової накладної від 02.02.2018 року № РН-000004 поставлено товар в кількості 6,080 м3 на суму 9 758,40 грн з простроченням виконання зобов'язання на 32 дні; відповідно до видаткової накладної від 07.02.2018 року № РН-000007 поставлено товар в кількості 69,512 м3 на суму 111566,76 грн з простроченням виконання зобов'язання на 37 днів; відповідно до видаткової накладної від 08.02.2018 № РН-000008 поставлено товар в кількості 31,211 м3 на суму 50 093,65 грн з простроченням виконання зобовязання на 38 днів; відповідно до видаткової накладної від 14.02.2018 № РН-000009 поставлено товар в кількості 7,663 м3 на суму 12 299,11 грн з простроченням виконання зобовязання на 44 дня; відповідно до видаткової накладної від 15.02.2018 № РН-0000010 поставлено товар в кількості 7,165 м3 на суму 11499,83 грн з простроченням виконання зобовязання на 45 днів; таким чином, поставку товару за грудень 2017 в кількості 130 м3 здійснено в повному обсязі, але з порушенням виконання зобовязання в частині своєчасності поставки товару.

Постачальником протягом липня 2017 - лютого 2018, відповідно до видаткових накладних, поставлено пиловника хвойного в кількості 850,64 м3, з урахуванням толерансу ± 3% 825,121 м3, тобто в межах передбачених умовами договору, але з порушенням п. 5.1 та п. 6.3.1 даного договору.

У звязку з цим, позивачем відповідачу було направлено претензію № 032-01-10235-1 від 05.09.2017 з вимогою сплати штрафних санкцій за несвоєчасно поставлений товар. Претензія залишена без задоволення.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобовязань за договором, наявність заборгованості, стало підставою для звернення позивача за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, стягнення неустойки.

Частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Згідно із ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

При цьому, суд зазначає, що застосування до боржника, який порушив господарське зобов'язання, штрафних санкцій у вигляді пені, штрафу, передбачених ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, можливо, оскільки суб'єкти господарських відносин при укладенні договору наділені законодавцем правом забезпечення виконання господарських зобов'язань встановленням договірної санкції за невиконання або неналежне виконання договірних зобов'язань і пеня застосовується за порушення будь-яких господарських зобов'язань, а не тільки за невиконання грошового зобов'язання.

Отже, штрафні санкції у вигляді неустойки (штрафу, пені) застосовуються за допущене прострочення виконання не грошового зобовязання, повязаного із обігом (поставкою) товару, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких й вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафних санкцій.

Відповідно до ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо порушено господарське зобовязання, в якому хоча б одна сторона є субєктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення повязане з виконанням державного контракту, або виконання зобовязання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобовязання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Відповідно до Положення про Філію Бурове управління «Укрбургаз» Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування», Управління діє на принципах господарського розрахунку, має просту круглу печатку зі своєю назвою і назвою Публічного акціонерного товариства, власний баланс, що є складовою частиною загального балансу ОСОБА_1. Структура Управління визначається і затверджується ОСОБА_1, п. 1.6, 1.7 Положення.

В свою чергу відповідно до Статуту Акціонерного товариства «Укргазвидобування», ОСОБА_1 було засновано Національною акціонерною компанією «Нафтобаз України» відповідно до рішення установчих зборів від 25.12.2012 на виконання наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 18.07.2012 № 529 «Про реорганізацію Дочірньої компанії «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтобаз України» та за погодженням Кабінету Міністрів України відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 13.06.2012 № 360-р «Про реорганізацію дочірніх компаній Національної акціонерної компанії «Нафтобаз України», п. 1.1 Статуту.

Тобто, Акціонерне товариство «Укргазвидобування» в особі філії бурове управління «Укрбургаз» Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування», - є субєктом господарювання, що належить до державного сектора економіки.

Як узгоджено сторонами в п. 7.10. договору, у разі невиконання постачальником взятих на себе зобовязань з поставки товару у строки, зазначені у графіку поставки товару до даного договору, останній сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1 % від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару.

Вирішуючи спір, суд бере до уваги норми чинного законодавства, представлені докази, а також той факт, що господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. Так, у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Наданий позивачем розрахунок пені суд визнав вірним як в частині розрахунку сум, так і в частині визначення періоду нарахування штрафних санкцій, а вимогу про стягнення пені в сумі 36 644,85 грн та штрафу в сумі 48 870,23 грн такою, що підлягає задоволенню.

Щодо заперечень відповідача необхідно зазначити, що статтею 627 Цивільного кодексу України закріплено принцип свободи договору: відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Тобто, правочини є вольовими актами, спрямованими на досягнення певного правового результату.

В даному випадку, договір поставки підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено печатками підприємств без будь-яких зауважень. Додаткові угоди щодо зміни строку виконання зобовязання між сторонами не узгоджувались та не підписувались.

Таким чином, підписуючи договір, відповідач, у відповідності з п. 3 ст. 181 Господарського кодексу України, погодився з його умовами, в тому числі, щодо розміру та порядку застосуванням штрафних санкцій.

Відповідач не був позбавлений права, закріпленого в п. 4 ст. 181 Господарського кодексу України, щодо надання протоколу розбіжностей до договору.

Сторони, підписавши договір поставки, погодили, що п. 7.10. встановлюються штрафні санкції, у разі невиконання постачальником взятих на себе зобов'язань з поставки товару у строки, зазначені у графіку поставки товару до даного договору.

В даному випадку, узгоджені сторонами в договорі штрафні санкції не суперечать вимогам чинного законодавства, а тому підлягають застосуванню.

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 44 Господарського кодексу України встановлено, що підприємництво здійснюється на основі комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

В пункті 5.11 договору сторонами погоджено, що наслідки, пов'язані із затримками при постачанні товару, приймає на себе постачальник (відповідач).

Відповідно до п. 11 специфікації № 1 до договору, сторонами погоджено два варіанти поставки товару, зокрема автотранспортом та залізничним транспортом.

Відповідач самостійно, на власний розсуд, обрав вид перевезення товару залізничним транспортом, у т. ч. автомобільним. Посилання відповідача на те, що графік був умовно розбитий, для загального планування відвантаження в процесі виконання договору, суд вважає безпідставним, оскільки графік поставки товару узгоджено сторонами у Додатку № 2 до договору № УБГ 351/015-17 від 03.07.2017, який підписано представниками сторін та скріплено печатками. Поставка товару за окремим партіями була здійснена з перевищенням +/- 3 % допустимого відхилення при відвантаженні, що не спростовує порушення графіку поставки товару.

Крім того, у своєму відзиві, відповідач, посилаючись на ст. 233 Господарського кодексу України, вказує на відсутність збитків у позивача.

Разом з тим, факт відсутності збитків у позивача, відповідачем не доведений, та не позбавляє відповідача від відповідальності за порушення взятого на себе зобовязання.

Щодо зменшення розміру суми пені та штрафу:

В обґрунтування зменшення суми пені відповідач посилається на те, що згідно фінансового результату за 2017, підприємство не отримало великий дохід за 2017, тому нарахування будь-яких штрафних санкцій за цим договором є для відповідача додатковим збільшенням прямих збитків. При цьому, вказує на те, що позивачем не надано інформації щодо будь-яких збитків або негативних наслідків, що були ним понесені в результаті порушень строків виконання договору, більш того, не було жодних звернень щодо критичної потреби в лісоматеріалах, жодних претензій або невдоволень.

Також, посилаючись на приписи ч. 2 ст. 218 ГК України, якими передбачено, що суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин, відповідач вказує, що такими обставинами він вважає критичність в забезпеченні порожніми вагонами, а також затримки в строках доставки вже навантажених вагонів ПАТ «Укрзалізниця», яка є державою в державі і ніхто не може на них вплинути.

Посилаючись на фінансовий результат товариства як за спірним договором, так і в річному вимірі, відповідач просить суд зменшити можливі нарахування пені на 90%, щоб ще більше не погіршувати майновий стан товариства.

Частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу України закріплено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Аналогічне положення закріплено ст. 233 Господарського кодексу України.

Вирішуючи, питання про зменшення розміру неустойки (пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Як вбачається з наданих відповідачем доказів та відзиву на позов, відповідачем не доведений факт відсутності збитків у позивача, не надано жодного доказу, який би доводив інше, а тому є припущенням відповідача.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобовязати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Суд зазначає, що наведені відповідачем доводи не є доказом наявності виняткових обставин, достатніх та необхідних для зменшення пені та штрафу в розумінні ст. ст. 73, 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, відповідач, в порушення ст.ст. 74, 77 ГПК України, не надав належних доказів в підтвердження своїх доводів, не надав документів, які підтверджують тяжке фінансове становище, документально не підтвердив неприбутковість підприємства, не надав документального обґрунтування наявності тих виняткових обставин, які б могли бути підставою для зменшення пені та штрафу до суми 3500,00 грн. Копія Фінансового звіту за 2017 рік не свідчить про неприбутковість підприємства.

Враховуючи викладене, суд оцінивши наведені відповідачем обставини та надані докази в обґрунтування необхідності зменшення пені та штрафу, майнові інтереси обох сторін, а також те, що викладені відповідачем у своєму клопотанні обставини не спростовують факт наявності його вини у простроченні виконання зобовязання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення розміру пені та штрафу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Будівельно-торгова фірма «Еліпс» (69123, м. Запоріжжя, вул. 14-го жовтня, б. 3, кв. 236, ідентифікаційний код 35888371) на користь Акціонерного товариства «Укргазвидобування» (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, б. 26/28, ідентифікаційний код 30019775) в особі філії Бурове управління «Укрбургаз» Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» (63304, Харківська область, м. Красноград, вул. Полтавська, б. 86, ідентифікаційний код 00156392, р/р № 336 в АБ Укргазбанк МФО 320478, отримувач Бурове управління Укрбургаз, код отримувача 00156392) пеню в розмірі 36 644,85 грн. (тридцять шість тисяч шістсот сорок чотири гривні 85 коп.), штраф в розмірі 48 870,23 грн. (сорок вісім тисяч вісімсот сімдесят гривень 23 коп.) та суму 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 240, 241 ГПК України 10 вересня 2018 року.

Суддя І. С. Горохов