ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.08.2018 р. Справа № 914/92/18

Господарський суд Львівської області у складі судді Гоменюк З.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву Фізичної особи-підприємця Купича Зіновія Івановича, м.Львів

про розстрочку виконання рішення суду

у справі №914/92/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк", м.Київ

до відповідача Фізичної особи-підприємця Купича Зіновія Івановича, м.Львів

про стягнення 96232,73 грн.

За участю представників сторін:

від заявника Сірий А.В.

від стягувача не з?явився

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду Львівської області надійшла заява Фізичної особи-підприємця Купича Зіновія Івановича про розстрочку виконання рішення суду у справі №914/92/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" до відповідача Фізичної особи-підприємця Купича Зіновія Івановича про стягнення 96232,73 грн.

Розгляд заяви призначено до розгляду в судовому засіданні на 02.08.2018р.

Представник заявника в судовому засіданні заяву про розстрочку виконання рішення суду підтримав повністю, зокрема просив розстрочити виконання рішення суду з погашенням суми боргу щомісячними платежами по 7939,00 грн. протягом одинадцяти місяців.

Стягувач явку представника в судове засідання не забезпечив, однак надіслав на адресу суду заяву про розгляд заяви за відсутності представника Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк". У вказаній заяві стягувач також заперечує проти заяви про розстрочку виконання рішення суду у даній справі.

Роглянувши заяву про розстрочку виконання рішення суду, суд зазначає наступне.

Рішенням господарського суду Львівської області від 21.03.2018р. по справі №914/92/18 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" задоволено повністю та стягнуто з Фізичної особи-підприємця Купич

Зіновія Івановича на користь Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" - 72731,88 грн. - капіталу, 147,61 грн. - процентів, 394,71 грн. - процентів за користування кредитом, 12353, 03 грн. - пені та 1762, 00 грн. - судового збору.

23.04.2018р. на виконання рішення Господарського суду Львівської області від 21.03.2018р. видано наказ по справі №914/92/18. Рішення набрало законної сили 18.04.2018р.

Заяву про розстрочку виконання рішення суду заявник обгрунтовує тим, що він не займається підприємницькою діяльністю, перебуває на пенсії за віком, а розмір щомісячної пенсійної виплати становить 1373,00 грн.

Крім того заявник зазначає, що на його утриманні перебуває неповнолітня дитина. Дружина та повнолітні діти також не мають фінансової можливості погасити заборгованість.

Отже, Фізична особа-підприємець Купич Зіновій Іванович зазначає про неможливість одноразово сплати позивачу присуджені кошти через його фінансове становище. Також заявник стверджує про відсутність у нього іншого майна, кошти від реалізації якого могли б бути спрямовані на погашення заборгованості.

Враховуючи наведене Фізична особа-підприємець Купич Зіновій Іванович звернувся до Господарського суду Львівської області та просить розстрочити виконання рішення суду з погашенням суми боргу щомісячними платежами по 7939,00 грн. протягом одинадцяти місяців.

До заяви про розстрочку виконання рішення суду заявник долучив копії пенсійного посвідчення, довідки про отримання пенсії за віком за період січень 2018р. - червень 2018р. та свідоцтва про народження дитини.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно із ч.2 ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст.160 ГПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню або відстрочити чи розстрочити або змінити спосіб чи порядок його виконання в порядку, встановленому статтями 328, 331 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 331 ГПК України встановлено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. А ч.4 ст.331 ГПК України зазначає, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує ступінь вини відповідача у виникненні спору, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки (розстрочки) виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Особа, яка подала заяву про відстрочку (розстрочку) виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у даній справі.

Так, в силу приписів до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Подані сторонами докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми (ст. ст. 76-79 ГПК України).

Згідно із ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Проаналізувавши наведені у заяві про розстрочку виконання рішення господарського суду мотиви та надані заявником документи, суд дійшов висновку, що заявником не доведено неможливість виконання рішення суду, а в матеріалах справи не міститься достатньо доказів, які б могли підтвердити обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи заяву про розстрочку виконання рішення суду, суд враховує ступінь вини відповідача у виникненні спору, а також інтереси позивача у справі, який повністю заперечує проти розстрочки виконання рішення суду.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що заявником не доведено винятковості обставин, що унеможливлюють виконання рішення суду.

Надання відстрочки (розстрочки) виконання рішення можливе за наявності обставин, що ускладнюють або роблять його неможливим. В даному випадку суд не вбачає достатніх підстав вважати, що у боржника відсутні грошові кошти чи інше майно для погашення заборгованості, адже заявником не підтверджено документально вказаних обставин. Саме лише твердження про відсутність коштів чи іншого майна не може бути підставою для задоволення заяви.

Будь-яких інших доказів в обґрунтування необхідності надання розстрочки виконання рішення, ускладнення його виконання або наявності обставин, які роблять неможливим його виконання боржником не надано.

Суд зазначає, що положеннями п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 326 ГПК України закріплено принцип обов'язковості рішень суду, згідно із яким судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковим на всій території України. Відповідно до ч. 2 ст. 326 ГПК України невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012 виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. У рішенні Конституційного Суду України від 25.04.2012 у справі № 11-рп/2012 зазначено, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

З огляду на встановлені судом обставини, з урахуванням принципів розумності та справедливості, враховуючи інтереси як боржника, так і стягувача, а також те, що рішення суду є обов'язковим до виконання та має бути виконане, суд не вбачає правових підстав для розстрочки виконання рішення суду у даній справі.

Керуючись ст.ст. 234, 331 Господарського процесуального кодексу України суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення Господарського суду Львівської області від 21.03.2018р. у справі №914/92/18 відмовити.

Ухвала господарського суду набирає законної сили відповідно до ст.235 Господарського процесуального кодексу України

Ухвалу може бути оскаржено до Львівського апеляційного господарського суду відповідно до розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Гоменюк З.П.