КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою

"28" серпня 2018 р. Справа№ 910/16753/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Пашкіної С.А.

Калатай Н.Ф.

розглянувши апеляційну скаргу Дочірнього підприємства ТОВ "Девелопмент Макс ЛЛС" "Автоінвестстрой-Чернігів" (особа, яка не брала участі у справі)

на рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2014р. (повний текст складено 11.03.2014р.)

у справі №910/16753/13 (суддя Стасюк С.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк"

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбізнес ЛТД"

відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Легалплейс"

треті особи:

1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Авто-Холдінг"

2) Товариство з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький автоскладальний завод"

3) Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер-Авто"

4) Товариство з обмеженою відповідальністю "Автосервіс-Т"

5) Корпорація "Співдружність Комп"

6) Приватне підприємство "Імпульс-В"

7) Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Девелопмент Макс ЛЛС"

8) Публічне акціонерне товариство "Банк Восток"

про звернення стягнення на предмет іпотеки та передачу їх в управління

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Легалплейс"

до Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" та Корпорації "Співдружність Комп"

про визнання припиненими обов'язків за договорами іпотеки,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/16753/13 від 04.03.2014р. частково задоволено позов Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбізнес ЛТД", Товариства з обмеженою відповідальністю "Легалплейс" про звернення стягнення на предмети іпотеки та передачу їх в управління. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.04.2014р. у справі №910/16753/13 апеляційні скарги Корпорації "Співдружність КОМП" та ТОВ "Укрбізнес ЛТД" залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2014р. залишено без змін.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції від 04.03.2014р., Дочірнє підприємство ТОВ "Девелопмент Макс ЛЛС" "Автоінвестстрой-Чернігів" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Крім того, апелянт подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення з посиланням на те, що підприємство дізналось про прийняте судове рішення, коли обидва орендодавця - ТОВ "Легалплейс" та ТОВ «Укрбізнес ЛТД», повідомили його, як орендаря, про необхідність звільнити приміщення, якими той користується на праві оренди згідно договорів оренди, у зв'язку із набранням рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2014р. у справі законної сили №910/16753/13.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 23.08.2018р. апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Пашкіна С.А., Калатай Н.Ф.

27.08.2018р. до Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшли заперечення проти відкриття апеляційного провадження.

Колегія суддів, перевіривши апеляційну скаргу на відповідність дотримання заявником приписів процесуального закону, прийшла до висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на дату прийняття оскаржуваного рішення ДП ТОВ "Девелопмент Макс ЛЛС" "Автоінвестстрой-Чернігів" не було учасником даної справи. В силу ст. 254 Господарського процесуального кодексу України, в обґрунтування наявності права апеляційного оскарження, апелянт має довести, що оскаржуваним актом суд вирішив питання про його права, інтереси та (або) обов'язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Скаржник зазначав, що оскаржуване ним рішення суду першої інстанції стосується його прав та обов'язків, посилаючись на те, що рішенням звернуто стягнення на об'єкти нерухомості, розташовані за адресами: м. Чернігів, вул. 50 років ВЛКСМ, 58, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1, що належать ТОВ "Укрбізнес ЛТД"; м. Чернігів, вул. 50 років ВЛКСМ, 60, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1, що належать ТОВ "Легалплейс"

У свою чергу, 01.11.2014р. між ДП ТОВ "Девелопмент Макс ЛЛС" "Автоінвестстрой-Чернігів" (орендар) та ТОВ "Укрбізнес ЛТД" (орендодавець) було укладено договори оренди нерухомого майна, відповідно до умов яких орендар прийняв в оренду нежилі приміщення, які знаходяться за адресою: м. Чернігів, вул. 50 років ВЛКСМ, 58, з метою використання їх в своїй господарській діяльності.

01.11.2014р. між ТОВ "Легалплейс" (орендодавець) та ДП ТОВ "Девелопмент Макс ЛЛС" "Автоінвестстрой-Чернігів" (орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна ЛП/А005-31, відповідно до умов якого орендар прийняв у оренду нежилі приміщення загальною площею 1 753,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. 50 років ВЛКСМ, 60, з метою використання їх у своїй господарській діяльності.

Особа, яка подала скаргу зазначала, що нежитлові приміщення, на які було звернуто стягнення, станом на сьогодні, перебувають у законному користуванні ДП ТОВ "Девелопмент Макс ЛЛС" "Автоінвестстрой-Чернігів" за договорами оренди. Однак, в результаті набрання рішенням суду першої інстанції законної сили, орендар буде вимушений припинити законне користування майном.

Відтак, з огляду на викладене, судовим рішенням від 04.03.2014р. вирішено питання про права та інтереси апелянта, у зв'язку з чим у нього, відповідно до ч. 1 ст. 254 Господарського процесуального кодексу України України, є право апеляційного оскарження.

Утім, колегія суддів з такими доводами апелянта погодитись не може, оскільки предметом спору у даній справі є звернення стягнення на предмети іпотеки (приміщення) та передачу їх в управління. В свою чергу, орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності, тож саме лише посилання скаржника на те, що він є орендарем спірних приміщень, не свідчить про порушення оскаржуваним рішенням його прав та обов'язків, оскільки у даному випадку орендар не відповідає за зобов'язаннями орендодавця.

За приписами процесуального законодавства судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов'язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або міститься судження про права та обов'язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов'язки особи, які не брала участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов'язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов'язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов'язків. Будь-який інший правовий зв'язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги (Правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 04.05.2018р. у справі №910/20190/16).

З оскаржуваного судового рішення не вбачається, що судом вирішені питання про права, інтереси та обов'язки скаржника, і він не є учасником правовідносин, які розглядалися у даній справі, тож немає правового зв'язку між предметом спору у даній справі та відносинами оренди нерухомого майна, що виникли між ТОВ "Легалплейс", ТОВ "Укрбізнес ЛТД" та скаржником.

Відповідно до частин 1, 4 ст. 272 Господарського процесуального кодексу України України, якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави. Суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, вказану в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

Суд відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою, поданою відповідно до частини першої цієї статті, якщо суд розглянув наведені у ній доводи під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи (ч. 5 ст. 272 Господарського процесуального кодексу України України).

З матеріалів справи вбачається, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.04.2014р. у справі №910/16753/13 апеляційні скарги корпорації "Співдружність КОМП" та ТОВ "Укрбізнес ЛТД" залишено без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 04.03.2014р. у справі №910/16753/13 залишено без змін.

У апеляційній скарзі ДП ТОВ "Девелопмент Макс ЛЛС" "Автоінвестстрой-Чернігів" наводило доводи щодо невірного визначення початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Посилаючись на ст. 39 ЗУ "Про іпотеку" наголошувало, що статтею встановлено необхідність зазначення у судовому рішенні про звернення стягнення на предмет іпотеки опису нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя.

Апелянт, зазначав, що ним проаналізовано матеріали справи, які надані йому ТОВ "Легалплейс", і дійшов висновку, що об'єкти нерухомості, на які було звернуто стягнення оскарженим рішенням суду, не відповідають тим об'єктам, що передавались в іпотеку за відповідними договорами іпотеки, оскільки відрізняються їхні адреси та реєстраційні номери цих об'єктів нерухомості.

Таким чином, скаржник стверджував, що оскаржене рішення не містить опису нерухомого майна за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекоджержателя, оскільки опис цих об'єктів, зазначений у судовому рішенні, не відповідає опису предметів іпотеки, вказаному у відповідних договорах іпотеки.

Таким чином, скаржник просив колегію суддів скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2014р. та направити справу №910/16753/13 на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Як вбачається з постанови Київського апеляційного господарського суду від 29.04.2014р. у справі №910/16753/13, наведені скаржником доводи в апеляційній скарзі вже були розглянуті під час апеляційного розгляду справи за апеляційними скаргами корпорації "Співдружність КОМП" та ТОВ "Укрбізнес ЛТД", які залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2014р. у справі №910/16753/13 залишено без змін.

Так, у постанові Київського апеляційного господарського суду від 29.04.2014р., суд відхилив клопотання ТОВ "Легалплейс" про призначення у справі судової експертизи щодо визначення початкової ціни майна. При цьому, посилаючись на ст.ст. 38, 39 ЗУ "Про іпотеку" апеляційний суд відзначив, що з наведених положень Закону вбачається, що в рішенні суду має бути зазначена початкова ціна предмета іпотеки для подальшої реалізації, при цьому, як вбачається з ч. 6 ст. 38 Закону України "Про іпотеку" ця ціна може бути визначена на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, і ця оцінка може бути проведена не тільки на момент прийняття рішення, а й на момент продажу предмета іпотеки, що дає можливість суду в резолютивній частині рішення вказати про це. Надалі, за мотивувальною частиною постанови апеляційним судом також надано правову оцінку щодо визначення вартості спірного майна.

Також, колегія суддів зазначає, що у постанові Київського апеляційного господарського суду від 29.04.2014р. наявні правові висновки, які спростовують посилання апелянта про те, що опис спірних об'єктів, зазначений у судовому рішенні, не відповідає опису предметів іпотеки, вказаному у відповідних договорах іпотеки.

Так, як слідує з постанови Київського апеляційного господарського суду від 29.04.2014р. та вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Легалплейс" було подано клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, згідно з яким товариство просило апеляційний господарський суд призначити судову будівельно-технічну експертизу у даній справі, на вирішення якої поставити питання, стосовно того, чи відповідає опис об'єктів нерухомості, на які звернуто стягнення рішенням Господарського суду міста Києва від 04.03.2014р. опису об'єктів нерухомості, що є предметом іпотеки.

Разом з тим, апеляційним судом було відхилено вказане клопотання з посиланням на відсутність необхідності застосування спеціальних знань для вирішення даного питання. Крім того, за мотивувальною частиною постанови, мотивувальною та резолютивною частиною рішення суду першої інстанції судами чітко встановлено, на які об'єкти було звернуто стягнення на предмет іпотеки у відповідності до договорів іпотеки.

Враховуючи вищезазначене, апеляційна скарга Дочірнього підприємства ТОВ "Девелопмент Макс ЛЛС" "Автоінвестстрой-Чернігів" не підлягає розгляду в порядку апеляційного провадження, тому у відкритті апеляційного провадження слід відмовити з підстав, передбачених ч. 5 ст. 272 Господарського процесуального кодексу України.

У зв'язку з цим, клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження розгляду не підлягає.

Судовий збір повертається за клопотанням особи, яка його сплатила у відповідності до ст. 7 ЗУ «Про судовий збір».

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 234, ст. 272 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити Дочірньому підприємству ТОВ "Девелопмент Макс ЛЛС" "Автоінвестстрой-Чернігів" у відкритті апеляційного провадження у справі №910/16753/13 на рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2014р.

Апеляційну скаргу з доданими до неї документами повернути апелянту.

Матеріали справи №910/16753/13 повернути до Господарського суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 287 ГПК України до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня її складення.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді С.А. Пашкіна

Н.Ф. Калатай