ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"04" вересня 2018 р.Справа № 922/719/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Савченко А.А.

при секретарі судового засідання Бєсєдіній М.М.

розглянувши матеріали справи

за заявою Публічного АТ "Науково-технологічний інститут транскрипції, трансляції і реплікації" м. Харків
про визнання банкрутом Публічного АТ "Науково-технологічний інститут транскрипції, трансляції і реплікації" м. Харків

за участю :

представника Східної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області - не з'явився

ліквідатора - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Харківської області від 23.06.2016р. Публічне акціонерне товариство "Науково-технологічний інститут транскрипції, трансляції і реплікації" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено голову ліквідаційної комісії Тищенко Оксану Іванівну. Зобов'язано ліквідатора в строк до 23.06.2017 року виконати ліквідаційну процедуру, надати суду звіт про виконану роботу, всі докази, що свідчать про виконання ліквідаційної процедури.

20.04.2018р. на адресу господарського суду Харківської області надійшла заява Східної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області (вх. № 10161) з грошовими вимогами до боржника на суму 439299,60грн.

Дослідивши заяву Східної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області (вх. № 10161) з грошовими вимогами до боржника та додані до неї документи, судом встановлено, що заявником до заяви не додано доказів надіслання копії заяви з грошовими вимогами до боржника на адресу банкрута.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.04.2018р. повідомлено Східну ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області про допущені недоліки в заяві з грошовими вимогами до боржника (вх. № 10161), а саме відсутність доказів надіслання копії заяви з грошовими вимогами до боржника на адресу банкрута.. Зобов'язано Східну ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області в строк до 08.05.2018р. усунути допущені недоліки, надати суду докази надіслання копії заяви з грошовими вимогами до боржника на адресу банкрута. Попереджено Східну ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, що у разі не усунення недоліків, судом буде винесено ухвалу про повернення заяви без розгляду.

03 травня 2018 року Східна ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області надала до суду докази надіслання копії заяви з грошовими вимогами до боржника на адресу банкрута, а саме опис вкладення та чек.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.05.2018р. прийнято та призначено заяву Східної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області з грошовими вимогами до боржника (вх. № 10161) до розгляду в судовому засіданні на "31" травня 2018 р. о(об) 10:40 . Зобов'язано ліквідатора повідомити суд про результати розгляду вимог Східної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області.

22 травня 2018 року ліквідатором надано до суду відзив на заяву про кредиторські вимоги, в якому просить суд залишити заяву Східної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області без розгляду на підставі ч.2 ст. 118 ГПК України. До відзиву надано повідомлення про результати розгляду кредиторських вимог, в якому кредиторські вимоги Східної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області відхилено ліквідатором в повному обсязі з підстав спливу строку на заявлення грошових вимог кредиторів.

14 червня 2018 року до суду надійшли заперечення Східної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області на відзив ліквідатора, в яких зазначається, що заборгованість зі сплати податків у боржника виникла після визнання банкрутом, а тому вимоги вважаються поточними і підлягають погашенню в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Розгляд заяви неодноразово відкладався.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 31.07.2018р. оголошено перерву в судовому засіданні з розгляду заяви Східної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області з грошовими вимогами до боржника (вх. № 10161) на "04" вересня 2018 р. о(об) 09:50.

Представник Східної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області та ліквідатор в призначене судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що неявка учасників судового процесу не перешкоджає розгляду заяви, суд вважає за можливе розглянути дану заяву за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи в їх сукупності, заяву Східної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області з грошовими вимогами до боржника (вх. № 10161) та додані до неї документи, встановив наступне.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно вимог ч. 1 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання боржника банкрутом" в редакції Закону України № 4212 -VI від 22.12.2011 року (далі - Закон про банкрутство), провадження у справі про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ст. 9 Закону про банкрутство справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно вимог ст. 1 Закону про банкрутство кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Статтею 1 Закону про банкрутство визначено, що грошове зобов'язання - зобов'язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України; кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 38 Закону про банкрутство, з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, зокрема, строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав; у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури; припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута. Вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

У відповідності до п. 3 ст. 95 Закону про банкрутство кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.

На підставі вимог ч. ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Виходячи із вимог Закону про банкрутство, обов'язок розгляду грошових вимог та надання правового аналізу наданих кредитором письмових доказів, підставам виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру та змісту, а також, обов'язок встановлення розміру, моменту та періоду виникнення грошових вимог, покладений на господарський суд.

Постановою господарського суду Харківської області від 23.06.2016р. Публічне акціонерне товариство "Науково-технологічний інститут транскрипції, трансляції і реплікації" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

24 червня 2016 року на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України здійснено публікацію повідомлення про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури за №32875. Граничний строк на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника зазначено 25.07.2016р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.09.2016р. визнано вимоги Східної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області на загальну суму 212633,43грн., з яких 188715,80грн. включено до 3 черги задоволення вимог кредиторів боржника, 23917,63грн. включено до 6 черги задоволення вимог кредиторів боржника, а 2756,00грн. судових витрат включено до 1 черги задоволення вимог кредиторів боржника.

20.04.2018р. на адресу господарського суду Харківської області надійшла заява Східної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області (вх. № 10161) з грошовими вимогами до боржника на суму 439299,60грн. податкового боргу, який виник на підставі самостійно задекларованих сум, з якого з:

- земельного податку з юридичних осіб у розмірі 127395,24грн. (виник на підставі податкового розрахунку земельного податку № від 17.02.2016р., податкового розрахунку земельного податку № від 20.02.2017р., податкового розрахунку земельного податку № від 17.02.2016р., податкового розрахунку земельного податку № від 20.02.2017р.);

- орендної плати з юридичних осіб у розмірі 280773,66грн. (виник на підставі податкового розрахунку земельного податку №3 від 20.02.2017р., податкового розрахунку земельного податку № від 20.02.2017р., податкового розрахунку земельного податку № від 20.02.2017р.);

- податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 31130,70грн. (виник на підставі податкових декларацій з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, № від 17.02.2016р., № від 20.02.2017р., № від 17.02.2016р., № від 20.02.2017р.).

З наведеного заявником розрахунку заборгованості вбачається, що термін сплати по заявленому податковому боргу виник з 30.07.2016р. по 30.01.2018р., тобто після визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Відповідно до ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст. 14 Податкового кодексу України податкове зобов'язання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з п.п. 14.1.72. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачає, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Положеннями ст. 288 Податкового кодексу України унормовано, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства; платником орендної плати є орендар земельної ділянки; об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Земельного кодексу України суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Статтею 96 Земельного кодексу України передбачено, що землекористувачі зобов'язані, зокрема, своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону (ст. 206 Земельного кодексу України).

Згідно з ст. 266.1.1. та ст. 266.7.5. Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Разом з тим, суд зазначає, що системний аналіз положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» має пріоритет перед іншими законодавчими актами України у регулюванні відносин, пов'язаних зі справами про банкрутство суб'єктів підприємницької діяльності, за виключенням випадків, передбачених у Законі.

Нормами ст.ст. 1, 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" законодавець визначив, що поточні вимоги кредитора - це неоплачені боржником вимоги, які виникли в процедурах банкрутства, за період після порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство і до винесення постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора. Таким чином, з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом у останнього не може виникати додаткових зобов'язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, які безпосередньо пов'язані із здійсненням ліквідаційної процедури, строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав. У зв'язку з цим відповідні нарахування боржнику можуть здійснюватись лише до моменту прийняття постанови про визнання останнього банкрутом та відкриття відносно нього ліквідаційної процедури.

Оскільки заявлені Східною ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області вимоги зі сплати земельного податку, орендної плати з юридичних осіб та податку на нерухоме майно є за своєю правовою природою різновидами податків, тому їх не можна ототожнювати з витратами, в розумінні ст.ст. 38, 45 Закону про банкрутство, тобто з витратами, які безпосередньо пов'язані із здійсненням ліквідаційної процедури.

Відповідні правові висновки, викладені у постанові Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 19.07.2018р. по справі №911/2987/13 та враховані судом у відповідності до ч. 4 ст. 236 ГПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним відхилити вимоги Східної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області в сумі 439299,60грн.

Керуючись ст. ст. 37-41, 45, 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ст. 232-235, 240 ГПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Східної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області з грошовими вимогами до боржника (вх. № 10161) відмовити.

Відхилити вимоги Східної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області в сумі 439299,60грн.

Ухвалу направити ліквідатору, боржнику, заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття.

Ухвалу підписано 05.09.2018р.

Суддя Савченко А.А.