РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2018 року Справа №924/481/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Савченко Г.І., суддя Юрчук М.І. , суддя Павлюк І. Ю.

секретар судового засідання Соколовська О.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - директор Гоцанюк Р. В, адвокат Хоптій М.В., довіреність від 01.06.2018р.,

ТзОВ "Факторингова компанія "Фонд боргових зобов'язань" - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатанов-Аграр" на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 24.05.2018р. за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Фонд боргових зобов'язань" про заміну стягувача у виконавчому листі (судовому наказі) (постановлену у м. Хмельницькому)

у справі №924/481/16 (суддя Гладій С.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернотрейдсервіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатанов-Аграр"

про розірвання договору поставки №24/3 від 24.03.2015р. між ТОВ "Зернотрейдсервіс" та ТОВ "Сатанов-Аграр"

про стягнення 1933556,15грн. з яких 680000,00 грн. попередньої оплати, 1151835,61 грн. пені, 101720,54 грн. відсотків за користування чужими коштами

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 24.05.2018р. заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Фонд боргових зобов'язань" про заміну стягувача у виконавчому листі (судовому наказі від 03.05.2017р. у справі №924/481/16) задоволено.

Замінено стягувача у виконавчому листі наказі про примусове виконання рішення господарського суду Хмельницької області від 03.05.2017р. у справі №924/481/16 Товариство з обмеженою відповідальністю "Зернотрейдсервіс" його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Фонд боргових зобов'язань".

Не погоджуючись із винесеною ухвалою, відповідач ТзОВ "Сатанов-Аграр" подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Фонд боргових зобов'язань" про заміну стягувача у виконавчому листі (судовому наказі) у справі відмовити.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, скаржник зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що договір факторингу може вважатися дійсним лише після проведення оплати суми, за яку фактор набуває права вимоги до боржника. Однак, суду такі докази надані не були, докази проведення оплати на користь ТОВ "Зернотрейдсервіс" місцевим господарським судом не витребувалися та не досліджувалися. Скаржник вважає, що скаржник судом першої інстанції безпідставно змінено стягувача у виконавчому листі у справі.

Представники відповідача у судовому засіданні Рівненського апеляційного господарського суду доводи апеляційної скарги підтримали з підстав, наведених в ній.

Позивач та Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Фонд боргових зобов'язань" були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, однак наданим їм процесуальним правом не скористалися та в судове засідання не з'явився, своїх повноважних представників не направили.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників відповідача, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія Рівненського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається із матеріалів оскарження у справі, рішенням господарського суду Хмельницької області від 04.07.2016р. у справі №924/481/16 частково задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернотрейдсервіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатанов-Аграр" та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатанов-Аграр" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Зернотрейдсервіс" 680000,00 грн. попередньої оплати, 1141119,47 грн. пені та 27316,80 грн. судового збору.

Провадження у справі в частині розірвання договору поставки №24/3 від 24.03.2015р. укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Зернотрейдсервіс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сатанов-Аграр" припинено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 10.04.2017р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатанов Аграр" задоволено частково, рішення господарського суду Хмельницької області від 04.07.2016 р. скасовано в частині стягнення 680000 грн. попередньої оплати, 1141119 грн. 47 коп. пені, відмови в стягненні 10716 грн. 14 коп. пені викладено абзац 2 та 5 в наступній редакції: абзац 2 "Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатанов-Аграр" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернотрейдсервіс" 430000 грн. попередньої оплати, 93574 грн. 68 коп. пені, 7853 грн. 62 коп. судового збору." Абзац 5 "В позові в частині стягнення 1058260 грн. 93 коп. пені та 101720 грн. 54 коп. відсотків за користування чужими грошовими коштами відмовити." В решті рішення залишено без змін /а.с. 3-7, мат. оскарж. ухв./.

03.05.2017р. на виконання постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 10.04.2017р. було видано відповідний наказ, згідно якого вказано стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатанов-Аграр" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернотрейдсервіс" 430000,00грн. попередньої оплати, 93574,68грн. пені, 7853,62грн. судового збору /а.с. 8, мат. оскарж. ухв./.

14.05.2018р. до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Фонд боргових зобов'язань" відповідно до якої заявник просить суд в порядку ст. 334 ГПК України, замінити стягувача у виконавчому листі наказі про примусове виконання рішення господарського суду Хмельницької області від 03.05.2017р. у справі №924/481/16, а саме Товариство з обмеженою відповідальністю "Зернотрейдсервіс" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Фонд боргових зобов'язань". В обґрунтування заяви вказує, що 16.01.2018р. між ТОВ "Факторингова компанія "Фонд боргових зобов'язань" та ТОВ "Зернотрейдсервіс" було укладено договір факторингу, за умовами якого відбулося відступлення прав вимоги за постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 10.04.2017р. у справі №924/481/16. На підставі вказаного договору правонаступник стягувача - заявник, набув права вимоги до боржника на суму 531428,30грн. /а.с. 1-2, мат. оскарж. ухв./.

Колегія суддів зазначає, що матеріалами оскарження ухвали підтверджується, що 16.01.2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Фонд грошових зобов'язань" (фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Зернотрейдсервіс" (клієнт) укладено договір факторингу №16/01-18 (далі - договір) /а.с. 9-11, мат. оскарж. ухв./,

Згідно п. 2.1 договору у порядку та на умовах, визначених у даному договорі, фактор зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов'язується відступити факторові право вимоги. Сторони розуміють, та погоджуються з тим, що операція факторингу за даним договором не є забезпечувальним відступленням, фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі фактором права вимоги.

Відповідно п. 2.1 договору у порядку та на умовах, визначених у даному договорі, фактор зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов'язується відступити факторові право вимоги. Сторони розуміють та погоджуються з тим, що операція факторингу за даним договором не є забезпечувальним відступленням, фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі фактором права вимоги.

Пунктом 2.2 договору сторони вказали характеристику прав, переданих фактору від клієнта: Право вимоги боргу, який виник з договору поставки №24/3 від 24.03.2015р., відносно усіх без виключення прав на суму 531428,30грн., на підставі рішення суду згідно Постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 10.04.2017р. у справі №924/481/16 та наказу про примусове виконання рішення від 03.05.2017р. у справі №924/481/16.

Сторонами підписується акт прийому передачі права вимоги та документів у вигляді додатку №1 до договору (п. 2.3 договору).

Відповідно до п. 3.1.1 договору сума фінансування, належна до сплати клієнту, становить 450 000,00 грн. і сплачується фактором протягом десяти банківських днів з дня укладення даного договору.

Пунктом 3.1.3 передбачено, що днем належного виконання фактором своїх зобов'язань перед клієнтом вважається день надходження суми фінансування на поточний рахунок клієнта або день, в якому грошове зобов'язання фактора перед клієнтом виконане в інший спосіб, передбачений чинним законодавством України.

У відповідності до п. 4.1. договору право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання акту прийому передачі права вимоги (Додатку №1 до даного договору).

Договір підписано та скріплено печатками сторін.

16.01.2018р. між сторонами підписано акт прийому передачі права вимоги та документів згідно договору факторингу №16/01-18 від 16.01.2018р., згідно якого клієнт передав, а фактор прийняв наступні документи: договір 24/3 від 24.03.2015р. укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сатанов Аграр" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Зернотрейдсервіс"; постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 10.04.2017р. у справі №924/481/16; наказ про примусове виконання рішення від 03.05.2017р. у справі №924/481/16 /а.с. 11, мат. оскарж. ухв./.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Правовідносини факторингу регулюються нормами глави 73 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності.

Водночас, у частині третій статті 1079 ЦК України зазначено, що фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Закон України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" встановлює загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг.

Зокрема, у пункті 1 частини першої статті 1 Закону визначено, що фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг. Не є фінансовими установами (не мають статусу фінансової установи) незалежні фінансові посередники, що надають послуги з видачі фінансових гарантій в порядку та на умовах, визначених Митним кодексом України; кредитна установа - фінансова установа, яка відповідно до закону про діяльність відповідної фінансової установи має право за рахунок залучених коштів надавати фінансові кредити на власний ризик.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 1 Закону фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

За пунктом 11 частини першої статті 4 Закону факторинг є фінансовою послугою.

У частині першій статті 7 Закону зазначено, що юридична особа, яка має намір надавати фінансові послуги, зобов'язана звернутися до відповідного органу державного регулювання ринків фінансових послуг протягом тридцяти календарних днів з дати державної реєстрації для включення її до державного реєстру фінансових установ.

Таким чином, фактор для надання фінансової послуги повинен бути включеним до державного реєстру фінансових установ.

Колегія суддів зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Фонд боргових зобов'язань" зареєстроване як фінансова установа відповідно до Розпорядження комісії з регулювання ринків фінансових послуг України №78 від 22.01.2008р., на підставі якого видане Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК №190 /а.с. 12, мат. оскарж. ухвали/.

Згідно додатку до Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Фонд боргових зобов'язань" має право здійснювати без отримання ліцензій та/або дозволів відповідно до законодавства такий вид фінансових послуг як факторинг /а.с. 13, мат. оскарж. ухвали/.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Фонд боргових зобов'язань" у розумінні Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" є фінансовою установою, яка може надавати фінансові послуги у формі факторингу.

Як зазначалося вище, 16.01.2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Фонд грошових зобов'язань" (фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Зернотрейдсервіс" (клієнт) укладено договір факторингу №16/01-18 (далі - договір), згідно п. 2.1 якого вказано, що у порядку та на умовах, визначених у даному договорі, фактор зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов'язується відступити факторові право вимоги.

Колегія суддів зазначає, що за своєю природою договір факторингу є оплатним, тобто договором, в якому обов'язок однієї сторони вчинити певну дію з надання певного блага кореспондує такий самий зустрічний обов'язок іншої сторони. Оплатність договору факторингу має імперативний характер, що зумовлюється змістом гл. 73 ЦК України. Тобто, фактор за надання фінансової послуги завжди має отримувати від клієнта плату. Договір факторингу передбачає, передусім, обов'язковість платності за відступлення права грошової вимоги та мету отримання додаткового доходу.

Таким чином, у даному випадку відступлення первинним кредитором прав вимоги третій особі є факторингом у розумінні цивільно-господарського законодавства України, а тому визначальним фактором укладеного між сторонами такого договору є саме оплатність відступлення права вимоги.

Водночас, як вбачається із матеріалів оскарження ухвали, станом на час звернення до суду першої інстанції із заявою про заміну кредитора у справі, Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Фонд боргових зобов'язань" не подало доказів належного виконання своїх обов'язків за зазначеним договором факторингу, а саме передачі ТОВ "Факторингова компанія "Фонд боргових зобов'язань" грошових коштів у розпорядження клієнта ТОВ "Зернотрейдсервіс" за плату.

Вимог ухвали суду апеляційної інстанції від 24.07.2018р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Зернотрейдсервіс" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Фонд боргових зобов'язань" не виконали та не надали суду документи на підтвердження факту оплати (виписки, платіжні доручення, квитанції тощо) відступлення права вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернотрейдсервіс" відповідно до договору факторингу №16/01-18 від 16.01.2018р.

Колегія суддів зазначає, що акт прийому передачі права вимоги та документів згідно договору факторингу №16/01-18 від 16.01.2018р. не підтверджує виконання фактором виконання своїх обов'язків згідно договору факторингу, без оплати 450 000,00 грн.

Таким чином, висновок суду першої інстанції щодо заміни стягувача у виконавчому листі наказі про примусове виконання рішення господарського суду Хмельницької області від 03.05.2017р. у справі №924/481/16 Товариство з обмеженою відповідальністю "Зернотрейдсервіс" його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Фонд боргових зобов'язань" є необґрунтованим та не відповідає вимогам чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Фонд боргових зобов'язань" про заміну стягувача у виконавчому листі (судовому наказі від 03.05.2017р. у справі №924/481/16) слід відмовити.

Таким чином, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права.

Дане, згідно п. 1 ч. 1 та ч. 4 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, є підставою для скасування та зміни ухвали місцевого господарського суду.

Враховуючи вимоги ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів здійснює перерозподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 233, 269, 270, 271, 273, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатанов-Аграр" на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 24.05.2018р. у справі №924/481/16 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Хмельницької області від 24.05.2018р. у справі №924/481/16 скасувати. Прийняти нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Фонд боргових зобовязань" про заміну стягувача у виконавчому листі (судовому наказі від 03.05.2017р. у справі №924/481/16).

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Фонд боргових зобов'язань" (01021, м. Київ, вул. Мечникова, 18, оф. 13, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатанов-Аграр" (с. Сатанівка, Городоцького району, Хмельницької області, вул. Заводська, 3, код 31328702) 1762,00 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

3. Видачу наказу на виконання цієї постанови доручити господарському суду Хмельницької області.

4. Матеріали оскарження ухвали у справі №924/481/16 повернути до господарського суду Хмельницької області.

5. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку ст. 287 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "07" вересня 2018 р.

Головуючий суддя Савченко Г.І.

Суддя Юрчук М.І.

Суддя Павлюк І. Ю.