ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
05 вересня 2018 р. Справа № 918/364/18
Господарський суд Рівненської області у складі судді Войтюка В.Р., при секретарі судового засідання В'юненко І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи
за позовом Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України
до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Єврошпон Смига+"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_2 акціонерне товариство "Єврошпон-Смига"
про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафу у розмірі 68 000 грн. 00 коп., пені в розмірі 68 000 грн. 00 коп. та зобов'язання припинити порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції.
В засіданні приймали участь:
Від позивача: ОСОБА_3 (дов. № 8 від 27.06.2018 р.);
Від відповідача: не з'явився;
Від третьої особи: ОСОБА_4 (дов. № 592 від 12.06.2018 р.);
Від третьої особи: ОСОБА_5 (дов. № 377 від 11.04.2018 р.).
Короткий зміст позовних вимог
04 червня 2018 року Рівненське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Єврошпон Смига+" про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафу у розмірі 68 000 грн. 00 коп., пені в розмірі 68 000 грн. 00 коп. та зобов'язання припинити порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції.
Процесуальні дії у справі, заяви та клопотання у справі
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 05 червня 2018 року відкрито провадження у справі 918/364/18, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 02 липня 2018 року.
23 липня 2018 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника відповідача надійшла заява, в якій останній просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату у зв'язку із неможливістю прибуття представника в судове засідання оскільки останній буде перебувати в судовому засіданні в іншому судді.
Ухвалою суду від 13 липня 2018 року у зв'язку із відпусткою судді Войтюка В.Р. розгляд справи, призначений на 02 липня 2018 року об 09.30 год., не відбувся, про що в матеріалах справи наявна відповідна довідка (а.с. 67). Розгляд даної справи призначено до розгляду на 30 липня 2018 року.
Вищезазначене клопотання прийнято судом до розгляду та задоволено.
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 13 серпня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 05 вересня 2018 року.
Представник позивача у судовому засіданні 05 вересня 2018 року підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, будь-яких заяв чи клопотань не подав. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що Рішенням адміністративної колегії Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (надалі - Відділення) від 14 листопада 2016 року № 8 у справі №05- 03/5-16 визнано дії ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ЄВРОШПОН СМИГА+" щодо використання без дозволу (згоди) приватного акціонерного товариства "ЄВРОШПОН СМИТА" комерційного (фірмового) найменування "ЄВРОШПОН-СМИГА+", схожого на комерційне (фірмове) найменування "ЄВРОШГЮН-СМИГА", яке раніше почав використовувати ПрАТ "ЄВРОШПОН-СМИГА", порушенням, передбаченим статтею 4 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" у вигляді неправомірного використання комерційного (фірмового) найменування без дозволу (згоди) субєкта господарювання, який раніше почав використовувати його у господарській діяльності, що може призвести до змішування з діяльністю цього суб'єкта господарювання.
Уповноважені представники від третьої особи у судовому засіданні 05 вересня 2018 року підтримали позов у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання 05 вересня 2018 року не з'явився та у встановлені судом строки будь-яких заяв чи клопотань не подав.
Згідно частини 7 статті 120 ГПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала надсилається учасникам судового процесу за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
У разі якщо ухвалу у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (правова позиція, викладена у пункті 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26 грудня 2011року №18 (чинна станом на даний час).
Справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК, частини 9 статті 165 ГПК України.
Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши в процесі розгляду справи пояснення представника позивача, встановив:
- адміністративною колегією Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, за результатами розгляду матеріалів справи №05-03/5-16, винесено рішення № 8 від 14 листопада 2017 року "Про припинення порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладання штрафу", яким:
2. За порушення, вказане у пункті 1 Рішення, на ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ЄВРОШПОН СМИГА+" накладено штраф у розмірі 68 000 (шістдесят вісім тисяч) гривень.
3. Припинено порушення, вказане у пункті 1 Рішення, шляхом приведення комерційного (фірмового) найменування до вимог законодавства про захист економічної конкуренції.
Штраф підлягав сплаті у двомісячний строк з дня- отримання рішення.
Слід зазначити, що відповідач правом на оскарження рішення у порядку, встановленому частиною 1 статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", яка передбачає право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення, не скористався.
За результати розгляду справи №05-03/5-16 було встановлено наступне.
19 жовтня 2016 року до Відділення надійшла заява від ПрАТ "ЄВРОШПОН СМИГА" щодо ознак недобросовісної конкуренції на ринку лісопереробки з боку ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ЄВРОШПОН СМИГА+". ПрАТ "ЄВРОШПОН СМИГА" зареєстроване 30 червня 2000 року та вже більше 16 років діє на ринку лісопереробки.
04 жовтня 2016 року Заявнику стало відомо про використання Відповідачем без дозволу ПрАТ "ЄВРОШПОН СМИГА" комерційного (фірмового) найменування "ЄВРОШПОН СМИГА" шляхом внесення та державної реєстрації Відповідачем 27 вересня 2016 року змін до статуту ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ЛІС СТАТ ДРЕВ", повязаних із зміною повного найменування на ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ЄВРОШПОН СМИГА+", що призвело до змішування із діяльністю ПрАТ "ЄВРОШПОН СМИГА", яке має пріоритет на використання зазначеного фірмового найменування. Ринок лісопереробки, на якому діють Відповідач та ПрАТ "ЄВРОШПОН СМИГА" є конкурентним та представлений в Рівненській області значною кількістю учасників.
В ході розгляду справи у Відділення виникла необхідність в отриманні інформації, підготовка якої потребує спеціальних знань, а саме призначенні експертизи на предмет схожості позначень "ЄВРОШПОН СМИГА" та "ЄВРОШПОН СМИГА+".
24 липня 2017року до Відділення надійшли результати експертизи викладені у висновку № 2321 Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (вх. № 01/35-663) згідно яких:
1. Комериійні (фірмові) найменування "ЄВРОІІІЛОН-СМИГА+". що використовує у своїй діяльності ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ЄВРОШПОН-СМИГА+" та "ЄВРОШПОН-СМИГА", що використовує у своїй діяльності ПрАТ "ЄВРОШПОН-СМИГА" є схожими настільки, що існує ймовірність їх сплутування (змішування).
2. Комериійні (фірмові) найменування "ЄВРОШПОН-СМИГА+" та "ЄВРОШПОН-СМИГА" є схожими до ступеню змішування, що може ввести в оману споживачів стосовно особи, яка надає послуги та/або виробляє товари і призвести до змішування діяльності господарюючих субєктів.
Крім того, за результатами експертизи комерційне (фірмове) найменування "ЄВРОШПОН- СМИГА+" та знак для Крім того, за результатами експертизи комерційне (фірмове) найменування "ЄВРОШПОН- СМИГА+" та знак для товарів та послуг за свідоцтвом України № 149887 від 26 грудня 2011 року є схожими настільки, що їх можна сплутати і це може призвести до змішування діяльності господарюючих субєктів.
товарів та послуг за свідоцтвом України № 149887 від 26 грудня 2011 року є схожими настільки, що їх можна сплутати і це може призвести до змішування діяльності господарюючих суб'єктів. Відповідно до статті 4 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції» неправомірним є використання імені, комерційного (фірмового) найменування, торговельної марки (знака для товарів і послуг), рекламних матеріалів, оформлення упаковки товарів і періодичних видань, інших позначень без дозволу (згоди) субєкта господарювання, який раніше почав використовувати їх або схожі на них позначення у господарській діяльності, що призвело чи може призвести до змішування з діяльністю цього суб'єкта господарювання.
Отже матеріалами справи доведено, що використання ТзОВ "ЄВРОШПОН-СМИГА+" без дозволу (згоди) ПрАТ "ЄВРОШПОН-СМИГА" комерційного (фірмового) найменування "ЄВРОШПОН-СМИГА+", схожого на комерційне (фірмове) найменування "ЄВРОШПОН-СМИГА", яке раніше почав використовувати ПрАТ "ЄВРОШПОН-СМИГА", може призвести до змішування діяльності ТзОВ "ЄВРОШПОН-СМИГА+" з діяльністю ПрАТ "ЄВРОШПОН-СМИГА" є порушенням, передбаченим статтею 4 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" у вигляді неправомірного використання комерційного (фірмового) найменування без дозволу (згоди) субєкта господарювання, який раніше почав використовувати його у господарській діяльності, що може призвести до змішування з діяльністю цього субєкта господарювання.
Згідно частини 2 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції рішення органів Антимонопольного комітету України є обовязковим до виконання.
Відповідно до частини 2 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.
Як свідчать матеріали справи, відповідач отримав рішення про накладення штрафу 24 листопада 2016 року (копія повідомлення про вручення поштового відправлення міститься в матеріалах даної справи). Отже, відповідач повинен був сплатити штраф до 24 січня 2017 року включно.
Відповідно до частини 8 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом пяти днів з дня сплати штрафу субєкт господарювання зобовязаний надіслати до Відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.
За приписами статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України до господарського суду/ двомісячний строк з дня одержання рішення.
Відповідач у встановлений законодавством термін рішення адміністративної колегії Відділення від 14 листопада 2016 року № 8 у справі № 05-03/5-16 до господарського суду не оскаржив.
Матеріали даної справи не містять документів, що підтверджують сплату штрафу, накладеного Рішенням № 8 та припинення порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції.
Відповідно до частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.
Відповідно до частини девятої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції суми стягнених штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.
Відповідно до частини восьмої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренція, у разі несплати штрафу та пені у строки, передбачені рішенням, органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.
Статтею 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що з метою захисту інтересів держави, споживачів та субєктів господарювання Комітет, територіальні відділення Комітету у звязку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені, припинення порушення про захист економічної конкуренції, зобовязання виконати рішення органів Антимонопольного комітету України.
З огляду на вищезазначене позивач відповідно до частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу нарахував пеню у розмірі 68 000 грн. 00 коп. Розрахунок пені міститься в матеріалах даної справи (а.с. 5).
Суд, на підставі статтей 75, 86, 237 ГПК України, давши оцінку поданим позивачем доказам та наведеним доводам в обґрунтування заявлених вимог, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.
При цьому, суд виходив із наступного:
- встановлення, розвиток і забезпечення торгових та інших чесних звичаїв ведення конкуренції при здійсненні господарської діяльності в умовах ринкових відносин регулюються Законом України "Про захист від недобросовісної конкуренції", Законом України "Про захист економічної конкуренції", Законом України "Про Антимонопольний комітет України", Правилами розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (Правила розгляду справ), затверджені розпорядженням Антимонопольного комітету України № 5 від 19 квітня 1994 року (в редакції розпорядження № 12-рп від 26 квітня 2016року) (далі Правила), а також іншими актами законодавства, виданими на підставі законів чи постанов Верховної Ради України.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.
Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України "Про захист економічної конкуренції", Про захист від недобросовісної конкуренції", "Про державну допомогу суб'єктам господарювання", інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів (стаття 5 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").
Згідно статті 14 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", адміністративна колегія територіального відділення Антимонопольного комітету України має повноваження, зокрема, розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення.
Згідно статті 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.
З метою захисту інтересів держави, споживачів та суб'єктів господарювання територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв'язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про зобов'язання виконати рішення органів Антимонопольного комітету України (стаття 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та про припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції.
Згідно ст. 15-1 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції", поширенням інформації, що вводить в оману, є повідомлення суб'єктом господарювання, безпосередньо або через іншу особу, одній, кільком особам або невизначеному колу осіб, у тому числі в рекламі, неповних, неточних, неправдивих відомостей, зокрема внаслідок обраного способу їх викладення, замовчування окремих фактів чи нечіткості формулювань, що вплинули або можуть вплинути на наміри цих осіб щодо придбання (замовлення) чи реалізації (продажу, поставки, виконання, надання) товарів, робіт, послуг цього суб'єкта господарювання. Інформацією, що вводить в оману, є, зокрема, відомості, які: містять неповні, неточні або неправдиві дані про походження товару, виробника, продавця, спосіб виготовлення, джерела та спосіб придбання, реалізації, кількість, споживчі властивості, якість, комплектність, придатність до застосування, стандарти, характеристики, особливості реалізації товарів, робіт, послуг, ціну і знижки на них, а також про істотні умови договору; містять неповні, неточні або неправдиві дані про фінансовий стан чи господарську діяльність суб'єкта господарювання; приписують повноваження та права, яких не мають, або відносини, в яких не перебувають; містять посилання на обсяги виробництва, придбання, продажу чи поставки товарів, виконання робіт, надання послуг, яких фактично не було на день поширення інформації.
Отже, в розумінні наведених норм, дії відповідача який неправомірно використовує комерційне (фірмове) найменування без дозволу (згоди) суб'єкта господарювання, який раніше почав використовувати його у господарській діяльності.
Відповідно до статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб. У разі, якщо вручити рішення немає можливості, зокрема, внаслідок відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації) чи відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб'єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою рішення органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України "Голос України", газета Кабінету Міністрів України "Урядовий кур'єр", "Офіційний вісник України", друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача). Рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання.
Вирішуючи спори, пов'язані із зобов'язанням виконати рішення територіального відділення Антимонопольного комітету України, господарським судам необхідно мати на увазі, що сам по собі факт неоскарження рішення особою, якої воно стосується, не є безумовним свідченням законності відповідного акта державного органу. Тобто для того, щоб дійти висновку про обов'язковість виконання рішення територіального відділення, господарському суду потрібно досліджувати це рішення на предмет його відповідності вимогам законодавства, якщо така відповідність заперечується іншою стороною у справі. Однак, господарським судом не можуть братися до уваги доводи особи, стосовно якої прийнято рішення, з приводу незаконності та/або необґрунтованості цього рішення, якщо такі доводи заявлено після закінчення строків, встановлених частиною другою статті 47 та частиною першою статті 60 названого Закону, оскільки дана особа не скористалася своїм правом на оскарження відповідного акта державного органу, а перебіг зазначеного строку виключає можливість перевірки законності та обґрунтованості рішення органу Антимонопольного комітету України (правова позиція, викладена у п. 21 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" від 26.12.2011р. №15).
Відповідно до статтей 74, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, при цьому, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
У процесі розгляду справи відповідачем не надано доказів на підтвердження виконання рішення № 8 від 14 листопада 2017 року у справі № 05-03/5-16, а тому позовна вимога підлягає до задоволення як обґрунтовано заявлена, підтверджена матеріалами справи та не спростована відповідачем належними та допустимими доказами.
Відповідно до частини 1 статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Перелік витрат, пов'язаних з розглядом справи, передбачений частиною 3 статті 123 ГПК України.
Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи. При цьому частиною 2 наведеної статті ГПК України передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судовий збір у розмірі 3 802 грн. 00 коп. згідно ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 73-79, 86, 91, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -
1. Позов задовольнити.
5. Накази видати після набрання рішення законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 07 вересня 2018 року.

Суддя Войтюк В.Р.

Віддруковано 4 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (33028, м. Рівне, вул. Пластова, 27);

3 - відповідачу рекомендованим (33028, м. Рівне, вул. Гетьмана Мазепи, 1а/6а, оф. 302);

4 - третій особі (35680, Рівненська обл., Дубенський р-н., смт. Смига, вул. Заводська, 1).