ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

30.08.2018

Справа № 910/10953/18

Суддя Шкурдова Л.М., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю “Делістек” про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Делістек” звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі наказу Господарського суду міста Києва №910/177/18 від 16.07.2018р. до набрання чинності рішення суду за позовом ТОВ “Делістек” до Військової частини 3078 Національної гвардії України про стягнення суми забезпечення виконання договору від 06.06.2017 року №35/В33-2017 в розмірі 107 190,00 грн.

Розглянувши подану заяву про забезпечення позову, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Подана заява про забезпечення позову мотивована тим, що товариством з обмеженою відповідальністю “Делістек” подано до Господарського суду міста Києва позовну заяву про стягнення з Військової частини 3078 Національної гвардії України на користь позивача суму забезпечення виконання договору від 06.06.2017р. №35/В33-2017 в розмірі 107 190,00 грн. Предметом позову є стягнення з відповідача суми забезпечення виконання Договору, сплаченої позивачем, яку відповідач неправомірно відмовляється повернути. Рішеннями судів по справам №910/21848/17 та №910/177/18 підтверджено порушення позивачем умов Договору в частині дотримання строків та якості поставленого товару. Водночас, п. 11.12 Договору передбачає, що у разі невиконання (неналежного виконання) учасником умов договору в частині дотримання строку поставки та якості поставленого товару, замовник має право одержати задоволення своїх вимог, передбачених умовами цього Договору, за рахунок грошових коштів, переданих у забезпечення виконання договору. Інші умови неповернення забезпечення після виконання договору не передбачено. Внаслідок часткового неналежного виконання Договору позивачем в частині дотримання строків та якості поставленого товару відповідач мав право вирахувати відповідні суми із забезпечення. Однак, відповідач стягує з позивача суму штрафних санкцій на підставі рішень судів, зокрема державним виконавцем було відкрито на підставі наказу Господарського суду м.Києва від 16.07.18р. у справі №910/177/18 виконавче провадження №56905347, але повернути забезпечення відмовляється, внаслідок чого позивач несе ризики припинення господарської діяльності. За таких підстав заявник просить суд забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі наказу.

Відповідно до ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст.137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

За змістом ст.137 ГПК України передбачено можливість зупинення стягнення на підставі виконавчого документа за умови здійснення такого стягнення в безспірному порядку.

Натомість, як вбачається з матеріалів заяви про забезпечення позову заявник просить суд зупинити стягнення на підставі наказу, який видано на виконання рішення суду за результатом розгляду судом позовних вимог та вирішення спору у справі, що не передбачено ст.137 ГПК України.

Відповідно до ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов’язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов’язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Таким чином, рішення суду є обов’язковим до виконання та нормами чинного законодавства України не передбачено зупинення виконання рішення суду, за винятком того випадку, коли питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії вирішується судом касаційної інстанції у відповідності до ч.4 ст.294 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у заяві про забезпечення позову слід відмовити.

З огляду на викладене та керуючись статтями 136-140, 234, 235 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1.          В задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю “Делістек” про забезпечення позову – відмовити.

Дана ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.235 ГПК України та може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду у встановлені ст.256 ГПК України строки.

Суддя                                         Л.М. Шкурдова