ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2018 року

м. Київ

Справа № 922/1559/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Катеринчук Л.Й. - головуючий, Пєсков В.Г., Погребняк В.Я.

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Імпексінвест",

відповідач - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Укрзалізниця"

розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області

на постанову Харківського апеляційного господарського суду

від 19.09.2017

у складі колегії суддів: Хачатрян В.С.(головуючий), Ільїн О.В., Россолов В.В.

та на рішення Господарського суду Харківської області

від 25.07.2017

у складі судді Присяжнюка О.О.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпексінвест"

про повернення майна

ПРОЦЕДУРА КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

1. 27.12.2017 через Харківський апеляційний господарський суд, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою №38-6951 від 26.12.2017 на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 19.09.2017 та на рішення Господарського суду Харківської області від 25.07.2017 у справі №922/1559/17.

2. 15.01.2018 касаційна скарга Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області разом з матеріалами справи №922/1559/17 Господарського суду Харківської області була надіслана до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

3. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №922/1559/17 було визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Пєсков В.Г., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2018.

4. Ухвалою Верховного Суду від 23.03.2018 касаційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 19.09.2017 та рішення Господарського суду Харківської області від 25.07.2017 у справі №922/1559/17 залишено без руху у зв'язку з тим, що скаржником не сплачено судовий збір у встановленому Законом України "Про судовий збір" в редакції зі змінами, внесеними Законом України №2147-VІІІ від 03.10.2017, чинним з 15.12.2017, розмірі.

5. 12.04.2018 до Верховного Суду надійшло клопотання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області про усунення недоліків касаційної скарги у справі №922/1559/17, до якого долучено платіжне доручення №72 від 06.04.2018 про сплату судового збору в розмірі 1 280 грн.

6. Ухвалою від 23.04.2018 Верховний Суд відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області та ухвалив здійснити перегляд постанови Харківського апеляційного господарського суду від 19.09.2017 та рішення Господарського суду Харківської області від 25.07.2017 у справі №922/1559/17 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

7. Відзиву на касаційну скаргу не надходило.

8. На розгляд касаційного суду винесено проблему застосування статей 759, 763, 1212 ЦК України, пункту 34 статті 29 Бюджетного кодексу України, статей 2, 9, 15 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", статті 2 Закону України "Про Фонд державного майна України".

ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Короткий зміст позовних вимог

9. Товариство з обмеженою відповідальністю "Імпексінвест" звернулась до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Регіонального Відділення Фонду державного майна по Харківській області м. Харків, в якій просило суд стягнути з останнього 13 469, 33грн. переплати за договором оренди, 2 169, 45грн. інфляційних нарахувань, 458, 33 грн. процентів за користування коштами, 1 659, 86грн. пені та покласти на відповідача судові витрати на суму 1600 грн.

9.1. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач визнав, що має зазначену заборгованість перед позивачем, проте станом на 15.05.2017 переплачені кошти в розмірі 13 469, 33 грн. не були повернуті. Звертаючись до суду з позовом позивач просив стягнути суму переплаченої орендної плати на підставі статей 536, 625, 1212 - 1214 Цивільного кодексу України.

Короткий зміст рішення першої інстанції

10. Рішенням від 25.07.2017 Господарський суд Харківської області позов задовольнив частково, стягнув з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпексінвест" 13 469, 33 грн. заборгованості, 2 169, 45 грн. інфляційних втрат, 458, 33 грн. 3% річних, 1 450, 44 грн. судового збору.

10.1. Суд першої інстанції встановив таке:

- 04.06.2010 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (відповідачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Імпексінвест" (позивачем) укладено договір оренди №4624-Н нежитлового приміщення №9/2 (за технічним паспортом приміщення №№ 8, 9, 10, 11, 12) в одноповерховій будівлі критого механічного складу (інв. № 010430, Літ. Н/1-1), загальною площею 327, 0 м2, за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 14, що знаходиться на балансі відокремленого підрозділу "Харківське будівельно-монтажне експлуатаційне управління" державного підприємства "Південна залізниця" (з урахуванням додаткової угоди від 24.10.2013 № 1). Мета оренди визначена п. 1.2. Договору оренди від 04.06.2010 № 4624-Н: розміщення складу.

- у зв'язку зі зміною власника майна, переданого в оренду, 23.10.2015 листом НГ-НЗ-1-07-01/883 Балансоутримувачем повідомлено ТОВ "Імпексінвест" про необхідність переукладення Договору оренди з ПАТ "Укрзалізниця";

- 12.02.2016 між ПАТ "Українська залізниця" (орендодавець) та ТОВ "Імпексінвест" (орендар, третя особа), у зв'язку з утворенням ПАТ "Українська залізниця" та з посиланням на Закон України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування від 23.02.2012 №4442-VI, постанову КМУ "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" від 25.06.2014 № 200 та статтю 15 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", було укладено додатковий договір № П/БМЕС-16304/НЮ до Договору оренди нерухомого майна від 04.06.2010 № 4624-Н. Пунктом 1 цього Договору встановлено, що орендодавцем майна, визначеного договором оренди від 04.06.2010 № 4624-Н є ПАТ "Укрзалізниця";

- 15.04.2016 відповідач надіслав Акт звіряння розрахунків орендної плати за Договором оренди станом на 14.04.2016, відповідно до якого відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 13 469, 33 грн. Також, в листі від 15.04.2016 відповідачем було зазначено, що для повернення переплачених грошових коштів, позивач повинен підтвердити фактичне перерахування грошових коштів до державного бюджету;

- 20.05.2016 представниками ТОВ "Імпексінвест" надано копії відповідних платіжних доручень №15 від 15.01.2016 та №197 від 30.16.2010;

- 06.05.2017 надіслано повторну Вимогу до відповідача про повернення переплачених грошових коштів;

- Листом №43-2828 від 19.05.2017 відповідач повідомив позивача, що питання щодо повернення надміру зарахованих до бюджету платежів за оренду майна буде розглянуто Регіональним відділенням ФДМУ по Харківській області після вирішення питань оренди майна "Укрзалізниця".

10.2. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що:

- на виконання умов договору оренди від 04.06.2010 № 4624-Н, позивач протягом 2010-2016 років перераховував орендну плату на рахунки державного бюджету та балансоутримувачу у відповідному співвідношенні. Проте, відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 №200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (надалі-Постанова) було утворено Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту (далі - Укрзалізниця), підприємств та установ залізничного транспорту загального користування (далі - підприємства), які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком 1;

- суд, дослідивши Додатковий договір № П/БМЕС-16304/НЮ до Договору оренди нерухомого майна від 04.06.2010 № 4624-Н, розцінює його як договір оренди укладений з новим власником орендованого майна. Таким чином, наведені обставини свідчать, що починаючи з грудня 2015 року Відповідач вже не був орендодавцем нерухомого майна, передбаченого Договором;

- відповідно до підписаного між позивачем та відповідачем Акта звіряння розрахунків з орендної плати від 14.04.2016 до договору оренди № 4624-Н від 04.06.2010, за Відповідачем перед Позивачем рахується заборгованість у розмірі 13 469, 33 грн., яка виникла внаслідок переплати з орендної плати, що підтверджується платіжним дорученням № 15 від 15.01.2016 на суму 6 854,13 грн. та платіжним дорученням № 197 від 30.06.2010 (т. 1 а.с. 23-24). Доказів повернення на рахунок позивача суми заборгованості відповідачем не надано, питання щодо повернення зазначених сум врегульовано не було;

- судом відхиляються доводи позивача про те, що спірні кошти підлягають поверненню позивачу на підставі статті 1212 Цивільного Кодексу України, оскільки договірні правовідносини сторін продовжуються, тому повернення надмірно сплачених коштів має відбуватися згідно статей 11, 600, 601, 604-607 ЦК України, які застосовано як норми матеріального права, на підставі яких слід задовольнити вимоги позивача по предмету спору про повернення коштів;

- кошти у розмірі 13 469, 33 грн., які були перераховані позивачем на виконання договору оренди № 4624-Н від 04.06.2010 в якості орендної плати, підлягають поверненню, як надмірно сплачені за договором оренди;

- виходячи з того, що пунктом 3.9 Договору оренди № 4624-Н від 04.06.2010 передбачено, що зайва сума орендної плати, яка надійшла до державного бюджету та Балансоутримувачу, підлягає заліку в рахунок подальших платежів. Однак, зміна власника орендованого майна, укладення двостороннього договору між новим орендодавцем та позивачем, а також припинення договірних відносин з відповідачем та припиненням зі сторони відповідача контролю договору, унеможливили виконання вище вказаного пункту договору оренди, у зв'язку з чим згідно з Актом звіряння розрахунків від 14.04.2016 за позивачем рахується переплата з орендної плати у розмірі 13 469, 33 грн.;

- перевіривши нарахування 3 % річних у розмірі 458, 33 грн. та інфляційних втрат у розмірі 2 169, 45 грн., суд приходить до висновку, що даний позивачем розрахунок не суперечить вимогам чинного законодавства, нарахований вірно, з урахуванням чого позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю;

- розглянувши вимогу позивача щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 1659,86 грн., суд приходить до висновку про її безпідставність та необґрунтованість, та не знаходить правових підстав для її задоволення, оскільки умовами Договору оренди № 4624-Н від 04.06.2010, та законом не встановлено відповідальності орендодавця за несвоєчасне повернення переплачених за договором оренди коштів.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

11. Постановою від 28.11.2017 Харківський апеляційний господарський суд апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна по Харківській області залишив без задоволення, рішення господарського суду Харківської області від 25.07.2017 у справі №922/1559/17 залишив без змін.

11.1. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що:

- 21.10.2015 зареєстровано Публічне акціонерне товариство "Українська Залізниця" до статутного капіталу якого було передано майно, що є предметом оренди за договором №4624-Н від 04.06.2010 (з урахуванням додаткових угод до нього), а отже Регіональне відділення Фонду Державного майна по Харківській області з відповідного моменту не мало статусу орендодавця за договором №4624-Н від 04.06.2010, а відповідні права та обов'язки перейшли до нового власника;

- суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції, що вказаний додатковий договір 12.02.2016 до договору оренди від 04.06.2010 № 4624-Н укладений між ПАТ "Українська залізниця" та ТОВ "Імпексінвест" за своєю правовою природою є договором оренди укладеним з новим власником орендованого майна, а не додатковою угодою;

- суд апеляційної інстанції з огляду на норми чинного законодавства України погодився з висновками місцевого господарського суду, що кошти у розмірі 13 469, 33 грн., які були перераховані позивачем на виконання договору оренди №4624-Н від 04.06.2010 в якості орендної плати, підлягають поверненню як надмірно сплачені по договору, оскільки у зв'язку із зміною орендодавця втрачена можливість зарахування цих платежів у рахунок наступних платежів по договору;

- зміна власника орендованого майна, укладення двостороннього договору між новим орендодавцем та позивачем, а також припинення договірних відносин з відповідачем, унеможливили виконання положень договору оренди, у зв'язку з чим згідно з актом звіряння розрахунків від 14.04.2016 за позивач вправі стягнути переплату за первісно укладеним договором оренди на суму 13469, 33 грн.;

- суд першої інстанції, перевіривши розрахунки позивача, зробив правомірний висновок щодо стягнення 2 169, 45 грн. інфляційних витрат та 3% річних в сумі 458,33 грн. з відповідача на користь позивача;

- висновок суду першої інстанції про відмову в стягненні пені є правильним та обґрунтованим, оскільки умовами договору оренди №4624-Н від 04.06.2010 та законом не встановлено відповідальності орендодавця за несвоєчасне повернення переплачених за договором оренди коштів.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ В КАСАЦІЙНОМУ СУДІ

Доводи скаржника (Позивач у справі)

12. Скаржник доводив, що правовідносини між сторонами у справі врегульовані договором оренди від 04.06.2010 №4624-Н, на виконання умов якого РВ ФДМУ по Харківській області передало, а позивач прийняв в оренду державне майно та взяв на себе зобов'язання щомісяця, до 12 числа місяця, наступного за звітним сплачувати орендну плату у співвідношенні безпосередньо до державного бюджету - 70 %, а на рахунок, визначений балансоутримувачем - 30%. При цьому, грошові кошти, які позивач просив суд стягнути з відповідача, останнім отримано як оплату за договором оренди, тому, доводи позивача про те, що спірні кошти підлягають поверненню позивачу на підставі статті 1212 ЦК України, є помилковими.

13. Скаржник також доводив, що регіональне відділення є контролюючим органом за надходженням до бюджету від орендної плати за оренду державного майна, а повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів шляхом оформлення розрахункових документів здійснює Управління Державної казначейської служби України відповідного району у м. Харкові. Тому, оскільки, кошти у розмірі 70% від орендної плати по договору оренди від 04.06.2010 №4624-Н надходили до бюджету, то з нього і підлягають поверненню надмірно зараховані кошти в якості орендної плати по цьому ж договору.

Доводи інших учасників справи

14. Відзиву на касаційну скаргу не надходило.

НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

15. Бюджетний кодекс України

Частина 1 статті 29 - до доходів Державного бюджету України включаються доходи бюджету, за винятком тих, що згідно із статтями 64, 66, 69, 69-1 та 71 цього Кодексу закріплені за місцевими бюджетами.

Пункт 34 частина 2 статті 29 - до доходів загального фонду Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 1 частини другої статті 67-1 цього Кодексу) належать надходження від орендної плати за користування цілісним майновим комплексом та іншим державним майном (крім орендної плати, визначеної пунктом 10 частини третьої цієї статті та абзацом третім частини п'ятої статті 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

Абзац 2 частини 2 статті 78 - Казначейство України веде облік усіх надходжень, що належать місцевим бюджетам, та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, погодженим з відповідними місцевими фінансовими органами, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Пункт 17 Прикінцевих та перехідних положень - установити, що надходження нарахованих сум за останній звітний (податковий) період 2014 року, податкового боргу, повернення помилково або надміру сплачених сум з збору за провадження деяких видів підприємницької діяльності, зараховуються (здійснюються) до/з державного та/або місцевих бюджетів у порядку та на умовах, які діяли до 01.01.2015.

У разі недостатності коштів спеціального фонду місцевих бюджетів для повернення помилково або надміру сплачених сум із збору за провадження деяких видів підприємницької діяльності таке повернення здійснюється за рахунок коштів загального фонду відповідного місцевого бюджету;

16. Цивільний кодекс України

Частина 1 статті 759 - за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частина 2 статті 759 - законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Частина 1 статті 760 - предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму.

Частина 2 статті 760 - предметом договору найму можуть бути майнові права.

Частина 3 статті 760 - Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом.

Частина 1 статті 761 - право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

Частина 2 статті 761 - наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

Частина 1 статті 762 - за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Частина 2 статті 762 - плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму.

Частина 1 статті 763 - договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Частина 1 статті 1212 - особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Частина 2 статті 1212 - положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Частина 3 статті 1212 - положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

17. Закон України "Про оренду державного та комунального майна"

Частина 1 статті 2 - орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Частина 2 статті 2 - державну політику у сфері оренди здійснюють: Кабінет Міністрів України, а також Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо державного майна; органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим, - щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим; органи місцевого самоврядування - щодо майна, яке перебуває в комунальній власності.

Частина 1 статті 9 - фізичні та юридичні особи, які бажають укласти договір оренди, направляють заяву, проект договору оренди, а також інші документи згідно з переліком, що визначається Фондом державного майна України (далі - матеріали), відповідному орендодавцеві, зазначеному у статті 5 цього Закону.

Стаття 15 - орендар стає правонаступником прав та обов'язків підприємства відповідно до договору оренди, а у разі оренди цілісного майнового комплексу структурного підрозділу - також правонаступником прав та обов'язків підприємства, пов'язаних з діяльністю цього структурного підрозділу.

У разі зміни власника майна переданого в оренду, до нового власника переходять права і обов'язки за договором оренди. Сторони можуть встановити в договорі оренди, що в разі відчуження власником об'єкта договір оренди припиняється.

18. Закон України "Про Фонд державного майна України"

Частина 1 статті 17 - Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об'єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об'єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

Фонд державного майна України відповідальний перед Президентом України.

Діяльність Фонду державного майна України спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Особливості спеціального статусу Фонду державного майна України визначаються Конституцією та законами України, актами Президента України і полягають в особливому порядку призначення на посаду та звільнення з посади Голови Фонду державного майна України.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

19. З огляду на те, що відповідно до статті 300 ГПК України в редакції з 15.12.2017, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, колегія суддів Верховного Суду зазначає про неприйнятність доводів скаржника про неналежну оцінку того чи іншого доказу у справі. Разом з тим, Суд вважає прийнятною касаційну скаргу щодо доводів скаржника про неправильне застосування судами норм матеріального права - статей 759-763, 1212 ЦК України, статті 29 Бюджетного кодексу України, статей 2, 9, 15 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", статті 2 Закону України "Про Фонд державного майна України".

А.2. Щодо застосування норм матеріального та процесуального права

20. Відповідно до статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Верховний Суд погоджується з доводами скаржника про те, що грошові кошти, які позивач просить суд стягнути з відповідача, останнім отримано в якості оплати за договором оренди, що в свою чергу було встановлено судами попередніх інстанцій тому, а тому доводи позивача про те, що спірні кошти підлягають поверненню позивачу на підставі статті 1212 ЦК України, є помилковими.

При цьому, Верховний Суд звертає увагу, що судами першої та апеляційної інстанцій правомірно відхилено доводи позивача про те, що спірні кошти підлягають поверненню позивачу на підставі статті 1212 ЦК України та застосовано положення договірних зобов'язань згідно статей 11, 600, 601, 604-607, 609 ЦК України про повернення надмірно сплачених коштів за договором з огляду на зміну сторони договору та неможливість зарахування суми переплати в рахунок майбутніх платежів з орендної плати.

21. Верховний Суд погоджується з доводами скаржника про те, що кошти в розмірі 70% від орендної плати по договору оренди від 04.06.2010 №4624-Н повинні були надходити до державного бюджету, та у випадку їх підлягають поверненню з Державного бюджету з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до пункту 3.6. Договору оренди сторони погодили, що орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу, у співвідношенні 70% безпосередньо до державного бюджету та 30% балансоутримувачу. Відтак, суд першої та апеляційної інстанцій мали встановити чи надходили сплачені позивачем кошти до державного бюджету та в якому розмірі та відповідно до цього прийняти рішення про можливість їх стягнення з державного бюджету із залученням відповідачем у справі територіального органу державної казначейської служби.

Відповідно до частини 2 статті 78 Бюджетного кодексу України, Казначейство України веде облік усіх надходжень, що належать місцевим бюджетам, та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, погодженим з відповідними місцевими фінансовими органами, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Отже, при з'ясуванні судами першої та апеляційної інстанцій факту зарахування до державного бюджету всієї чи частини надмірно сплаченої позивачем суми відповідачу, суди повинні були керуватися в тому числі положеннями статті 78 Бюджетного кодексу України та Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів затверджено наказом Державного казначейства України від 10.12.2002 N 226 (в редакції наказу Державного казначейства України від 29.05.2008 №181; далі - Порядок). Казначейська служба України є органом, який здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

22. Кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов'язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина 2 статті 2 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 170 ЦК України, держава набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. При цьому, в господарському процесі відповідно до частини 4 статті 56 ГПК України держава, територіальна громада бере участь у справі через відповідний орган державної влади, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник або представник.

Отже, у цій справі співвідповідачем повинна бути держава, яка бере участь у справі через відповідний орган (органи) державної влади. При цьому, у спорах про повернення помилково або надміру сплачених сум до державного бюджету, спірні суми мають стягуватись з Державного бюджету України, а резолютивні частини рішень у вказаних спорах не повинні містити відомостей про суб'єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання. Правовий висновок про таке зроблено у Постанові Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №910/23967/16.

23. Верховний Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції про правову природу додаткового договору 12.02.2016 до договору оренди від 04.06.2010 № 4624-Н укладеного між ПАТ "Українська залізниця" та ТОВ "Імпексінвест" як такого, що є договором оренди укладеним з новим власником орендованого майна. Висновки судів про неможливість зарахування спірної суми в рахунок майбутніх платежів з орендної плати у зв'язку з передбаченим умовами пункту 3.6 договору перерахуванням частини спірної суми до Державного бюджету України суд оцінює критично, оскільки умови додаткового договору 12.02.2016 в цій частині не змінилися, отже у зазначеній частині судам слід дослідити суму, яка перерахована до Державного бюджету України та можливість її зарахування в рахунок майбутніх платежів з орендної плати, які повинні надходити від орендаря до Державного бюджету України.

24. З огляду на таке судам слід також перевірити правильність розрахунку річних та інфляційних виходячи з суми переплати за договором оренди, яка підлягатиме до задоволення з відповідача у справі - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області.

А.3. Мотиви прийняття (відхилення) доводів касаційної скарги

25. Доводи скаржника, зазначені в пункті 13 мотивувальної частини даної постанови, Суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, а постанова Харківського апеляційного господарського суду від 19.09.2017 та рішення Господарського суду Харківської області від 25.07.2017 у справі №910/1559/17 скасуванню з направленням справи №910/1559/17 на новий розгляд до Господарського суду Харківської області .

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

26. З огляду на зазначене наявність порушень норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення судом першої інстанції та постанови судом апеляційної інстанції, Суд дійшов висновку про необхідність скасування постанови Харківського апеляційного господарського суду від 19.09.2017 та рішення Господарського суду Харківської області від 25.07.2017 у справі №910/1559/17 та направлення справи №910/1559/17 на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

При новому розгляді справи суду належить притягнути відповідачем у справі компетентний орган Державного казначейства України, встановити розмір коштів із спірної суми, які були зараховані до державного бюджету за договором оренди, укладеним між позивачем і відповідачем, та відповідно до встановлених обставин дійти висновку яка частина коштів має бути повернена позивачу, а яка можу бути зарахована в майбутні орендні платежі відповідно до умов укладеного договору.

В. Судові витрати

27. У зв'язку зі скасуванням рішення судів першої та апеляційної інстанцій та направленням справи на новий розгляд, питання про розподіл судових витрат Верховним Судом не вирішується.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 301, 308, 310, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна по Харківській області задовольнити частково.

2. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 19.09.2017 та рішення Господарського суду Харківської області від 25.07.2017 у справі №910/1559/17 скасувати.

Справу №910/1559/17 направити на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді В.Г. Пєсков

В.Я. Погребняк