КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2018 р. Справа№ 911/909/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Дикунської С.Я.

Жук Г.А.

при секретарі судового засідання МельничукуО.С.,

від позивача - КузьменкоЮ.П.,

від відповідача - ДяченкоВ.В., УкраїнцеваК.Л.,

слухач - ОСОБА_5.,

розглянувши апеляційну скаргу

товариства з обмеженою відповідальністю «Крамар Еко»

на рішення Господарського суду Київської області від 30.05.2018

(повний текст складено 11.06.2018)

у справі №911/909/18 (суддя Мальована Л.Я.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Крамар Еко»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Житло Сервіс»

про стягнення 14168,00грн. -

встановив:

У травні 2018 ТОВ«Крамар Еко» (позивач) звернулося за позовом до ТОВ«Укр Житло Сервіс» (відповідач) про стягнення 14168,00грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на наявність у відповідача боргу за договором про надання послуг з вивозу твердих побутових відходів (ТПВ) №СМ-284-17 від 23.08.2017.

Рішенням Господарського суду Київської області від 30.05.2018 у справі №911/909/18 в задоволенні позову відмовлено. При прийнятті рішення місцевий господарський суд дійшов до висновку про недоведеність позовних вимог, а саме факту надання послуг та їх обсягу.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ТОВ«Крамар Еко» подало до Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 30.05.2018 у справі №911/909/18 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на ті ж обставини і підстави, що і в позовній заяві; вважає, що судом першої інстанції надано неповну та невірну оцінку обставин справи.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2018 для розгляду апеляційної скарги ТОВ«Крамар Еко» на рішення Господарського суду Київської області від 30.05.2018 у справі №911/909/18 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя АгриковаО.В., судді ДикунськаС.Я, ЖукГ.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.07.2018 відкрито апеляційне провадження у справі №911/909/18 та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 17.07.2018.

17.07.2018 відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги, просить оскаржене рішення залишити без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.07.2018 розгляд справи №911/909/18 призначений на 03.09.2018.

31.01.2018 позивачем подано суду відповідь на відзив відповідача.

В судовому засіданні 03.09.2018 представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити. Представники відповідача в судовому засіданні 03.09.2018 заперечили проти задоволення вимог апеляційної скарги, просили оскаржене судове рішення залишити в силі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.08.2017 між ТОВ«Крамар Еко» (виконавець) та ТОВ«Укр Житло Сервіс» (замовник) був укладений договір про надання послуг з вивозу твердих побутових відходів (ТПВ) №СМ-284-17 (договір, а.с.11-13), відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується надавати послуги по вивезенню твердих побутових відходів з території замовника, а замовник зобов'язується приймати та оплачувати надані послуги в порядку та строки, визначені цим договором.

Частиною 1 ст.901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Колегія суддів, проаналізувавши укладений між сторонами спору договір та положення ст.901 ЦК України, дійшла до висновку про те, що договір з вивозу твердих побутових відходів (ТПВ) №СМ-284-17 від 23.08.2017 за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до ст.526 ЦК України та п.1 ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону та договору. Згідно зі ст.525 ЦК України та п.7 ст.193 ГК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

В силу положень ч.1 ст.903 ЦК України замовник зобов'язаний оплатити надані йому послуги в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п.2.1. договору послуги, що надаються виконавцем, приймаються замовником шляхом щомісячного підписання двостороннього акту наданих послуг - далі за текстом також «акт». Таким чином, об'єм наданих послуг підтверджується та розраховується кожного поточного місяця на підставі відповідного акту, який надається виконавцем та має бути підписаний замовником впродовж десяти робочих днів з дати його надання/відправлення.

До матеріалів справи додано довідку-дислокацію до договору №СМ-284-17 від 23.08.2017 (а.с.50), в якій вказані адреси контейнерних майданчиків, об'єми контейнерів, їх кількість, графіки вивезення відходів. Вказана довідка підписана представниками сторін, містить відтиски печаток сторін.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідач не підписав акт надання послуг №2198 від 31.10.2017 (а.с.18) за період надання послуг з 01.10.2017 по 31.10.2017.

05.01.2018 позивач направив відповідачу лист №9 від 02.01.2018 (а.с.15) з вимогою підписати акт надання послуг №2198 від 31.10.2017. До вказано листа було також додано рахунок на оплату №2169 від 31.10.2017 (а.с.19).

Факт направлення листа з додатками підтверджується квитанцією від 05.01.2018 (а.с.16).

Лист №9 від 02.01.2018 з додатками відповідач отримав 16.01.2018, що вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.16).

Колегією суддів встановлено, що доданий до матеріалів справи акт надання послуг №2198 від 31.10.2017 та рахунок на оплату №2169 від 31.10.2017 не містять посилань на договір про надання послуг з вивозу твердих побутових відходів (ТПВ) №СМ-284-17 від 23.08.2017, а зазначено «основний договір».

Однак, як підтверджено представниками сторін, інших, ніж по договору №СМ-284-17 від 23.08.2017, взаємовідносин між сторонами за даними адресами не існує. Відповідач не заперечує факт отримання послуг по договору №СМ-284-17 від 23.08.2017.

Позивач зазначає, що 25.01.2018 ТОВ«Крамар Еко» отримало від ТОВ«Укр Житло Сервіс» лист №19/01/1 від 19.01.2018 (а.с.20), в якому відповідач відмовляється підписувати акт надання послуг №2198 від 31.10.2017 через неналежне виконання позивачем умов договору, а також у зв'язку з невідповідністю даних акту з даними відповідача. При цьому, до даного листа відповідачем додані дані для звірки, які відповідач отримав 02.11.2017 з внесенням реальних даних про вивіз сміття. Як вбачається з цього документа (а.с.52), позивачем надано відповідачеві послуг на загальну суму 16368,00грн. і послуги надавались включно до 31.10.2017.

В листі №19/01/1 від 19.01.2018 також зазначено, що 23.10.2017 був останній день, коли позивачем вивозилось сміття. Тобто, відповідач не заперечив факт виконання позивачем умов договору №СМ-284-17 від 23.08.2017 за період з 01.10.2017 по 23.10.2017

При цьому, в наведеному листі відповідач просив позивача відкоригувати акт виконаних робіт для того, щоб відповідач міг його підписати та оплатити. Відповідач не відмовлявся від оплати послуг позивача, але просив переробити акт згідно фактичного збору сміття.

Згідно з п.2.2. договору жодна зі сторін не вправі відмовитися від підписання актів. У разі наявності розбіжностей, підтверджених письмово, сторони підписують акт з зазначенням фактичних розбіжностей. Розбіжності повинні бути підтверджені дефектним актом про неналежне виконання виконавцем своїх зобов'язань за договором, складеним за участю уповноваженого представника виконавця. За відсутності двостороннього дефектного акту жодні подальші претензії з боку замовника при підписанні щомісячного акту наданих послуг не приймаються.

Колегією суддів встановлено, що матеріали справи дефектного акту за період жовтня 2017 не містять, відповідач з вимогами до позивача про складання дефектного акту не звертався. При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до п.2.2. договору на відповідача покладається обовязкок підписати акт із зазначенням фактичних розбіжностей, чого ним зроблено не було. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону та договору.

Отже, за відсутністю дефектного акту жодні претензії з боку відповідача при підписанні щомісячного акту наданих послуг №2198 від 31.10.2017 не приймаються, як то встановлено в п.2.2. договору.

Окрім цього, п.2.3. договору передбачено, що у випадку, якщо виконавець протягом встановленого п.2.1. договору строку не отримує від замовника підписаного акту наданих послуг або обґрунтовану відмову від його підписання (дефектний акт), такий акт вважається погодженим замовником, а послуги - належно наданими та прийнятими замовником без зауважень. Сторони дійшли взаємної згоди, що в зазначеному випадку акт наданих послуг без підпису та печатки замовника, але з надписом «зауважень від замовника у встановлений строк не надійшло» є для сторін підставою вважати вказані в ньому послуги прийнятими замовником у повному обсязі без зауважень.

Матеріали справи свідчать, що відповідач акт наданих послуг №2198 від 31.10.2017 не підписав. Натомість, акт наданих послуг №2198 від 31.10.2017 містить відомості про дату отримання його відповідачем та напис «зауважень від замовника у встановлений строк не надійшло». Відтак, в силу обов'язковості для сторін п.2.3. договору, є підставою вважати вказані в акті послуги прийнятими відповідачем у повному обсязі без зауважень.

Згідно зі ст.ст.73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає що позивачем належним чином доведено факт надання послуг на підставі належним чином складеного акту надання послуг за жовтень 2017 (акт наданих послуг №2198 від 31.10.2017).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про недоведеність позовних вимог, а саме факту надання послуг та їх обсягу, у зв'язку з чим рішення Господарського суду Київської області від 30.05.2018 у справі №911/909/18 підлягає скасуванню.

Згідно з пп. б), в) п.4 ч.1 ст.282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з, зокрема, резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, судові витрати, понесені у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції та переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 281 - 284 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

постановив:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Крамар Еко» на рішення Господарського суду Київської області від 30.05.2018 у справі №911/909/18 задовольнити повністю.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 30.05.2018 у справі №911/909/18 скасувати повністю.

3. Прийняти нове рішення суду, яким позов задовольнити повністю.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Житло Сервіс» (08292, Київська область, місто Буча, вулиця Воїнів Інтернаціоналістів, будинок 16Г, квартира 68, ідентифікаційний код 40574255) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Крамар Еко» (03134, місто Київ, вулиця Миру, будинок 21, ідентифікаційний код 36173955) 14168,00грн. боргу, 1762,00грн. судового збору за подання позову та 2643,00грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Господарському суду Київської області видати наказ.

6. Справу №911/909/18 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк, передбачені ст.ст.288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 04.09.2018.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді С.Я. Дикунська

Г.А. Жук