ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2018 р.           Справа № 922/1133/18

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення та виклику сторін матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Хімтрейд Україна”

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю “Хімтрейд Менеджемент”

2. Малого приватного підприємства фірми “Ерідон”

про стягнення 441 896,13 гривень

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

26.04.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю “Хімтрейд Україна” (далі – ТОВ “Хімтрейд Україна”/позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Хімтрейд Менеджемент” (далі – ТОВ “Хімтрейд Менеджемент”/відповідач 1) та Малого приватного підприємства фірми “Ерідон” (далі – МПП фірма “Ерідон”/відповідач 2) про стягнення:

- з Товариства з обмеженою відповідальністю “Хімтрейд Менеджемент” 100,00 грн за договором поруки від 22.12.2016 в межах забезпечення виконання основного зобов’язання за договором поставки №260/16/15 від 22.12.2016 без урахування пені, процентів та завданих збитків;

- з Малого приватного підприємства фірми “Ерідон” суми попередньої оплати по договору поставки в розмірі 332 700,00 грн, пені за недопоставку товару в сумі 93 010,80 грн, а також 3 328,00 грн 3% річних та 12 757,33 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані обставинами порушення МПП фірма “Ерідон” взятих на себе за договором поставки №260/16/15 від 22.12.2016 зобов’язань щодо поставки товару у повному обсязі, а надалі неповернення суми попередньої оплати на вимогу позивача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.05.2018 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Хімтрейд Україна” передано за виключною підсудністю до господарського суду Київської області.

Ухвалою господарського суду Київської області від 22.05.2018 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Хімтрейд Україна” залишено без руху, виявлені недоліки постановлено усунути протягом десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали шляхом подання до суду письмових пояснень із зазначенням: обґрунтованого розрахунку заявленої до стягнення суми інфляційних втрат із зазначенням дат початкового та кінцевого розрахункового періоду (число, місяць, рік); якому способу (способам) захисту прав або інтересів позивача відповідають заявлені позивачем вимоги; доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зокрема щодо не поставки Малим приватним підприємством фірмою “Ерідон” позивачу 64 тонн товару на загальну суму 332 800,00 грн, а в подальшому неповернення позивачу відповідної суми попередньої оплати, або пояснень про наявність/відсутність у позивача зазначених доказів та/або неможливості їх подання разом з позовною заявою.

04.06.2018, у встановлений судом строк, через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшли письмові пояснення, відповідно до яких на виконання вимог ухвали господарського суду Київської області від 22.05.2018 позивач надав витребувані судом відомості та пояснення стосовно поданого позову та розрахунку заявлених до стягнення сум.

Ухвалою господарського суду Київської області 11.06.2018 відкрито провадження у справі №922/1133/18, постановлено розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено строк для подання відзиву на позов – протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження, а також встановлено строк для подання додаткових доказів, заяв та/або клопотань у справі (за наявності) до 11.07.2018.

22.06.2018 через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання, відповідно до якого ТОВ “Хімтрейд Україна” просило суд включити витрати на професійну правничу допомогу у сумі 12 000,00 грн до складу судових витрат. На підтвердження вказаних витрат позивачем до заяви додано копії договору про надання правової допомоги №2 від 02.04.2018, рахунків на оплату послуг за вказаним договором, актів здачі-приймання послуг та видаткового касового ордеру від 01.06.2018.

04.07.2018, у встановлений судом строк, через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого МПП фірма “Ерідон” визнало вимоги позивача про стягнення 332 700,00 грн заборгованості по поверненню попередньої оплати за договором поставки №260/16/15 від 22.12.2016, у той час як з вимогам позивача про стягнення 93 010,80 грн пені, 3 328,00 грн 3% річних та 12 757,33 грн інфляційних втрат відповідач 2 не погодився з огляду на неможливість виконання зобов’язання по поставці товару, пов’язану з масовою зупинкою виробництва відповідного товару.

Водночас, відповідач 1 не скористався правом, наданим ст. 165 ГПК України, та відзив на позовну заяву не надав.

Окрім того, 04.07.2018 через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про відмову від позову в частині вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Хімтрейд Менеджемент” 100,00 грн за договором поруки від 22.12.2016 в межах забезпечення виконання основного зобов’язання за договором поставки №260/16/15 від 22.12.2016 без урахування пені, процентів та завданих збитків.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази та оцінивши їх в сукупності,

ВСТАНОВИВ:

22.12.2016 між МПП фірма “Ерідон” (далі - постачальник) та ТОВ “Хімтрейд Україна” (далі - покупець) було укладено договір поставки №260/16/15 (далі – договір поставки), відповідно до п. 1.1. якого в порядку на умовах цього договору постачальник зобов’язується поставити покупцю продукцію виробничо-технічного призначення (надалі – товар), а покупець зобов’язується прийняти та оплатити вартість такого товару.

Відповідно до пп. 1.2., 2.3., 3.1. та 9.2. договору поставки найменування, асортимент та кількість товару, який підлягає поставці за цим договором, зазначаються в додатках, які є його невід’ємною частиною.

Загальна вартість товару, що поставляється за цим договором (ціна договору), визначається додатками та видатковими накладними, з врахуванням пункту 3.2. договору.

Оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника у порядку, на умовах та у строки, визначені цим договором та додатками до нього.

Договір вступає в силу з моменту його підписання вповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2017, а в частині проведення розрахунків за поставлений товар – до моменту проведення остаточних розрахунків. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.

22.12.2016 сторонами підписано додаток №260/16/15/01-МД/О до договору поставки, відповідно до якого погоджено поставку товару у кількості 134 тонни загальною вартістю 696 800,00 грн.

Відповідно до пп. 3 та 6.3. вказаного вище додатку оплата повної вартості товару, який постачається на умовах цього додатку, здійснюється покупцем, зокрема, в наступному порядку: 100% від загальної вартості товару покупець оплачує на умовах попередньої оплати в строк до 27.12.2016. Поставка товару проводиться в термін до 28.02.2017 за умови отримання постачальником 100% попередньої оплати.

Надалі, 23.12.2016 сторонами підписано додаток №260/16/15/02-МД/О до договору поставки, відповідно до якого погоджено поставку товару у кількості 134 тонни загальною вартістю 696 800,00 грн.

Відповідно до пп. 3 та 6.3. вказаного вище додатку оплата повної вартості товару, який постачається на умовах цього додатку, здійснюється покупцем, зокрема, в наступному порядку: 100% від загальної вартості товару покупець оплачує на умовах попередньої оплати в строк до 27.12.2016. Поставка товару проводиться в термін до 31.04.2017 за умови отримання постачальником 100% попередньої оплати.

Таким чином, сторонами погоджено поставку товару за договором загалом 268 тонн на суму 1 393 600,00 грн.

Поряд з тим, 22.12.2016 між ТОВ “Хімтрейд Менеджмент”, як поручителем, та ТОВ “Хімтрейд Україна”, як кредитором, укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором за виконання всіх зобов’язань МПП фірма “Ерідон”, що виникли з договору поставки №260/16/15 від 26.12.2016, який був укладений між кредитором і боржником.

Відповідно до пп. 3.1., 4.1. та 7.1. договору поруки від 22.12.2016 поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за належне виконання боржником забезпеченого зобов’язання. Але в любому випадку розмір відповідальності поручителя не повинен перевищувати розміру забезпеченого зобов’язання, передбаченого у п. 4.1. цього договору – у сумі 100,00 грн.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до моменту припинення дії основного договору, окрім випадків визначених в ст. 559 Цивільного кодексу України.

Копії вищезазначених договору поставки та додатків до нього, договору поруки наявні в матеріалах справи.

22.12.2016 та 23.12.2016 відповідачем 2 виставлено позивачу рахунки №№79126 та 79354 відповідно на оплату товару за договором поставки у розмірі 696 800,00 грн кожний, а загалом – 1 393 600,00 грн. Копії відповідних рахунків наявні в матеріалах справи.

22.12.2016 та 26.12.2016 на підставі виставлених відповідачем 2 рахунків позивач перерахував на рахунок МПП фірма “Ерідон” загалом 1 393 600,00 грн попередньої оплати за договором №260/16/15 від 26.12.2016 МПП фірма “Ерідон”, що підтверджується доданими до позову копіями платіжних доручень №№727, 731 від 22.12.2016 та 26.12.2016 відповідно.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що відповідач 2 свої договірні зобов'язання щодо поставки попередньо оплаченого позивачем товару належним чином не виконав, поставивши лише загалом 204 тони товару на суму 1 060 800,00 грн, що підтверджується доданими до позову копіями видаткових накладних:

- №7433 від 26.02.2017 на суму 707 200,00 грн;

- №7436 від 27.02.2017 на суму 353 600,00 грн.

Як зауважив позивач, решту погодженого до поставки та попередньо оплаченого товару у кількості 64 тони вартістю 332 800,00 грн відповідач не поставив, чим порушив взяте на себе договірне зобов’язання.

У зв’язку із вищезазначеним ТОВ “Хімтрейд Україна” звернулось до МПП фірми “Ерідон” з претензією від 11.12.2017, відповідно до якої позивач вимагав від відповідача 2, зокрема, сплатити заборгованість за недопоставку товару на суму 332 800,00 грн, та відповіді на яку МПП фірми “Ерідон” станом на момент звернення позивача до суду так і не надав, коштів позивачу не сплатив.

Копії вказаної претензії, разом з доказами її надіслання і отримання відповідачем 2, наявні в матеріалах справи.

З огляду вищенаведеного, враховуючи порушення відповідачем 2 свого договірного обов’язку щодо поставки попередньо оплаченої продукції, позивач просить суд стягнути, зокрема, з МПП фірми “Ерідон” 332 700,00 грн попередньої оплати по договору поставки.

Відповідно до поданого відзиву, відповідач 2 вимоги позивача стосовно стягнення 332 700,00 грн попередньої оплати визнав та вказав, що невиконання відповідного обов’язку по поставці товару відбулось у зв’язку із зупинкою виробництва відповідного товару в Україні, внаслідок чого МПП фірми “Ерідон” потрапила в складну ситуацію.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 173, ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів ч. 1 ст. 655, ч. 1 ст. 662, ч. 1 ст. 670, ч. 2 ст. 693, ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, враховуючи здійснену позивачем 100% попередню оплату відповідного товару, встановлені договором строки поставки товару та часткове виконання відповідачем 2 вказаного обов’язку по поставці товару, суд дійшов висновку про те, що останнім днем виконання МПП фірми “Ерідон” обов’язку по поставці решти товару на суму 332 800,00 грн є 31.04.2017.

Однак, зі встановлених вище обставин слідує, що відповідач 2 належним чином покладений на нього договірний обов’язок не виконав та поставив товар у меншій кількості, ніж це було погоджено сторонами.

Так, з наданої позивачем копії поштового повідомлення слідує, що претензію про повернення попередньої оплати у зв’язку з недопоставкою товару відповідач 2 отримав 20.12.2017.

З огляду наведеного, неналежне виконання відповідачем 2 своїх договірних зобов’язань щодо поставки попередньо оплаченого позивачем товару у повному обсязі та звернення позивача з вимогою повернути суму попередньої оплати, на яку не поставлено товар, в силу приписів статей 670, 693 ЦК України, породжує для відповідача 2 обов’язок по поверненню сплаченої позивачем суми попередньої оплати у розмірі 332 800,00 грн, у той час як з моменту отримання МПП фірми “Ерідон” претензії з вимогою про повернення відповідної суми коштів – 20.12.2017, обов’язок по поставці товару на вказану суму для відповідача 2 припинився з огляду на відмову позивача від виконання такого обов’язку.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. Вказана норма кореспондує з приписами статей 525, 526 ЦК України.

З матеріалів справи слідує, що відповідач 2 у повному обсязі визнав викладені в позові обставини стосовно порушення ним зобов’язання по поставці товару за договором та, як наслідок, виникнення у нього обов’язку по поверненню сплаченої за відповідний товар суми попередньої оплати.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин, оскільки відповідач 2 порушив взяте на себе зобов’язання по поставці товару та станом на дату прийняття відповідного рішення суму попередньої оплати не повернув, відповідні обставини та позов у вказаній частині визнав, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача МПП фірми “Ерідон” 332 700,00 грн попередньої оплати підлягає задоволенню як така, що доведена позивачем належними та допустимими доказами.

Водночас, відповідно до поданої до суду заяви позивач відмовився від позову в частині вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Хімтрейд Менеджемент” 100,00 грн за договором поруки від 22.12.2016 в межах забезпечення виконання основного зобов’язання за договором поставки №260/16/15 від 22.12.2016.

Відповідно до ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 231 ГПК України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Господарський суд закриває провадження у справі, якщо, зокрема, позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

З огляду на вищевикладене, оскільки відмова позивача від позову у вказаній частині не суперечить нормам чинного законодавства і не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів інших осіб, суд дійшов висновку про прийняття відмови позивача від позову та закриття провадження у справі №922/1133/18 в частині вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Хімтрейд Менеджемент” 100,00 грн за договором поруки від 22.12.2016 в межах забезпечення виконання основного зобов’язання за договором поставки №260/16/15 від 22.12.2016.

Поряд з тим, суд звертає увагу сторін на приписи ч. 3 ст. 231 ГПК України, відповідно до якої у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв’язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем 2 свого зобов’язання щодо поставки товару у відповідно погоджені сторонами строки, позивач просить суд стягнути з МПП фірми “Ерідон” 93 010,80 грн пені, нарахованої на вартість непоставленої продукції у розмірі 332 800,00 грн за період з 01.05.2017 по 30.04.2018.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 6.4. договору поставки передбачено, що крім відповідальності, встановленої пунктами 6.1. та 6.3. цього договору, постачальник за прострочення поставки товару більш ніж на 10 днів, сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення, якщо таке порушення не є наслідком впливу незалежних від постачальника обставин.

Водночас, в силу вимог ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З обставин справи слідує, що з моменту отримання МПП фірми “Ерідон” претензії з вимогою про повернення 332 800,00 грн попередньої оплати – 20.12.2017, обов’язок по поставці товару на вказану суму для відповідача 2 припинився з огляду на відмову позивача від виконання такого обов’язку. Відповідні обставини підтверджені позивачем згідно викладених у позові пояснень.

Таким чином, враховуючи погоджені сторонами строки поставки товару, в які відповідач 2 свій обов’язок повністю не виконав, а також припинення існування відповідного обов’язку з моменту отримання відповідачем 2 вимоги позивача про повернення суми попередньої оплати – 20.12.2017, суд дійшов висновку про безпідставність нарахування позивачем пені за прострочення поставки товару після отримання відповідачем 2 вимоги про повернення попередньої оплати, а тому суд здійснював обрахунок заявленої до стягнення пені з 01.05.2017 по 20.12.2017.

Оскільки арифметично вірний розмір пені, обрахований судом в межах зазначеного вище періоду з урахуванням законодавчих положень та обставин справи, становить 54 679,50 грн, вимога позивача про стягнення з відповідача 93 010,80 грн пені підлягає частковому задоволенню у розмірі 54 679,50 грн.

Враховуючи порушення відповідачем 2 грошового обов'язку по поверненню суми попередньої оплати, позивач просить суд стягнути з МПП фірми “Ерідон” нарахованих у порядку ст. ст. 536, 693 та 625 ЦК України на 332 800,00 грн попередньої оплати:

- 3 328,00 грн 3% річних – з 20.12.2017 по 30.04.2018;

- 12 757,33 грн інфляційних втрат – з 20.12.2018 по 31.03.2018.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, відповідною нормою закону передбачено можливість стягнення інфляційних втрат та 3% річних за прострочення саме грошового зобов'язання, у той час як повернення грошових коштів, отриманих як попередня оплата (аванс), не є грошовим зобов'язанням в розумінні статті 625 ЦК України, оскільки відповідні дії вчиняються не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав - повернення сплаченого авансу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.03.2018 у справі №910/24853/13.

З огляду наведеного, оскільки передбачене ст. 625 ЦК України право кредитора на стягнення 3% річних та інфляційних втрат є заходом відповідальності за порушення грошового зобов'язання, суд дійшов висновку про безпідставність вимоги позивача про стягнення з відповідача 2 сум 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на суму попередньої оплати, позаяк стягнення з продавця перерахованої йому за договором поставки суми попередньої оплати не є грошовим зобов'язанням у розумінні ст. 625 ЦК України.

До того ж, відповідно до приписів ст. ст. 536, 693 ЦК України на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Однак, ані укладеним між сторонами договором, ані положеннями Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, що регулюють відносини поставки, купівлі-продажу, розмір процентів не передбачений.

Таким чином, оскільки сторонами спірних правовідносин не встановлено розміру процентів за користування чужими грошовими коштами, суд дійшов висновку про безпідставність вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних, нарахованих на суму попередньої оплати у порядку ст. ст. 536, 693 ЦК України.

З огляду наведеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог позивача про стягнення з МПП фірми “Ерідон” 3 328,00 грн 3% річних та 12 757,33 грн інфляційних втрат.

Судові витрати (судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу), відповідно до ст. ст. 129, 130 ГПК України, покладаються судом на позивача та відповідача 2 пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, а також керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 12, 129, 191, 231, 233, 236, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 525, 526, 536, 612, 625, 627, 629, 693 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 193, 230, 232 Господарського кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти відмову Товариства з обмеженою відповідальністю “Хімтрейд Україна” (61166, Харківська обл., м. Харків, вул. Бакуліна, 11, ідентифікаційний код 40076295) від позову у справі №922/1133/18 в частині вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Хімтрейд Менеджемент” (61072, Харківська обл., м. Харків, вул. Откара Яроша, 22, поверх 2, ідентифікаційний код 34470240) 100,00 грн за договором поруки від 22.12.2016 в межах забезпечення виконання основного зобов’язання за договором поставки №260/16/15 від 22.12.2016.

2. Провадження у справі №922/1133/18 в частині вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Хімтрейд Менеджемент” 100,00 грн за договором поруки від 22.12.2016 в межах забезпечення виконання основного зобов’язання за договором поставки №260/16/15 від 22.12.2016 закрити.

3. Позовні вимоги задовольнити частково.

4. Стягнути з Малого приватного підприємства фірми “Ерідон” (08143, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Княжичі, вул. Леніна, 46, ідентифікаційний код 19420704) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Хімтрейд Україна” (61166, Харківська обл., м. Харків, вул. Бакуліна, 11, ідентифікаційний код 40076295) 332 700 (триста тридцять дві тисячі сімсот) грн 00 коп. попередньої оплати, 54 679 (п’ятдесят чотири тисячі шістсот сімдесят дев’ять) грн. 50 коп. пені, 5 810 (п’ятдесят чотири тисячі шістсот сімдесят дев’ять) грн 69 коп. судового збору та 10 517 (десять тисяч п’ятсот сімнадцять) грн 10 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

5. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

6. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у відповідності до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення підписано 28.08.2018.

Суддя                                 В.А. Ярема