КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2018 р. Справа№ 910/18299/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Яковлєва М.Л.

Тищенко А.І.

при секретарі судового засідання Громак В.О.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Газпром»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.06.2018р. (повний текст ухвали складено 23.06.2018р.)

у справі № 910/18299/16 (суддя - Пукшин Л.Г.)

за скаргою Публічного акціонерного товариства «Газпром» на дії Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

за позовом Антимонопольного комітету України

до Публічного акціонерного товариства «Газпром»

про стягнення 85 965 927 000 грн. штрафу та 85 965 927 000 грн. пені та зобов'язання виконати пункт 4 рішення від 22.01.2016 року № 18-р.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.06.2018р. у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Газпром» на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні скарги суд першої інстанції дійшов висновку, що скаржником не доведено порушення державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Публічне акціонерне товариство «Газпром» звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.06.2018р. у справі №910/18299/16 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким скаргу Публічного акціонерного товариства «Газпром» на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задовольнити. Постанову державного виконавця від 06.12.2017р. про опис та арешт майна, що обліковуються в ТОВ «Об'єднана реєстраційна компанія», а саме акцій простих іменних ПАТ «Інститут ЮЖНІІГІПРОГАЗ», , номінальною вартістю 651 500,00 грн., у кількості 1 303 000 штук, заблоковані 01.06.2017р. на рахунку в цінних паперах №402842-RU20267157, що належать ПАТ «Газпром».

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права Закону України «Про виконавче провадження», оскільки в першу чергу стягнення за виконавчим документом звертає на кошти боржника, а в разі їх відсутності звертається стягнення на належне боржнику інше майно.

Судом першої інстанції було неправомірно відхилено доводи заявника щодо застосування до спірних правовідносин Угоди держав Співдружності Незалежних Держав про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійснення господарської діяльності, яка ратифікована постановою Верховною Ради України №2889-XII від 19.12.1992р., щодо виконання рішення на території іншої держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав (Російської Федерації).

Також судом першої інстанції порушено Угоду про заохочення та взаємний захист інвестицій, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів і Урядом Російської Федерації про заохочення та взаємний захист інвестицій» від 15.12.1999р., оскільки акції ПАТ «Інститут ЮЖНІІГІПРОГАЗ», які належать ПАТ «Газпром» є інвестиціями та підлягають охороні за Угодою про заохочення та взаємний захист інвестицій, обов'язковій для виконання Україною. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.07.2018р. відкрито апеляційне провадження.

Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заперечує проти апеляційної скарги, посилаючись на те, що з метою повного та фактичного виконання рішення суду від 08.11.2017р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєвим Олександром Вячеславовичем у межах виконавчого провадження №53823056 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 17.03.2017р. у справі №910/18299/16 винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме акції прості іменні ПАТ «Інститут ЮЖНІІГІПРОГАЗ», , номінальною вартістю 651 500,00 грн., у кількості 1 303 000 штук, заблоковані 01.06.2017р. на рахунку в цінних паперах №402842-RU20267157, що належать ПАТ «Газпром» відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Також Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зазначає, що, ні чинне законодавство України, ні Угода Співдружності Незалежних Держав про порядку вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності від 20.03.1992р., яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 19.12.1992р. №2889-XII, не містить обов'язку щодо звернення стягувача до компетентних органів іноземних держав для стягнення грошових коштів з рахунків боржника.

Вжиття заходів виконання рішення на території Російської Федерації являється правом, а не обов'язком стягувача, та реалізується виключно за його власним бажанням.

Антимонопольний комітет України заперечує проти апеляційної скарги, посилаючись на те, що відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Вимоги Угоди держав Співдружності Незалежних Держав про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійснення господарської діяльності в частині взаємного виконання Державами учасницями Співдружності Незалежних Держав рішень компетентних судів, що набули законної сили, застосовується у випадку відсутності підстав для виконання судового рішення, прийнятого компетентних судом України щодо іноземної юридичної особи, безпосередньо на території України у відповідності до приписів Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, виконання рішення компетентного суду України щодо іноземних юридичних осіб, які зокрема, мають на території України власне майно, яким володіють самостійно або разом з іншими особами, здійснюється у відповідності до приписів Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, ухвала суду, якою встановлено законність відповідних дій державного виконавця, вчинених для виконання рішення суду, яке набрало законної сили та є обов'язковим для ПАТ «Газпром», проте ним не виконується, не може порушувати положення Угоди про заохочення та взаємний захист інвестицій.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.08.2018р., після повторного автоматизованого розподілу справи, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Газпром» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.06.2018р. по справі № 910/18299/16 прийнято до провадження у складі колегії: головуючий суддя Чорна Л.В., судді Куксов В.В., Разіна Т.І.

Розпорядженням №09.1-08/2582/18 від 29.08.2018р. призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/18299/16 у зв'язку з перебуванням суддів Куксова В,В. та Разіної Т.І. з 27.08.2018р. по 31.08.2018р., які входять до складу колегії суддів і не є головуючим (суддею-доповідачем), у відпустці.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу суддів від 29.08.2018р, сформовано новий склад колегії суддів, головуючий суддя Чорна Л.В. судді: Яковлєв М.Л.,Тищенко А.І. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.08.2018р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Газпром» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.06.2018р. по справі № 910/18299/16 прийнято до провадження у визначеному складі колегії.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.12.2016р. по справі № 910/18299/16, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2017р. та постановою Вищого господарського суду України від 16.05.2017р., позовні вимоги Антимонопольного комітету України задоволено, стягнуто з ПАТ «Газпром» в доход загального фонду Державного бюджету України 85 965 927 000,00 грн. штрафу і 85 965 927 000,00 грн. пені за прострочення сплати штрафу, накладеного рішенням Антимонопольного комітету України від 22.01.2016р. № 18-р у справі № 143-26.13/108-15 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу», а також зобов'язано ПАТ «Газпром» виконати пункт 4 резолютивної частини Рішення АМК щодо припинення порушення, зазначеного в пункті 2 рішення АМК, шляхом забезпечення отримання послуг з транзиту природного газу магістральними трубопроводами територією України у Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на обґрунтованих умовах; стягнуто з ПАТ «Газпром» на користь Комітету 206700,00 грн. судового збору.

17.03.2017р. на виконання рішення видано відповідні накази.

Постановою державного виконавця від 21.04.2017р. відкрито виконавче провадження №53823056 з примусового виконання наказу господарського суду м. Києва від 17.03.2017р. у справі № 910/18299/16 про стягнення з боржника 85 965 927 000, 00 грн. штрафу і 85 965 927 000, 00 грн. пені. Боржником вказане рішення суду у строк, встановлений для самостійного виконання не виконано. Кошти на рахунках боржника недостатньо для виконання рішення суду в повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2017р. у справі №910/18299/16, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.11.2017р., ухвалою Верховного Суду від 19.01.2018р. касаційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.10.2017р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.11.2017р. у справі №910/18299/16 до розгляду не прийнято та повернуто Публічному акціонерному товариству «Газпром», задоволено заяву Антимонопольного комітету про зміну способу виконання рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2016р. по справі №910/18299/16. Змінено спосіб виконання рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2016р. по справі №910/18299/16. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Газпром» (Публичного акционерного общества «Газпром»; 117420, Российская Федерация, г. Москва, ул. Наметкина, 16; основний державний ідентифікаційний код 518; ідентифікаційний номер платника податків ) в дохід загального фонду Державного бюджету України на рахунок УК у Солом'янському районі міста Києва, , Банк одержувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, рахунок 0010, код класифікації доходів - 21081100 (символ звітності 106) 85 965 927 000 (вісімдесят п'ять мільярдів дев'ятсот шістдесят п'ять мільйонів дев'ятсот двадцять сім тисяч) грн. штрафу і 85 965 927 000 (вісімдесят п'ять мільярдів дев'ятсот шістдесят п'ять мільйонів дев'ятсот двадцять сім тисяч) грн. пені, шляхом звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі, якщо вони перебувають у інших осіб або належать боржникові від інших осіб від інших осіб, або божник володіє ними спільно з іншими особами. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Газпром» (Публичного акционерного общества «Газпром»; 117420, Российская Федерация, г. Москва, ул. Наметкина, 16; основний державний ідентифікаційний код 518; ідентифікаційний номер платника податків ) на користь Антимопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 45; ідентифікаційний код 00032767) 206 700 (двісті шість тисяч сімсот) грн. судового збору, шляхом звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі, якщо вони перебувають у інших осіб або належать боржникові від інших осіб від інших осіб, або божник володіє ними спільно з іншими особами. Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Згідно відповіді Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 18.05.2017р. №09/01/9407 ПАТ «Газпром» володіє пакетом акцій 1 303 000 шт. простих іменних акцій емітента ПАТ «Інститут ЮЖНІІГІПРОГАЗ», , що становить 40% від статутного капіталу емітента номінальна вартість цінного папера 0,5 грн. Депозитарна установа ТОВ «Об'єднана реєстраційна компанія», .

Згідно відповіді ТОВ «Об'єднана реєстраційна компанія» від 02.06.2017р. №1375, цінні папери, що обліковуються в ТОВ «Об'єднана реєстраційна компанія», а саме прості іменні ПАТ «Інститут ЮЖНІІГІПРОГАЗ», , номінальною вартістю 651 500,00 грн. у кількості 1 303 000 штук, заблоковані 01.06.2017р. на рахунку в цінних паперах №402842-RU20267157що належать ПАТ «Газпром». 06.12.2017р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєвим О.В. винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме акції прості іменні ПАТ «Інститут ЮЖНІІППРОГАЗ» , номінальною вартістю 651 500,00 грн., у кількості 1 303 000 штук, заблоковані 01.06.2017р. на рахунку в цінних паперах № 402842-RU20267157, що належать ПАТ «Газпром».

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 77 Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання рішень стосовно іноземців, осіб без громадянства та іноземних юридичних осіб, які відповідно проживають (перебувають) чи зареєстровані на території України або мають на території України власне майно, яким володіють самостійно або разом з іншими особами, застосовуються положення цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця. У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов'язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника. Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Таким чином, враховуючи зміну судом способу і порядку виконання рішення, державний виконавець в межах наданих йому Законом України «Про виконавче провадження», правомірно винесено спірну постанову, що спростовує доводи апелянта про порушення черговості стягнення.

Відповідно до ст. 1 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, ратифікованої постановою Верховної Ради України 19.12.1992р. за №2889-XII, ця Угода регулює питання вирішення справ, що випливають з договірних та інших цивільно-правових відносин між господарюючими суб'єктами, з їх відносин з державними та іншими органами, а також виконання рішень за ними.

Відповідно до ст. 5 вказаної Угоди компетентні суди та інші органи держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав зобов'язуються надавати взаємну правову допомогу.

Відповідно до ст. 7 Угоди Держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав взаємно визнають і виконують рішення компетентних судів, що набули законної чинності.

Рішення, винесені компетентними судами однієї держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав, мають бути виконаними на території інших держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав.

Рішення, винесені компетентним судом однієї держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав у частині звернення стягнення на майно відповідача, підлягають виконанню на території іншої держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав органами, призначеними судом або визначеними законодавством цієї держави

Таким чином, Угода про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, ратифікованої постановою Верховної Ради України 19.12.1992р. за №2889-XII, передбачає спрощений порядок взаємовідносин компетентних судів та інших органів при наданні взаємної правової допомоги щодо виконання судового рішення, перевагою якого, насамперед, є оперативне виконання судових рішень, які набрали законної сили, держав учасників вказаного міжнародного договору.

Враховуючи наявність майна боржника на території України суд обґрунтовано дійшов висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2016р., яке набрало законної сили і є обов'язковим до виконання, має виконуватись відповідно до приписів Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, доводи апелянта про необхідність виконання вказаного рішення на території Російської Федерації є помилковими.

Посилання на порушення Угоди про заохочення та взаємний захист інвестицій, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів і Урядом Російської Федерації про заохочення та взаємний захист інвестицій» від 15.12.1999р., судом до уваги взяте бути не може, оскільки арешт накладено в межах виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 20.06.2018р. у справі №910/18299/16.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.06.2018р. у справі №910/18299/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Матеріали справи №910/18299/16 повернути до місцевого господарського суду.

3. Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді М.Л. Яковлєв

А.І. Тищенко