ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2018м. ДніпроСправа № 904/2154/18
за позовом Публічного акціонерного товариства "Юніон стандарт Банк", м. Одеса

до Приватного акціонерного товариства "ОСОБА_1 інвест", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за кредитним договором у 2 308 763, 75 грн.

Суддя Суховаров А.В.

Представники:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Юніон стандарт Банк" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "ОСОБА_1 інвест" (далі - відповідач) про стягнення простроченої заборгованості за процентами за договором про відкриття кредитної лінії №07/02-15 від 06.02.2015 у розмірі 2 308 763, 75 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на порушення відповідачем зобовязань в частині повного та своєчасного повернення отриманих грошових коштів за договором про відкриття кредитної лінії №07/02-15 від 06.02.2015.

Ухвалою суду від 25.05.2018 позов Публічного акціонерного "Юніон стандарт Банк" прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 21.06.2018 підготовче засідання відкладено.

Ухвалою суду від 16.07.2018 строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів, підготовче засідання відкладено.

Ухвалою суду від 31.07.2018 підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті.

Позивач не забезпечив явку уповноваженого представника в засідання 28.08.2018., про час ті місце розгляду справи повідомлений належно.

Відповідач не забезпечив явку уповноваженого представника в засідання 28.08.2018, письмовий відзив на позов не надав. В матеріалах справи наявний поштовий конверт з ухвалою суду про виклик у судове засідання, який було направлено на вказану у витягу з ЄДРПОУ адресу відповідача та повернуто до суду у звязку закінченням терміну зберігання.

Частиною 3 статті 120 ГПК України передбачено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з ч. 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Стаття 202 ГПК України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи викладене, а також те, що матеріали справи містять достатньо документів для його вирішення по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представника відповідача, відносно якого судом вжито достатніх заходів про сповіщення щодо судового засідання.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 28.08.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі постанови Правління Національного банку України 24.12.2015 №939 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного "Юніон стандарт Банк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 28.12.2015 прийнято рішення №241 «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного "Юніон стандарт Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку».

Рішенням №5174 від 27.11.2017 виконавчою дирекцією Фонду продовжено строки здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного "Юніон стандарт Банк" по 27 грудня 2018 включно, продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «ЮСБ БАНК», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ОСОБА_2 строком на один рік по 27 грудня 2018 включно.

06.02.2015 між позивачем (банком) та відповідачем (позичальником) укладено договір про відкриття кредитної лінії №07/02-15 (далі - Кредитний договір), відповідно до умов якого банк відкриває позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію у розмірі 50 000 000, 00 грн., а позичальник повертає банку кредит та сплачує проценти за користування кредитом (п.1.1 Кредитного договору)

Строк користування кредитом: з 06 лютого 2015 року по 05 серпня 2015 року (п.1.2 Договору)

Проценти за користування кредитом встановлюються у розмірі 30% від суми заборгованості за кредитом (п.1.3 Кредитного договору)

Банк надає позичальнику кредит на умовах забезпеченості кредиту, строковості, повернення та платності (п.1.4 Кредитного договору)

Згідно п.2.6 Кредитного договору позичальник зобов'язаний повернути одержаний кредит у строки передбачені п.1.2 Кредитного договору, але не пізніше 05 серпня 2015 року, сплатити нараховані відсотки та комісії за цим договором зі своїх поточних рахунків шляхом перерахування грошових коштів на позичковий рахунок та рахунки нарахованих відсотків та комісій відповідно до встановлених строків.

За умовами пункту 2.10.1 Кредитного договору остаточний розрахунок за відсотками проводиться одночасно з поверненням кредиту у строки, що зазначені у Кредитному договорі. При розрахунку відсотків враховується кількість днів в місяці за фактичну кількість днів в році - 365/366 днів. Відсотки за користування кредитом нараховуються згідно п.1.3 з дня списання коштів з позичкового рахунку позичальника до моменту погашення кредиту. При розрахунку відсотків день надання та погашення кредиту вважається як один день, при цьому день надання кредиту включається до розрахунку, а день погашення кредиту - не включається. У випадку прострочення погашення кредиту, відсотки нараховуються на суму заборгованості за кредитом і за період прострочення до моменту погашення кредиту відповідно до Кредитного договору.

Відповідно до п.2.11 Кредитного договору позичальник зобов'язаний забезпечити повне погашення кредиту, відсотків за кредитом в строки, обумовлені п.1.2 Кредитного договору.

Пунктом 3.3 Кредитного договору встановлено, що кредит, наданий банком, забезпечується усім майном та коштами позичальника, на які може бути звернуто стягнення у порядку, встановленому чинним законодавством України.

Відповідно до пункту 5.2 Кредитного договору в разі порушення позичальником строків сплати заборгованості за даним Кредитним договором, повернення заборгованості банку здійснюється шляхом звернення стягнення банком на майно та кошти позичальника в установленому діючим законодавством України порядку.

На виконання умов Кредитного договору позивачем надано відповідачу кредитні кошти у розмірі 50 000 000,00 грн. (а.с.21), проте внаслідок неналежного виконання відповідачем зобовязань за Кредитним договором у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем на загальну суму 85 528 609, 79 грн., з яких:

- прострочена заборгованість за кредитом станом на 01.04.2018 47 610 100, 00 грн.;

- загальна прострочена заборгованість за відсотками 37 918 509, 79 грн.

Оскільки зміст та обєм позовних вимог визначає позивач, який наполягає на задоволенні вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості зі сплати простроченої заборгованості за процентами за період з 01.02.2018 по 31.03.2018 у розмірі 2 308 763, 75 грн., суд розглядає спір в межах заявлених позивачем вимог на суму 2 308 763, 75 грн.

На час розгляду спору відповідач не надав господарському суду доказів добровільної сплати спірної суми заборгованості.

Суд, перевіривши здійснений позивачем розрахунок відсотків за користування кредитними коштами, дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог, у звязку з чим позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до приписів ст.ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, цивільні та господарські зобовязання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтями 610, 611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ("Позика") глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 цієї глави і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові), зокрема, грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Згідно ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 3 статті 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалися, на його банківський рахунок.

Відповідно до вимог частин 1 і 7 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається крім випадків, передбачених законом.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

В силу положень ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосуванням штрафних санкцій.

Викладене є підставою задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 185, 191, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ОСОБА_1 інвест" (49000, АДРЕСА_1, код 33325200) на користь Публічного акціонерного товариства "Юніон стандарт Банк" (65012, м.Одеса, вул. Гімназична, 21, код 20305925) прострочену заборгованість за процентами у розмірі 2 308 763, 75 грн., судовий збір у розмірі 34 631, 46 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 розділу ХІ ГПК України

Повне рішення складено 31.08.2018

Суддя ОСОБА_1