ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2018 рокуСправа № 912/2009/18
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Макаренко Т.В., за участю секретаря судового засідання Кравченко О.В. розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи № 912/2009/18

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Т.ДЕК", 69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРБЄЛТОРГ", 28120, Кіровоградська область, Онуфріївський район, с. Успенка, вул. Республіканська, буд. 11

про стягнення 142 974,00 грн

Представники учасників судового процесу:

від позивача - участі не брали;

від відповідача - участі не брали.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Т.ДЕК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРБЄЛТОРГ" про стягнення заборгованості у розмірі 142 974,00 грн, що була допущена Відповідачем в рамках Договору транспортно-експедиційного обслуговування № ТД-Укр/18 від 14.05.18, а також штрафних санкцій та річних у розмірі 1 802 212,73 грн, з покладенням витрат по сплаті судового збору на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем Договору транспортно-експедиційного обслуговування №ТД-Укр/18 від 14.05.2018, в частині оплати за наданні послуги.

Ухвалою суду від 06.08.2018 позовна заява залишена без руху для усунення недоліків, допущених позивачем, а саме: зобов'язано позивача надати докази сплати судового збору у сумі 27 033,18 грн.

13.08.2018 від товариства з обмеженою відповідальністю "Т.ДЕК" на адресу господарського суду надійшла заява від 08.08.2018 про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої керуючись ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, позивач просить зменшити розмір позовних вимог і вважати їх наступними: Стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 142 974,00 грн, що була допущена відповідачем в рамках Договору транспортно-експедиційного обслуговування №ТД-Укр/18 від 14.05.2018.

Враховуючи те, що позивачем зменшено позовні вимоги до 142 974,00 грн., то сплаченого судового збору у розмірі 2144,62 грн. достатньо для прийняття позовної заяви до розгляду господарський суд ухвалою від 14.08.2018 р. прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судовий розгляд призначив на 07.09.2018 р. о 12 год. 00 хв.

Представник позивача на електронну адресу суду, а також поштою (вх. № 25314 від 06.09.2018 р.) направив клопотання про розгляд справи без участі представника за наявними документами у матеріалах справи, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач правом на участь свого представника у судовому засіданні не скористався. Водночас господарський суд вважає відповідача належно повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Стаття 202 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов. Враховуючи, що про час та місце розгляду справи в порядку спрощеного провадження відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином, суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати всі витребувані та додаткові документи, в т. ч. заперечення проти позову, які мають значення для розгляду справи по суті.

За приписами частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Відзив подається протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (ст. 241 ГПК України).

Відповідно до частини 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи викладене, а також те, що матеріали справи містять достатньо документів для його вирішення по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представника Відповідача, відносно якого судом вжито достатніх заходів про сповіщення щодо судового засідання.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини, справу розглянуто в розумні строки, критеріями чого є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Антоненков та інші проти України", заява №14183/02, §41).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини справи, оцінивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

14.05.2018 р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Т.ДЕК" (Експедитор, позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Укрбєлторг" (Клієнт, відповідач) укладено договір транспортно-експедиторського обслуговування № ТД-Укр/18 (далі-Договір, а.с. 12-17), відповідно умов пункту 1.1. якого Експедитор зобов"язується від свого імені, за плату, за дорученням і за рахунок Клієнта організувати виконання визначених цим договором транспортно-експедиторських послуг, пов'язаних з внутрішньодержавними перевезеннями вантажів Клієнта залізничним транспортом по території України.

Відповідно до пункту 1.4 Договору виконуючи зобов'язання за цим Договором Експедитор вступає у відносини з третіми особами - учасниками перевізного процесу за дорученням і в інтересах Клієнта. Учасники перевізного процесу - підприємства залізниць, транспортні організації та інші підприємства, організації, необхідність залучення яких виникла у зв"язку з виконанням (організацією) транспортно-експедиторського обслуговування (далі - ТЕО) по Договору.

Відповідно до підпункту 2.1.5 пункту 2.1 Договору Експедитор за дорученням Клієнта організовує ТЕО та здійснює розрахунки з транспортними організаціями за перевезення, а також з іншими учасниками перевізного процесу, необхідність залучення яких виникла в процесі виконання ТЕО, з послідуючою компенсацією таких витрат Клієнтом в повному розмірі.

Згідно підпункту 2.2.1 пункту 2.2 Договору Клієнт надає Заявки Експедитору (дозволяється за допомогою електронної пошти) на заплановані об"єми перевезення за 10 (десять) робочих днів до початку надання послуг ТЕО з зазначенням: станції відправлення, станції призначення, вантажоотримувача та вантажовідправника; найменування вантажу; загального об"єму перевезення (кількість вантажу). Надає іншу інформацію та документи, необхідні Експедитору для належного надання послуг по даному Договору.

Розділом 4 Договору сторони визначили ціну та вартість Договору. Так, відповідно до пункту 4.1 Договору: вартість ТЕО - це витрати на організацію перевезення вантажів Клієнта, які в свою чергу можуть включати (але не виключно) вартість: залізничного тарифу, додаткових і договірних зборів, вартість послуг учасників перевізного процесу, необхідність залучення яких виникла у зв"язку з виконанням доручення щодо організації перевезення, екологічний збір, подачу телеграм, оплату послуг з охорони, супроводу, по зважуванню вантажу, його зберіганні, інформування про рух та/або місцезнаходження вантажу, телеграфні збори, слуг за подачу, прибирання, маневрування і оформлення провізних документів, а також інші прямо непередбачені, але пов"язані з виконанням організації перевізних вантажів Клієнта. Плата Експедитору від: кількості вантажу Клієнта, заявленого останнім до перевезення, пунктів відправлення і призначення (маршрут (и) слідування), термінів (період (и) відправки (доставки), але в будь-якому випадку не може бути менше 5 (п"яти) % від вартості витрат на організацію ТЕО.

Пунктом 4.2 Договору сторони передбачили, що загальна сума даного Договору складається з загальної вартості наданих Експедитором послуг на протязі строку дії даного Договору, що підтверджується підписаними Сторонами актами наданих послуг.

Згідно пункту 5.3 Договору форма оплати за цим Договором - за фактом наданих послуг ТЕО, протягом 1 банківського дня, з моменту надання Експедитором Клієнту документів (допускається по електронній пошті), що підтверджують вартість витрат на організацію ТЕО і рахунку-фактури на оплату послуг Експедитора.

Відповідно до пункту 6.1 Договору кожного місяця згідно наданим Експедитором формі Експедитор передає, а Клієнт приймає Акт наданих послуг. На протязі 5 банківських днів Клієнт погоджує та підписує акт наданих послуг по ТЕО. В разі якщо Клієнт не підписує та не надає письмових заперечень відносно його змісту на протязі зазначеного строку, акт вважається погодженим та підписаним з боку Клієнта.

Згідно пункту 6.2 Договору за зазначений в Акті період, сторони підтверджують об"єм наданого ТЕО, проводять звірку взаєморозрахунків, погоджують та затверджують вартість послуг.

Пунктом 8 Договору сторони передбачили, що на дату виникнення податкових зобов"язань платник податків зобов"язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації в порядку, визначеному законодавством, підпису, уповноважених платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений кодексом строку.

Договір вступає в силу з дати підписання сторонами і діє на протязі одного року (п. 11.1 Договору).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач (Експедитор) на виконання умов п.п. 2.2.6, 6.1, 6.2 Договору надав транспортно-експедиційні послуги Клієнту, що підтверджується Актом надання послуг № 82 від 27.05.2018 р. на суму 142 974,00 грн., в т.ч. ПДВ, який підписано обома сторонами (а.с. 19).

За твердженням позивача, дійсність наданих транспортно - експедиційних послуг підтверджується підписанням відповідачем - ТОВ "Укрбєлторг" акту наданих послуг та складення Експедитором податкової накладної в електронній формі та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений Податковим кодексом строк (а.с. 19, 20-21).

Відповідач свої зобов'язання не виконав, заборгованість становить 142 974,00 грн., в т.ч. ПДВ.

За твердженням позивача, 25.05.2018 р. Експедитором було виставлено Клієнту засобами електронної пошти рахунок - фактуру № 46 від 25.05.2018 р. (а.с. 18).

Таким чином, оплата за надані послуги Експедитора повинна була відбутися не пізніше 28.05.2018 р., що відповідає підписаному сторонами Акту наданих послуг № 82 від 27.05.2018 р.

Отже кінцевий строк для оплати належним чином наданих послуг за Договором настав 28.05.2018 р., відповідно прострочення платежу вважається з 29.05.2018 р.

В порядку досудового врегулювання спору позивач скеровував відповідачу претензію за вих. № 46 від 05.06.2018 р. та лист від 04.06.2018 р. вих. № 45 (а.с. 22-27).

Таким чином, позивачем дотримано умови п.п. 10.4-10.5 Договору, якими передбачено, що сторона яка отримала претензію, зобов'язана розглянути її і відповісти по суті претензії (підтвердити згоду на повне або часткове ї задоволення або повідомити про повну або часткову відмову в її задоволенні), не пізніше місяця з дати отримання претензії. Якщо сторони не досягли домовленості шляхом переговорів протягом 30 календарних днів з дня пред"явлення претензії, сторони передають спір на розгляд до Господарського суду відповідно до встановленої підсудності.

Відповіді на претензію відповідач не надав.

Відтак, позивач звернувся до господарського суду із позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 142 974,00 грн.

При прийнятті рішення суд виходив із наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 Цивільного кодексу України).

Як підтверджується матеріалами справи, позивач та відповідач уклали Договір транспортно-експедиційного обслуговування від 14.05.2018 р. № ТД/Укр/18, у зв'язку із чим набули взаємних прав і обов'язків.

За своєю правовою природою укладений між сторонами правочин є договором транспортного експедирування, зважаючи на наступне.

Відповідно до статті 316 Господарського кодексу України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Аналогічні приписи містить стаття 929 Цивільного кодексу України, а частиною 2 зазначеної статті визначено, що Положення Глави 65 ЦК України поширюються також на випадки, коли обов'язки експедитора виконуються перевізником.

Відповідно до статей 929, 930 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Позивач свої зобов'язання за Договором транспортно-експедиційного обслуговування від 14.05.2018 р. № ТД/Укр/18 виконав повністю, що підтверджується Актом надання послуг № 82 від 27.05.2018 р. та не заперечується відповідачем.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 ГК України).

Вимога надати докази невиконання або неналежного виконання відповідачем зобов'язань за договором (ст. 610 ЦК України) покладається на позивача. Водночас, стаття 614 ЦК України зобов'язує відповідача надати докази відсутності вини у неналежному виконанні зобов'язання.

Отже, при пред'явленні позову кредитор повинен довести лише факт порушення зобов'язання, він звільняється від обов'язку доводити вину боржника. Тягар доказування відсутності вини в порушенні зобов'язання лежить на боржникові.

Відповідно до положень статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. При цьому, згідно ст. 77 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивач довів факт порушення відповідачем зобов'язання щодо оплати вартості наданих транспортно-експедиційних послуг у повному обсязі, відповідач не заперечив проти дійсності наданих послуг.

При цьому, слід зазначити, що підписавши акт надання послуг № 82 від 27.05.2018 р., відповідач погодився із дійсністю здійснених транспортно - експедиційних послуг та доказів зворотнього не надав.

Згідно із статтею 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Доказів наявності обставин зазначених у статті 617 Цивільного кодексу України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання відповідачем не подано.

Отже, відповідач своїх зобов'язань не виконав, чим порушив вимоги частини 2 статті 193 Господарського кодексу України, якою передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань за надані послуги у розмірі 142 974,00 грн.

Судовий збір покладається на відповідача, оскільки, спір виник з його вини.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбєлторг" (28120, Кіровоградська область, Онуфріївський район, с. Успенка, вул. Республіканська, буд. 11, код ЄДРОПУ 40877204) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Т.ДЕК" (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158, ) заборгованість в сумі 142 974,00 грн., а також судовий збір в сумі 2 144,62 грн.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через Господарський суд Кіровоградської області.

Копії рішення направити рекомендованим листом з повідомленням про вручення позивачу за адресою: 69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158; відповідачу за адресою: 28120, Кіровоградська область, Онуфріївський район, с. Успенка, вул. Республіканська, буд. 11.

Повний текст рішення складено та підписано 07.09.2018р.

Суддя Т. В. Макаренко