ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2018 р. Справа № 917/494/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Істоміна О.А. , суддя Тихий П.В.,

за участі секретаря судового засідання Кохан Ю.В.,

за участі представників:

стягувача - Андрійко С.Л., довіреність № 14-199 від 11.12.2017;

боржника - Бакланов Д.В., довіреність № 10-75/956 від 22.01.2018;

третя особа - не з'явився;

орган ДВС - Фоміна В.І. довіреність № 3951/20.3-03 від 29.12.2017;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вх. № 1346П/3) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 08 червня 2018 року по справі № 917/494/15, винесену за результатами розгляду скарги боржника - ПАТ "Полтаваобленерго" на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при виконанні рішення у справі № 917/494/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ;

до Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", м. Полтава;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Кременчукгаз", м. Кременчук Полтавської області;

про стягнення грошових коштів у розмірі 275.669.433,89 грн,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 01.03.2016 у справі № 917/494/15 позов задоволено частково. Стягнуто з боржника на користь стягувача 108.615.673,09 грн боргу за договором поставки природного газу № 294-ПР від 18.02.2014р., 47.496.681,47 грн пені, 10.817.412,23 грн 3% річних, 135849244,17 грн інфляційних нарахувань, 73.080,00 грн судового збору. Відмовлено в частині стягнення 11.874.171,00 грн пені. В іншій частині провадження у справі припинено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22.06.2016 рішення Господарського суду Полтавської області від 01.03.2016 у справі № 917/494/15 змінено в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, а саме: стягнуто з боржника на користь стягувача 2.878.600,30 грн пені, 5141781,63 грн 3% річних, 63.044.378,40 грн інфляційних нарахувань та відмовлено в частині стягнення 25.907.403,20 грн пені. В іншій частині рішення залишено без змін.

На примусове виконання зазначеного рішення (з урахуванням змін, внесених судом апеляційної інстанції) 11.07.2016 Господарським судом Полтавської області видано наказ № 917/494/15.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 25.08.2016 у справі № 917/494/15, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 10.10.2016 та поставою Вищого господарського процесуального кодексу від 14.12.2016, за заявою боржника - ПАТ "Полтаваобленерго" розстрочено виконання рішення у справі № 917/494/15 на 30 місяців рівними частинами, з дня винесення ухвали, а саме: по 5991783,78 грн щомісяця.

09.08.2016 Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 51897152 з примусового виконання наказу Господарського суду Полтавської області від 11.07.2016 у справі № 917/494/15.

16.04.2018 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні ВП № 51897152, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх рахунках боржника згідно переліку.

14.05.2018 до Господарського суду Полтавської області надійшла скарга боржника - ПАТ "Полтаваобленерго" від 11.05.2018 № 10-75/7587 на дії посадових осіб органу ДВС, в якій скаржник просить визнати дії посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України по винесенню постанови про арешт коштів боржника від 16.04.2018, вимоги про списання коштів та виконавчого збору в АТ "Таксомбанк" неправомірними, з посиланням на порушенням вимог ст.ст. 2, 18, 27, 48, 56 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 08.06.2018 у справі № 917/494/15 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Киричук О.А., суддя Тимощенко О.М., суддя Семчук О.С.) скаргу задоволено частково. Визнано дії посадових осіб відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України по винесенню постанови про арешт коштів боржника від 16.04.2018 ВП № 51897152 по справі № 917/494/15 неправомірними в частині накладення арешту в сумі 2 089 416,12 грн. В іншій частині відмовлено в задоволенні скарги. В частині визнання дій посадових осіб відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України неправомірними щодо винесення вимоги про списання коштів та виконавчого збору в AT "Таскомбанк" скаргу залишено без розгляду на підставі клопотання скаржника - ПАТ "Полтаваобленерго".

Повний текст зазначеної ухвали складено 12.06.2018.

Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 22.06.2018, тобто в межах встановленого законом строку на апеляційне оскарження ухвали суду, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду через Господарський суду Полтавської області з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 08.06.2018 у справі № 917/494/15 в частині задоволення скарги боржника та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні скарги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що 16.04.2018 державним виконавцем обгрунтовано винесено постанову про арешт коштів боржника на суму боргу - 3320413,68 грн. та суму виконавчого збору - 2421566,09 грн. оскільки боржником чітко не дотримано графік сплати боргу за наданою судом розстрочкою виконання рішення суду. Вказує на те, що разова сплата боржником суми 47459586,00 грн. не спростовує факту порушення порядку виконання рішення суду, а наявність договору про взаєморозрахунки не впливає на хід виконавчого провадження та не забороняє вчинення державним виконавцем певних виконавчих дій.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 06.07.2018 у справі № 917/494/15 апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишено без руху на підставі п.п. 2, 3 ч. 3 ст. 258 та ч.ч. 2, 6 ст. 260 Господарського процесуального кодексу та надано апелянту строк для усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

На виконання даної ухвали 19.07.2018 скаржник - ВПВР Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України за вх. № 6252 подав заяву про усунення недоліків та надав до вказаної заяви платіжне доручення № 2327 від 23.06.2018 про сплату судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1762,00 грн та оригінали поштової квитанції та опису вкладення до цінного листа від 16.07.2018, які свідчать про надсилання копії апеляційної скарги з доданими до неї документами на адресу 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ПАТ "Кременчукгаз".

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 23.07.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою, встановлено іншим учасникам справи (стягувачу - ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", боржнику - ПАТ "Полтаваобленерго", та 3-й особі - ПАТ "Кременчукгаз") строк до 02.08.2018 для надання відзивів на апеляційну скаргу, з наданням доказів надсилання (надання) іншим учасникам справи копій відзивів та доданих до них документів. Призначено апеляційну скаргу до розгляду в судовому засіданні на " 02" серпня 2018 року о 10:30 год. Викликано в судове засідання представників учасників справи, з належним чином оформленими повноваженнями. Зобов'язано учасників справи у випадку неможливості прибуття їх представників в судове засідання письмово повідомити про це суд, із зазначенням причини неможливості прибуття.

На виконання зазначеної ухвали боржник - ПАТ "Полтаваобленерго" надав відзив на апеляційну скаргу, в якому не погоджується з доводами скаржника, викладеними в апеляційній скарзі, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

В обґрунтування своєї позиції по справі вказує на те, що розмір виконавчого збору вираховується з фактично стягнутої суми. Як свідчать матеріали справи та підтверджено в судовому засіданні представником ВПВР Департаменту ДВС МЮУ, фактичне стягнення за даним виконавчим провадженням здійснено на суму боргу - 3 320413,68 грн. Проте, сума виконавчого збору безпідставно нарахована у розмірі 2421566,09 грн. замість 332041,37 грн.

Інші сторони відзиви на апеляційну скаргу не надали.

3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "Кременчукгаз" своїм правом на участь у судовому засіданні не скористалось, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи є поштове повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції № 754.

У зв'язку із знаходженням 02.08.2018 судді Барбашової С.В. у відпустці, 02.08.2018 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи № 917/494/15 між суддями та для її розгляду сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - доповідач Пелипенко Н.М., суддя Істоміна О.А., суддя Тихий П.В.

За таких обставин, відповідно до частини 14 статті 32 Господарського процесуального кодексу України розгляд апеляційної скарги починається спочатку. А отже спочатку починається визначений частиною 1 статті 273 ГПК строк розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні 02.08.2018 відкладено розгляд апеляційної скарги на 03.09.2018 на 11:00 год. Органу ДВС запропонованого надати суду апеляційної інстанції розрахунок сум виконавчого збору за місяці прострочення сплати щомісячного платежу та постанову про стягнення виконавчого збору.

На виконання зазначеної ухвали Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 10.08.2018 за вх. № 6252 надав розрахунок сум виконавчого збору за період прострочення щомісячних платежів по ухвалі господарського суду Полтавської області від 25.08.2016 у справі № 917/494/15 про розстрочення виконання рішення.

Розглянувши матеріали справи та наявні у ній докази, дослідивши доводи сторін, викладені в апеляційні скарзі та відзиві на апеляційну скаргу, вислухавши пояснення представників сторін в судовому засіданні, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та дотримання норм процесуального права, повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Господарським судом Полтавської області 01.03.2016р. прийняте рішення у даній справі, яким позов задоволено частково, стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 108 615 673,09 грн. боргу, 47 496 681,47 грн. пені, 10 817 412,23 грн. 3% річних, 135 849 244,17 грн. інфляційних нарахувань, 73080,00 грн. судового збору, відмовлено в частині стягнення 11874171 грн. пені, в іншій частині - провадження у справі припинено.

Після перегляду апеляційним судом, рішення господарського суду Полтавської області від 01 березня 2016 року у справі № 917/494/15 змінено в частині суми стягнення пені, 3 % річних та інфляційних втрат, викладено в наступній редакції "Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 2 878 600,30 грн. пені, 5 141 781,63 грн. 3% річних, 63 044 378,40 інфляційних нарахувань, відмовити в частині стягнення 25 907 403, 20 грн. пені". В іншій частині рішення залишене без змін.

На виконання рішення суду по справі № 917/494/15 господарським судом Полтавської області 11.07.16 видано відповідний наказ, про стягнення з Боржника 108 615 673,09 грн. боргу, 2 878 600,30 грн. пені, 5 141 781,63 грн. 3% річних, 63 044 378,40 грн. інфляційних нарахувань, 73 080,00 грн. судового збору.

09.08.2016 р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження у відношенні примусового виконання наказу Господарського суду Полтавської області від 11.07.2016 року у справі № 917/494/15.

Ухвалою господарського суду Полтавської області 25.08.16 у справі № 917/494/15 заяву боржника про розстрочку виконання вказаного рішення задоволено частково та розстрочено його виконання на 30 місяців рівними частинами по 5991783,79 грн.

Виконуючи вимоги вказаної ухвали, ПАТ «Полтаваобленерго» у період з вересня 2016р. по червень 2017р. сплачувало кожного місяця кошти у сумі 5991783,79 грн. За липень 2017 р. було сплачено частину платежу у сумі 3146054,34 грн. Крім того, 16.12.2016р. було сплачено на користь стягувача судовий збір у розмірі 73 080,00 грн.

20.06.2017 р. між сторонами по справі було підписано Договір про проведення взаєморозрахунків №120/332/3044, у якому сторони зобов'язуються не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору поставки природного газу № 294-ПР від 18.02.2014р.

У відповідності до вимог п.13 Договору про проведення взаєморозрахунків №120/332/3044 ПАТ «Полтаваобленерго» платіжним дорученням № 1 від 16.11.2017р. перерахувало на користь ПАТ НАК Нафтогаз України 47459 586,00 грн. в рахунок погашення основної заборгованості за Договором від 18.02.2014р. № 294-ПР.

Таким чином, сплативши 47459586,00 грн., ПАТ «Полтаваобленерго» виконало вимоги ухвали господарського суду Полтавської області від 25.08.2016р. про розстрочку виконання рішення суду по справі №917/494/15 з липня 2017 по лютий 2018 року включно, а саме, сплатило:

2845729,44 - частина платежу за липень 2,78 - платіж за серпень 2,78 - платіж за вересень 2,78 - платіж за жовтень 2,78 - платіж за листопад 2,78 - платіж за грудень 2,78 - платіж за січень 2,78 - платіж за лютий 2,10 - частина платежу за березень 2018;

Не сплаченою залишилась частина платежу за березень 2018 у розмірі 3320413,68 грн.

Про факт сплати суми 47459586,00 грн. ПАТ «Полтаваобленерго» повідомило ВПВР Департамент ДВС МЮУ заявою № 10-75/15656 від 30.11.2017р. та надало платіжне доручення № 1 від 16.11.2017 р. про сплату коштів.

Матеріали справи свідчать про те, що 02.04.2018 стягувач повідомив ВПВР Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про те, що сума несплачених боржником платежів за графіком становить 3320413,68 грн. та просив вжити заходів примусового стягнення заборгованості в частині прострочення платежу за встановленим графіком.

16.04.18 державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти боржника у межах суми стягнення з урахуванням виконавчого збору та витрат на провадження у розмірі 5741979,77 грн.

При цьому у постанові зазначено наступне: "В ході проведених виконавчих дій з'ясовано, що боржником частково у сьомому, в повному розмірі у восьмому, дев'ятому, десятому місяцях 2017 року порушено строки виконання рішення суду, а саме несвоєчасно сплачено заборгованість, а також у березні 2018 не сплачено в повному розмірі щомісячний платіж і сума прострочення складає 3320413,68 грн.».

ПАТ "Полтаваобленерго" вважає дії посадових осіб відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України по винесенню постанови про арешт коштів боржника у сумі 5741979,77 грн. неправомірними, оскільки на думку боржника він сплачував платежі своєчасно.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що скарга ПАТ "Полтаваобленерго"підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов'язковим до виконання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цьогоЗакону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 18 Закону «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

У ст.10 Закону «Про виконавче провадження» зазначено, що заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти боржника.

Відповідно до абз.1 ч.2 ст.48 Закону «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Згідно зі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

У ч.ч. 1, 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Відповідно до розділу VІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, виконавчий збір стягується на підставі постанови, яка виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника сум або закінчення виконавчого провадження згідно ст. 39 Закону в розмірі 10% від суми, що фактично стягнута, повернута стягувачу.

Таким чином, за змістом наведених норм чинного законодавства обов'язковими умовами стягнення виконавчого збору є фактичне виконання судового рішення та вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції та боржника, що підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника сум коштів є здійснення державним виконавцем дій по фактичному стягненню з боржника на користь стягувача зазначених у виконавчому документі сум, а виконавчий збір обраховується лише від розміру фактично стягнутих сум.

Аналогічну правову позицію наведено у постановах Верховного Суду від 15.02.2018 у справі № 910/1587/13 та від 03.03.2018 у справі № 925/1788/15 та від 14.05.2018 у справі 908/2356/16.

Проте, при дослідженні матеріалів справи встановлено, що державним виконавцем при винесенні постанови від 16.04.2018 безпідставно накладено арешт на кошти боржника у сумі 2421457,49 грн., які він вважає витратами виконавчого провадження.

Так, як вже зазначалось вище, у вказаній справі був встановлений порядок виконання рішення шляхом сплати по 5 991 783,78 грн. щомісячно.

Матеріалами справи підтверджено, що ПАТ «Полтаваобленерго» у період з вересня 2016р. по червень 2017р. включно рівними частинами сплачувало кошти на рахунок стягувача у розмірі 5991783,79 грн., та 16.12.2016р. було сплачено судовий збір у розмірі 73 080,00 грн.

20.06.2017 р. між сторонами по справі було підписано договір про проведення взаєморозрахунків №120/332/3044, у якому сторони зобов'язались не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості, у зв'язку з чим, платежі за серпень - жовтень 2017 у розмірі 5991783,79 грн. та частково за липень у розмірі 2319947,47 грн. боржник сплатив 16.11.2017.

Матеріали справи свідчать про те, що 16.11.2017 боржник перерахував суму у розмірі 47459586,00 грн., тобто оплатив несплачені платежі за липень - жовтень 2017 та сплатив розстрочку виконання рішення суду по справі №917/494/15 до березня 2018 року включно.

02.04.2018 стягувач повідомив ВПВР Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про те, що сума несплачених боржником платежів за графіком становить 3320413,68 грн. та просив вжити заходів примусового стягнення заборгованості в цій сумі. При перевірці наданих доказів встановлено, що несплачена ПАТ «Полтаваобленерго» сума у розмірі 3320413,68 грн. є частиною щомісячного платежу за березень 2018.

Тобто, постанова про накладення арешту на грошові кошти боржника винесена державним виконавцем 16.04.2018 на підставі заяви стягувача від 02.04.2018 щодо несплати 3320413,68 грн. за березень 2018.

У вказаній постанові державний виконавець зазначив, що боржником частково у сьомому, в повному розмірі у восьмому, дев'ятому, десятому місяці 2017 року порушено строки виконання рішення суду, а також у березні 2018 не сплачено 3320413,68 грн.

При цьому, арешт було накладено на грошові кошти боржника у сумі 5741979,77 грн., з яких:

3320413,68 грн. - не сплачена сума боргу по розстрочці за березень 2018

332041,37 грн. - виконавчого збору з цієї суми (10% від 3320413,68 грн.)

108,60 грн. - витрати виконавчого провадження по стягненню суми 3320413,68 грн.

2421457,49 грн. - виконавчий збір та витрати виконавчого провадження по простроченим платежам за сьомий, восьмий, дев'ятий, десятий місяці 2017.

Тобто, державний виконавець вважає, що виконавчі дії ним були проведені по стягненню з боржника як несплаченої суми за березень 2018 - 3320413,68 грн. так і по простроченим платежам за сьомий, восьмий, дев'ятий, десятий місяці 2017.

Однак, в матеріалах справи наявні докази примусового виконання ухвали господарського суду Полтавської області від 25.08.2016р. по справі №917/494/15 лише щодо стягнення 3 320 413,68 грн. - частина щомісячного платежу за березень 2018.

Доказів, які б свідчили про фактичне стягнення у примусовому порядку за виконавчим провадженням № 51897152 сум за сьомий, восьмий, дев'ятий, десятий місяці 2017 року, суду не надані.

При цьому матеріали справи свідчать про те, що 20.06.2017 р. між сторонами по справі було підписано договір про проведення взаєморозрахунків №120/332/3044, у якому сторони зобов'язались не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості, у зв'язку з чим, платежі за серпень - жовтень 2017 у розмірі 5991783,79 грн. та частково за липень у розмірі 2319947,47 грн. боржник сплатив 16.11.2017.

На вимогу Харківського апеляційного господарського суду ВПВР Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надав розрахунок щомісячних платежів за виконавчим провадженням № 51897152, в якому зазначено, що суми за сьомий, восьмий, дев'ятий, десятий місяці 2017 року сплачено боржником своєчасно 16.11.2017.

Таким чином, доказів стягнення платежів за сьомий, восьмий, дев'ятий, десятий місяці 2017 року у примусовому порядку, зокрема шляхом звернення стягнення на грошові кошти, майно боржника, органом виконавчої служби суду не надано.

За даних обставин, з огляду на положення статті 27 Закону України «Про виконавче провадження»І, виходячи з розміру фактично стягнутої суми (3 320 413,68 грн.), виконавчий збір має становити 332 041,37 грн. (10 % від 3 320 413,68 грн.)

Доводи органу ДВС про те, що несвоєчасна сплата платежів у сьомому, восьмому, дев'ятому, десятому місяці 2017 року є підставою для стягнення виконавчого збору у розмірі, визначеному державним виконавцем у постанові про арешт коштів боржника від 16.04.2018р. ВП № 51897152 є безпідставними з огляду на таке.

Позиція органу державної виконавчої служби стосовного того, що навіть при відсутності фактичного стягнення суми або проведення інших дій виконавчий збір підлягає стягненню, прямо суперечить вимогам ч. 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII.

Аналіз норм Закону № 1404-VIII дає підстави вважати, що обов'язковими умовами стягнення виконавчого збору є: 1) фактичне виконання судового рішення;

2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень. За своїм призначенням виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення.

Підтвердження саме такого трактування стягнення виконавчого збору міститься в «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, якою регламентовані дії виконавця. Так, відповідно до п. 20 розділу ІІІ «Інструкції з організації примусового виконання рішень» у постанові про повернення виконавчого документу стягувачу виконавець вказує результати виконання (суму, яку фактично стягнуто), а на виконавчому документі робить відмітку про суму стягнутого виконавчого збору, тим самим законодавець підтверджує, що виконавчий збір стягується тільки з суми, яка фактичного стягнута на користь стягувача.

Таким чином, при винесенні постанови про арешт коштів боржника від 16.04.118 р. та визначенні суми в межах якої накладено арешт, державним виконавцем безпідставно зазначена сума в розмірі 5 741 979,77 грн., оскільки стягненню підлягає сума у розмірі 3652563,65грн. ( заборгованість - 3320413,68 грн. + виконавчий збір 332041,37 грн. + витрати на проведення виконавчих дій 108,60 грн.).

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що дія державного виконавця при винесенні постанови про арешт коштів боржника від 16.04.2018р. ВП № 51897152 по справі №917/494/15 є неправомірною в частині накладення арешту в сумі 2089416,12 грн. (5741979,77 грн. - 3652563,65грн.)

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв'язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржувану ухвалу прийнято з порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у зв'язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржувана ухвала Господарського суду Полтавської області від 08 червня 2018 року у справі № 917/494/15 має бути залишена без змін.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача апелянта.

Керуючись ст.ст. 254, 269, 270, 271,п.1ч.1ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 08 червня 2018 року у справі № 917/494/15 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 08 червня 2018 року у справі № 917/494/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складено 10.09.2018.

Постанова може бути оскаржена в порядку ч. 1 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Пелипенко Н.М.

Суддя Істоміна О.А.

Суддя Тихий П.В.