ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.08.2018 Справа № 920/269/18

Господарський суд Сумської області у складі судді Соп'яненко О. Ю.

при секретарі судового засідання Середі І.Г.,

за участю:

від 1-го позивача - Кисельов В.М.

від 2-го позивача - Кисельов В.М.

від відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Сумської області матеріали справи № 920/269/18

за позовом:1) ФОП Бойко Сергія Олександровича, м. Суми,

2) ФОП Бойко Андрія Олександровича, м. Суми

до відповідача ТОВ "Завод "ЕКО-ПРОДУКТ" (42335, Сумська область, Сумський район, с. Іволжанське, вул. Заводська, 4, )

про стягнення 382 017,38 грн. боргу за договором оренди нерухомого майна

встановив:

Відповідно до вимог позовної заяви позивачі просять суд стягнути з відповідача на свою користь 382 017,38 грн. боргу за Договорами оренди нерухомого майна, з яких 236 534,01 грн. боргу, 126 115,00 грн. інфляційні, 19 368,37 грн. - 3% річних, нарахованих за період з 11.01.2014 по 26.03.2018. вказану заборгованість позивачі просять стягнути по 191 008,69 грн. на користь ФОП Бойко С.О. та ФОП Бойко А.О. та судовий збір.

Ухвалою господарського суду від 02.05.2018 відкрито провадження у даній справі.

В матеріалах справи міститься клопотання відповідача про застосування строків позовної давності до вимог позивачів (вх. 1299), відзив на позов, відповідно до якого проти позову заперечує.

Позивач подав відповідь на відзив відповідача.

Ухвалою господарського суду від 27.06.2018 продовжено строк підготовчого провадження у даній справі до 02.08.2018.

Ухвалою господарського суду від 12.07.2018 закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 20.08.2018.

Представник позивачів подав суду клопотання про отримання доказів з матеріалів справи № 920/797/17 за позовом ФОП ОСОБА_4 до ТОВ «Завод «Еко-Продукт» про стягнення 350 758,24 грн.

В судовому засіданні було досліджено матеріали справи № 920/797/17.

Представник позивачів підтримав поданий позов.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, згідно поштового повідомлення про вручення поштового відправлення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази, суд встановив:

З позовної заяви вбачається, що ФОП ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) був власником нежитлових приміщень кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», площею 733,7 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3.

Частина вказаних приміщень площею 86,0 кв.м в період з січня 2013 по серпень 2016 знаходилась в оренді ТОВ «Завод «Еко-Продукт».

ІНФОРМАЦІЯ_2 ФОП ОСОБА_4 помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_2.

Спадкоємцями померлого власника приміщень є його сини - Бойко С.О. та Бойко А.О. (позивачі), які є ФОП.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язаннях може бути змінений іншою особою, у т.ч. внаслідок правонаступництва.

Матеріали справи свідчать, що згідно свідоцтва про право на спадщину від 16.03.2018 нерухоме майно - вищевказані нежитлові приміщення, знаходиться у спільній частковій власності позивачів, кожному з яких належить ? частина нежитлових приміщень.

У березні 2018 позивачам стало відомо про борг відповідача зі сплати орендної плати на суму 236 534,01 грн. за період з 01.05.2013 по 01.08.2016.

Вказана сума боргу виникла на підставі договору здачі в операційну оренду основних засобів № 3 від 31.12.2012, який діяв з 01.01.2013 по 31.12.2015, заборгованість за яким становить 166 534,01 грн.

Зокрема, згідно умов даного договору в операційну оренду було здано відповідачу нежитлові приміщення площею 86 кв.м за адресою АДРЕСА_3 та за користування якими відповідач мав сплачувати 10 000,00 грн. за місяць не пізніше 10 числа поточного місяця (п. 4.1.2 Договору).

Проте, за погодженням сторін, оренда плата зменшувалася, а саме: перший квартал 2013,весь 2014 рік та перший квартал 2015 оренда плата складала 5 000,00 грн. за місяць, що підтверджено відповідними актами приймання-передачі наданих послуг.

Позивачі вказують, що відповідачем сплачувалася орендна плата за вказаним договором на загальну суму 265 000,00 грн., що підтверджено розрахунком та актами приймання-передачі наданих послуг за 2013, 2014 та 2015 роки, проте, з січня 2013 по травень 2016 відповідач сплатив лише 28 000,00 грн., з яких 13 000,00 грн. сплачено протягом 2013 та 10 000,00 грн. сплачено 05.04.2016, 5 000,00 грн. - 27.05.2016.

Також, було здійснено зарахування зустрічних однорідних вимог, згідно Протоколу про взаємозалік зустрічних однорідних вимог від 26.07.2017, на суму 70 465,99 грн.

У зв'язку з чим, заборгованість за Договором № 3 від 31.12.2012 склала 166 534,01 грн. за період з 11.01.2014 по 04.04.2018.

Крім того, згідно договору здачі в операційну оренду основних засобів № 3 від 04.01.2016, який діяв з 01.01.2016 по 30.06.2016, заборгованість відповідача складає 60 000,00 грн.

Зокрема, згідно умов даного договору, за користування основними засобами відповідач мав сплачувати 10 000,00 грн. за місяць не пізніше 10 числа поточного місяця (п. 4.1.2 Договору).

Строк дії договору до 30.06.2016, а в частині обов'язків по розрахункам у разі їх невиконання - до повного проведення розрахунків та відшкодування збитків.

Протягом дії вказаного договору відповідачу було надано послуги на загальну суму 60 000,00 грн., що підтверджено розрахунком та актами приймання-передачі наданих послуг.

Однак, відповідач зобов'язань за договором щодо сплати орендної плати не виконав, у зв'язку з чим, сума заборгованості за договором № 3 від 04.01.2016 склала 60 000,00 грн.

Крім того, згідно договору здачі в операційну оренду основних засобів № 3 від 30.06.2016, який діяв з 01.07.2016 по 01.08.2016, заборгованість відповідачяа складає 10 000,00 грн.

Зокрема, згідно умов даного договору, за користування основними засобами відповідач мав сплачувати 10 000,00 грн. за місяць не пізніше 10 числа поточного місяця (п. 4.1.2 Договору).

Строк дії договору до 31.12.2016, але за погодженням сторін договору дію договору було припинено 01.08.2016.

Протягом дії вказаного договору відповідачу було надано послуги на загальну суму 10 000,00 грн., що підтверджено розрахунком та актом приймання-передачі наданих послуг.

Однак, відповідач зобов'язань за договором щодо сплати орендної плати не виконав, у зв'язку з чим, сума заборгованості за договором № 3 від 30.06.2016 склала 10 000,00 грн.

Матеріали справи свідчать, що після припинення договірних відносин, між ФОП ОСОБА_4 та ТОВ «Завод «Еко-Продукт» було підписано акт звіряння взаємних розрахунків, станом на 01.08.2016, відповідно до якого загальна сума заборгованості склала 307 000,00 грн., а заборгованість ФОП ОСОБА_4 перед відповідачем склала 70 465,99 грн.

У зв'язку зі складенням протоколу про взаємозалік зустрічних однорідних вимог на суму 70 465,99 грн., заборгованість відповідача зменшилась та склала 236 534,01 грн.

ФОП ОСОБА_4 звернувся до відповідача з листом про сплату заборгованості на суму 236 534,01 грн. та надіслав акт звіряння взаєморозрахунків, однак, відповідач акт не підписав, боргу не сплатив.

Таким чином, станом на 04.04.2018, заборгованість ТОВ «Завод «Еко-Продукт» за договорами здачі в операційну оренду основних засобів № 3 від 31.12.2012, від 04.01.2016 та від 30.06.2016, складає 236 534,01 грн.

26.03.2018 позивачі звернулися до відповідача з листом з вимогою сплати заборгованості у вищевказаній сумі, інфляційних збитків та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання (загальна сума 382 017,39 грн.), однак, станом на 04.04.2018, відповідач боргу не сплатив, відповіді на лист не надав.

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ст. 286 ГК України орендна плата сплачується орендарем незалежно від результатів його господарської діяльності.

Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимого кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу враховуючи встановлений індекс інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором чи законом.

Відповідно до поданого розрахунку вбачається, що нараховано 126 115,00 грн. інфляційних збитків, а саме: 107 445,00 грн. за договором від 31.12.2012, 16 190,00 грн. за договором від 04.01.2016, 2 480,00 грн. за договором від 30.06.2016.

Відповідно до поданого розрахунку вбачається, що нараховано 19 368,37 грн. 3% річних, а саме: 15 254,68 грн. за договором від 31.12.2012, 3 600,82 грн. за договором від 04.01.2016, 512,87 грн. за договором від 30.06.2016.

Отже, загальна сума заборгованості відповідача склала 382 017,39 грн.

Щодо клопотання відповідача про застосування строку позовної давності суд зазначає наступне.

Відповідач вважає, що відносно частини вимог сплив строк позовної давності, зокрема, за договором від 31.12.2012, який діяв до 31.12.2015.

Заборгованість з орендної плати за вказаним договором становить 166 534,01 грн.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки, згідно ст. 257 ЦК України.

Відповідач вважає, що строк позовної давності про стягнення боргу за договором № 3 від 31.12.2012, сплив.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Відповідно до Постанови Пленусу вищого господарського суд України № 10 від 29.05.2013 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» у зобов'язальних правовідносинах, в яких визначено строк виконання зобов'язання, перебіг позовної давності починається з дня, наступного за останнім днем, у який відповідне зобов'язання мало бути виконане. Якщо договором чи іншим правочином визначено різні строки виконання окремих зобов'язань, що з нього виникають (наприклад, у зв'язку з поетапним виконанням робіт або з розстроченням оплати), позовна давність обчислюється окремо стосовно кожного з таких строків. Позовна давність за позовами, пов'язаними з простроченням почасових платежів (проценти за користування кредитом, орендна плата тощо), обчислюється окремо за кожним простроченим платежем.

За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання (абзац другий частини п'ятої статті 261 ЦК України), тобто після закінчення: або передбаченого частиною другою статті 530 ЦК України семиденного строку від дня пред'явлення вимоги; або передбаченого іншим актом цивільного законодавства чи договором іншого пільгового строку, в який боржник має виконати зобов'язання. Виняток з цього правила становлять випадки, коли із закону або з договору випливає обов'язок негайного виконання зобов'язання: у такому разі перебіг позовної давності починається від дня пред'явлення вимоги кредитором.

Матеріали справи свідчать, що відповідно до п. 4.1.2 Договору, оренда плата має сплачуватися не пізніше 10 числа поточного місяця.

У зв'язку з чим, строк позовної давності сплив щодо такої частини вимог позивачів за Договором № 3 від 31.12.2012, а саме: за вимогами за січень - березень 2013 строк позовної давності сплив 11.01.2016, 11.02.2016 та 11.03.2016 відповідно на загальну суму 15 000,00 грн. (5 000,00 грн. за кожний місяць).

В свою чергу строк позовної давності за вимогами за квітень 2013 було перервано, оскільки 05.04.2016відповідачем було сплачено частину орендної плати в сумі 10 000,00 грн., а відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Відповідно до ст. 267 ЦК України сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, суд відмовляє позивачам в задоволенні позовних вимог на суму 15 000,00 грн. заборгованості за Договором № 3 від 31.12.2012, нарахованої за січень - березень 2013 року у зв'язку зі спливом строку позовної давності.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

З урахуванням всіх обставин справи, позивачі подали суду належні докази, які об'єктивно і у визначеному законом порядку підтвердили їх позиції, тому вимоги позивачів визнаються судом правомірними, обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню в сумі 221 534,01 грн. заборгованості, 126 115,00 грн. інфляційних та 19 368,37 грн. 3% річних, оскільки інфляційні збитки та 3% річних нараховано починаючи з січня 2014 року.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України позивачам за рахунок відповідача відшкодовуються витрати по сплаті судового збору в сумі 2 750,53 грн. кожному позивачу (пропорційно розміру задоволених позовних вимог).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 126, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 247- 252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод «Еко-Продукт» (42335, Сумська область, Сумський район, с. Іволжанське, вул. Заводська, 4, ) на користь Фізичної особи-підприємця Бойка Сергія Олександровича (40022, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 183 508,69 грн. заборгованості та 2 750,53 грн. - витрат по сплаті судового збору.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод «Еко-Продукт» (42335, Сумська область, Сумський район, с. Іволжанське, вул. Заводська, 4, ) на користь Фізичної особи-підприємця Бойка Андрія Олександровича (40022, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_3) 183 508,69 грн. заборгованості та 2 750,53 грн. - витрат по сплаті судового збору.

4. В іншій частині в задоволенні позову - відмовити.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-258 ГПК України.

Повний текст рішення складено 28.08.2018.

Суддя О.Ю. Соп'яненко