У Х В А Л А

20.08.2018 м. Київ Справа № 910/17962/15

За скаргою: публічного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ";

на дії: старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України

про: визнання незаконними дій та визнання недійсною постанови про закінчення виконавчого провадження від 26.12.2016 ВП № 51788448 з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 04.07.2016

у справі № 910/17962/15

За позовом: заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі:

позивача-1: міністерства енергетики та вугільної промисловості України;

позивача-2: публічного акціонерного товариства"НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ";

до: публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО";

про: стягнення 809.751.417,33 грн.

Суддя Балац С.В.

Секретар судового засідання Кучерява О.М.

Представники:

прокурор у справі: Оксютович Д.В.;

позивача-1: не з'явилися;

позивача-2 (скаржника): Єгоров В.С.;

відповідача: Халимов С.В.;

відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України: не з'явилися.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И :

Заступник прокурора міста Києва звернувся до господарського суду міста Києва із позовом в інтересах держави в особі міністерства енергетики та вугільної промисловості України (далі - позивач-1) та публічного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" (далі - позивач-2) до публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО" (далі - відповідач) про стягнення 809.751.417,33 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 09.12.2015, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2016, провадження у справі № 910/17962/15 в частині стягнення грошових коштів в розмірі 32.927.306,00 грн. припинено, позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача-2 грошові кошти: основного боргу - 209.070.089,85 грн., пені - 87 394 938,06 грн., 3% річних - 5.614.581,88 грн., інфляційних втрат - 155.799.403,02 грн. та 7% штрафу - 32.325.321,42 грн., в іншій частині позову відмовлено, на виконання якого 25.12.2015 видано накази.

Постановою Вищого господарського суду України від 15.06.2016 № 910/17962/15 рішення господарського суду міста Києва від 09.12.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2016 у справі № 910/17962/15 змінено на виконання якої видано наказ.

Додатковою постановою Вищого господарського суду України від 18.07.2016 № 910/17962/15 стягнуто з позивача-2 на користь відповідача 9.974,68 грн. судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг.

На виконання додаткової постанови Вищого господарського суду України № 910/17962/15 від 18.07.2016 судом видано наказ від 25.07.2016..

До господарського суду надійшла скарга публічного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" (далі - позивач-2/скаржник) на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України (далі - відділ ДВС), в якій скаржник, зокрема, просив суд:

- визнати незаконними дії відділу ДВС щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 26.12.2016 ВП № 51788448 з примусового виконання наказу господарського суду м. Києва від 04.07.2016 у справі № 910/17962/15 про стягнення з відповідача на користь позивача-2 - 80.705.728,90 грн. пені, 3% річних - 5.162.620,86 грн., інфляційних втрат - 144.369.676,00 грн., 7% штрафу - 29.432.410,00 грн. (далі - оспорювана постанова);

- визнати недійсною оспорювану постанову (далі - Скарга).

Скарга мотивована тим, що оспорювана постанова винесена безпідставно, з грубим порушенням вимог Закону України "Про виконавче провадження" та Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" (далі - Закон № 1730), у зв'язку з чим є незаконною та підлягає визнанню недійсною.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 06.06.2017 у справі № 910/17962/15, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.07.2017, Скаргу задоволено:

- визнано незаконними дії відділу ДВС щодо винесення оспорюваної постанови;

- визнано недійсною оспорювану постанову.

Постановою Верховного суду від 11.04.2018 постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.12.2017 та ухвалу господарського суду міста Києва від 06.06.2017 у справі № 910/17962/15 скасовано, справу № 910/17962/15 направлено на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду м. Києва від 27.06.2018 № 05-23/1052 призначено повторний авторозподіл справи № 910/17962/15 в результаті якого справу передано на розгляд судді Балац С.В.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.08.2018 Скаргу прийнято до розгляду. Розгляд Скарги призначено на 20.08.2018.

До господарського суду надійшли пояснення скаржника, в яких останній вказує на те, що газ, що продається за укладеним між сторонами спору договором купівлі-продажу природного газу від 25.02.2014 № 203/14-ПР (далі - Договір), використовується покупцем виключно для власних потреб, а покупець є кінцевим споживачем. В свою чергу, частиною 3 статті 7 Закону № 1730 визначено, що саме на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом. Оскільки згідно умов Договору газ використовується відповідачем для власних потреб, скаржник вважає, що зазначені обставини виключають можливість застосування частини 3 статті 7 Закону № 1730.

До господарського суду надійшли пояснення відповідача, в яких останній вказав про правомірність списання коштів в порядку ч. 3 ст. 7 Закону № 1730, оскільки природний газ за Договором був використаний відповідачем для виробництва електричної енергії.

В судовому засіданні 20.08.2018 заслухавши представників позивача та відповідача суд дійшов висновку, що Скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідач 13.12.2015 в повному обсязі розрахувався з позивачем-2 за отриманий природний газ, поставлений на умовах Договору, що підтверджується постановою Вищого господарського суду України від 15.06.2016 у даній справі.

Списання в порядку частини 3 статті 7 Закону № 1730 не вимагає реалізації процедури взаєморозрахунків або реструктуризації, передбачених ст. 4, ст. 5 Закону № 1730. Відтак, по суті є окремим економічним заходом, спрямованим на врегулювання заборгованості теплопостачальних та тепло генеруючих організацій за спожиті енергоносії.

Важливою обставиною для вирішення даної Скарги є встановлення для яких саме цілей використовувався відповідачем природний газ за укладеним між сторонами спору Договором.

Так, в актах приймання-передачі природного газу, складені, підписані та скріплені печатками структурного відокремленого підрозділу "КИЇВСЬКІ ТЕЦ" відповідача та публічного акціонерного товариства "КИЇВГАЗ", які наявні в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій, вказуються номери договорів на постачання природного газу, в тому числі і укладений між сторонами спору Договір. У вказаних актах зазначено, що природний газ по Договору був використаний для виробництва електричної енергії.

Крім того, наказом міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства від 20.06.2017 № 155 відповідача включено до реєстру підприємств, що беруть участь в процедурі врегулювання заборгованості.

Таким чином, застосовані пеня, штраф, 3 % річних та інфляційних втрат за Договором підпадають під врегулювання Закону № 1730, відтак у позивача-2 відсутні підстави для стягнення вказаних сум відповідно до наказу господарського суду м. Києва від 04.07.2016 у справі № 910/17962/15.

Приписами частини 3 статті 343 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи викладені вище обставини суд дійшов висновку про те, що дії органу ДВС при винесенні оспорюваної постанови вчинені відповідно до закону межах наданих повноважень, а право скаржника жодним чином не порушене.

Керуючись ч. 1, 2 ст. 342, ч. 3 статті 343, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст. 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 27 серпня 2018 року

Суддя С.В. Балац