УХВАЛА

31 серпня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/4442/14

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Чумака Ю.Я. - головуючого, Дроботової Т.Б., Пількова К.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські склади будматеріалів"

на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 05.02.2015 (головуючий - Сулім В.В., судді - Коротун О.М., Гаврилюк О.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк",

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЛЛ",

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "РБТ"

про стягнення 79 695 672,93 грн.,

ВСТАНОВИВ:

16.08.2018, що підтверджується відбитком штемпеля відділення поштового зв'язку на конверті, Товариство з обмеженою відповідальністю "Українські склади будматеріалів" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду через Київський апеляційний господарський суд із касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 05.02.2015 у справі № 910/4442/14, заявивши при цьому клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження та клопотання про відстрочку сплати судового збору.

Зазначена касаційна скарга разом зі справою № 910/4442/14 надійшла до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 27.08.2018.

За результатами перевірки матеріалів поданої касаційної скарги Верховний Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі № 910/4442/14 і в обґрунтування цієї відмови зазначає таке.

Як убачається з матеріалів справи, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.02.2015 у справі 910/4442/14 повернуто апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські склади будматеріалів" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.10.2014 у справі № 910/4442/14 з доданими до неї матеріалами на підставі положень пункту 3 частини 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній до 15.12.2017).

Відповідно до статті 110 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній до 15.12.2017) касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

У даному випадку заявник не погоджується з ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.02.2015 у справі № 910/4442/14, останній строк на оскарження якої згідно зі статтею 110 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній до 15.12.2017) припадав на 25.02.2015, натомість касаційну скаргу було подано лише 16.08.2018, тобто із пропуском процесуального строку на подання касаційної скарги понад три роки.

В обґрунтування клопотання про поновлення процесуального строку скаржник зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Українські склади будматеріалів" є особою, не повідомленою про розгляд справи та не залученою до участі в ній, а суд ухвалив рішення про його права, інтереси та обов'язки.

Про ухвалення зазначеної ухвали скаржникові стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень лише у серпні 2018 року.

Слід зауважити, що 15.12.2017 набрав чинності Господарський процесуальний кодекс України у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ.

Частиною 3 статті 3 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній з 15.12.2017) передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

За змістом статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини держава, яка створює суди апеляційної чи касаційної інстанцій, має забезпечити особам, які відповідають перед законом, можливість користуватися всіма фундаментальними гарантіями, зазначеними у статті 6 Конвенції, під час провадження у цих судах (див. пункт 25 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Делкурт проти Бельгії" від 17.01.1970; пункт 27 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пелевін проти України" від 20.05.2010). При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що право на доступ до суду не є абсолютним і за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, мають на меті забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. Водночас такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. пункти 22 - 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006; пункти 37- 38 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010).

У свою чергу, принцип правової визначеності є одним з основоположних аспектів верховенства права, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного та обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Крім цього, суд звертає увагу, що виходячи з практики Європейського суду з прав людини сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження та зобов'язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (див. mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України»).

Відповідно до частини 4 статті 293 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній з 15.12.2017) незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов'язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення непереборної сили.

Проте, визначені пунктом 1 частини 4 статті 293 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній з 15.12.2017) виключні обставини в даному випадку не застосовуються, оскільки скаржник оскаржує ухвалу апеляційного господарського суду від 05.02.2015 прийняту, саме, за його апеляційною скаргою.

Оскільки касаційну скаргу було подано після спливу одного року, тобто поза межами присічного строку, встановленого частиною 4 статті 293 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній з 15.12.2017), суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження.

У зв'язку з відмовою у відкритті касаційного провадження Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду не має підстав для розгляду клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору.

Керуючись статтею 110 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній до 15.12.2017) і статтями 3, 234, 235, 255, 287, 288, 290, 293 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній з 15.12.2017), Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Українські склади будматеріалів" у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного господарського суду від 05.02.2015 у справі № 910/4442/14.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські склади будматеріалів" на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 05.02.2015 у справі № 910/4442/14.

3. Матеріали касаційної скарги на 14 аркушах повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Українські склади будматеріалів".

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Ю.Я. Чумак

Судді Т.Б. Дроботова

К.М. Пільков