ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2018 р. м. Київ Справа № 911/1303/18

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. за участю секретаря судового засідання Харченко О.М. розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мета Трейдінг», м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-а-тек», м.Бориспіль Київської області

про стягнення заборгованості

За участю представників:

представники позивача: Бєляєв О.О.(керівник, витяг № від 14.06.2018);

представник відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

13.06.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Мета Трейдінг» (далі - позивач, ТОВ «Мета Трейдінг» звернулось до Господарського суду Київської області (далі - суд) із позовною заявою доТовариства з обмеженою відповідальністю «Укр-а-тек» (далі - відповідач, ТОВ «Укр-а-тек») про стягнення основної заборгованості у розмірі 100 000,00грн; пені 155 903,51грн; штрафу 53 889,42грн; 3% річних 3 448,31грн; інфляційних втрат 13 983,51грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 4 908,37грн. Позовні вимоги обґрунтовує ст.ст.193, 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст.ст. 526, 625, 691-692 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та вказує на порушення відповідачем умов договору поставки від 21.07.2017 №12 в частині повної оплати за поставлений товар.

Ухвалою суду від 15.06.2018 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 09.07.2018; запропоновано відповідачуу строк до 05.07.2018 надати відзив на позовну заяву у порядку ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

На підставі ст. 183 ГПК України підготовче засідання 09.07.2018 було відкладено до 06.08.2018 з метою надання учасниками справи додаткових доказів.

За результатами підготовчого засідання 06.08.2018 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання від 06.08.2018, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 20.08.2018.

На підставі ст. 202 ГПК України, з метою належного повідомлення учасників справи про розгляд позову по суті та для забезпечення рівності учасників справи, судове засідання 20.08.2018 було відкладено до 06.09.2018.

У судове засідання 06.09.2018 відповідач не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином та своєчасно (а.с. 116-119),явка судом обов'язковою не визнавалась,відомостей у порядку ч. 7 ст.120 ГПК України щодо зміни своєї адреси суду не подавав, правом передбаченим ст. 178 ГПК України не скористався та відзиву на позов не надав, а тому ураховуючи положення ст. 42, 242 ГПК України суд визнав за можливе провести судове засідання без його участі.

Під час судового засідання представник позивача підтримав позовні вимоги та надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

На підставі ст. 233 ГПК України у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, судом встановлені наступні обставини.

21.07.2017 між ТОВ «Мета Трейдінг» (постачальник) та ТОВ «Укр-а-тек» (покупець) укладено договір поставки №12 (далі - Договір, а.с. 48), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов'язується передати у власність покупцю товар в асортименті, у кількості й у терміни, визначеному у заявці покупця, яка може бути дана в усній формі, письмово або електронною поштою, а покупець зобов'язується прийняти цей товар і сплатити за нього визначену грошову суму (ціну).

Датою поставки є дата приймання товару покупцем (п. 2.3 Договору).

Відповідно до п.п.4.1-4.2 Договору, передача товару здійснюється відповідно до видаткової накладної постачальника в пункті поставки, зазначеному в замовленні покупця. Перехід права власності і ризик випадкової загибелі або пошкодження товару до покупця переходить з моменту підписання покупцем накладної.

Загальна ціна Договору визначається вартістю поставленого протягом дії даного Договору (п. 5.1 Договору).

Як зазначено, у п.5.2 Договору: «Оплата відповідної партії товару здійснюється покупцем на протязі ___ календарних днів з моменту прийму товару».

Згідно п. 9.1 Договору: «Даний Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31 грудня 201__ року, але не раніше повного погашення боргових зобов'язань за цим Договором».

Так, на виконання умов договору постачальником було поставлено товар на загальну суму 268 452,08грн, що підтверджується підписаними без зауважень між сторонами:

видатковою накладною №595 та товарно-транспортною накладною №Р595 від 21.07.2017 на суму 28 494,30грн; видатковою накладною №619 та товарно-транспортною накладною №Р619 від 28.07.2017 на суму 12 869,66грн; видатковою накладною №619 та товарно-транспортною накладною №Р629 від 01.08.2017 на суму 91 896,02грн; видатковою накладною №639 та товарино-транспортною накладною №Р630 від 01.08.2018 на суму 4 422,58грн; видатковою накладною №640 та товарно-транспортною накладною №Р640 від 02.08.2017 на суму 22 307,33грн; видатковою накладною №657 та товарно-транспортною накладною №Р657 від 04.08.2017 на суму 10 641,20грн;видатковою накладною №663 та товарно-транспортною накладною №Р663 від 08.08.2017 на суму 1 656,00грн; видатковою накладною №667 та товарно-транспортною накладною №Р667 від 09.08.2017 на суму 16 160,16грн; видатковою накладною №676 та товарно-транспортною накладною №Р676 від 11.08.2017 на суму 1 767,38грн; видатковою накладною №690 та товарно-транспортною накладною №Р690 від 17.08.2017 на суму 2 474,40грн; видатковою накладною №691 та товарно-транспортною накладною №Р691 від 18.08.2017 на суму 5 550,49грн; видатковою накладною №710 та товарно-транспортною накладною №Р710 від 23.08.2017 на суму 23 700,53грн; видатковою накладною №727 та товарно-транспортною накладною №Р727 від 29.08.2017 на суму 10 416,90грн; видатковою накладною №728 та товарно-транспортною накладною №Р728 від 29.08.2017 на суму 2 151,38грн; видатковою накладною №741 та товарно-транспортною накладною №Р741 від 01.09.2017 на суму 19 289,41грн; видатковою накладною №749 та товарно-транспортною накладною №Р749 від 01.09.2017 на суму 3 712,03грн; видатковою накладною №764 та товарно-транспортною накладною №Р764 від 05.09.2017 на суму 1 794,50грн; видатковою накладною №783 та товарно-транспортною накладною №Р783 від 08.09.2017 на суму 10 147,81грн; видатковою накладною №741 та товарно-транспортною накладною №Р741 від 01.09.2017 на суму 19 289,41грн (а.с. 51-86).

У свою чергу, покупцем прийнято вказаний товар та частково оплачена його вартість на загальну суму 169 452,08грн, що підтверджується відповідними виписками по рахунку (а.с. 87-89) та платіжними дорученням №310 від 30.08.2017 на суму 41 363,96грн та №330 від 26.10.2017 на суму 128 088,12грн (а.с. 90-91).

Оскільки інша частина оплати у розмірі 100 000,00грн відповідачем здійснена не була, позивач з метою досудового врегулювання спору направив на адресу ТОВ «Укр-а-тек» претензію №8 від 19.02.2018 (а.с. 35-37), у якій просив сплатити наявну у останнього заборгованість. Проте, вказана претензія залишилась відповідачем без задоволення. Доказів протилежного суду відповідачем надано не було.

У зв'язку з тим, що оплата за поставний ТОВ «Мета Трейдінг» товар відповідачем у добровільному порядку здійснена не була, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України (ч. 1 ст. 175 ГК України).

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України, зокрема, з договорів та інших правочинів (угод).

Судом встановлено, що укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки, який недійсним у судовому порядку не визнавався, у зв'язку з чим, у силу ст. 629 ЦК України, він є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Із наведеною нормою узгоджується ч. 1 ст. 265 ГК України.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Так, ст. 691 ЦК України передбачено, зокрема, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Проте, як встановлено судом, сторонами у п.5.2 Договору не було узгоджено строку оплати поставленого позивачем товару.

Водночас, згідно із ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Відповідно до ст.ст. 526, 625 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Аналогічне положення стосовно господарських зобов'язань міститься у ст. 193 ГК України.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач виконав свої договірні зобов'язання в частині поставки товару, що підтверджується відповідними видатковими та товарно-транспортними накладними (а.с. 51-86), підписаними сторонами без зауважень. Доказів протилежного суду відповідачем надано не було.

Отже, як зазначалось вище, сторонами не було погоджено у Договорі строку оплати товару, поставленого позивачем, а відтак, згідно положень ст. 692 ЦК України, відповідач зобов'язаний оплатити товар після його прийняття та прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

Судом встановлено, що ТОВ «Укр-а-тек» було прийнято відповідний товар у період з 21.07.2017 по 08.09.2017, що підтверджується відповідними видатковими та товарно-транспортними накладними (а.с. 51-86), підписаними сторонами без зауважень. Проте, відповідач взяті на себе зобов'язання з оплати поставного товару виконав лише частково, доказів протилежного, до прийняття рішення у справі, суду не надав. З огляду на те, що своєчасна оплата поставного товару є одним з основних обов'язків відповідача, належне виконання якого вимагається законом, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 100 000,00грн

Крім того, у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем зобов'язань, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 155 903,51грн та штраф у розмірі 53 889,42грн. З цього приводу суд зазначає наступне.

У силу ч. 2 ст. 20 ГК України, захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання здійснюється шляхом застосування до особи, яка порушила право, штрафних санкцій та іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно приписів ст.ст. 1-2 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Так, пунктом 6.3 Договору передбачено, що в разі порушення термінів оплати товару, передбачених в п. 5.2 Договору, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі 0,5% від вартості простроченої суми коштів за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в вищезгаданий період. В разі затримки товару більше ніж на 10 календарних днів, покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 20% від простроченої суми коштів за кожен випадок затримки по оплаті товару.

Як зазначалось вище, судом встановлено, що сторонами у п. 5.2 Договору не було погоджено строк оплати товару, який поставляється згідно умов цього Договору, проте, відповідач, згідно вимог ст. 692 ЦК України зобов'язаний оплатити вартість поставленого товару після його прийняття.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для нарахування пені та штрафу за прострочення строків оплати, які не були передбачені Договором відсутні.

Ураховуючи зазначене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 155 903,51грн та штрафу у розмірі 53 889,42грн.

Крім того, у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем зобов'язань, позивач просить стягнути з ТОВ «Укр-а-тек» 3% річних у розмірі 3 448,31грн та інфляційні втрати у розмірі 13 983,51грн за період прострочення з 21.07.2017 по 11.06.2018.З цього приводу суд зазначає наступне.

Так, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, суд вважає його арифметично неправильним, оскільки позивачем, неправильно визначено кінець прострочення зобов'язання, так як день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення 3% річних.

Так, розрахунок 3% річних здійснюється за формулою: Сума 3% річних = С х 3 : 100 х Д : 365/366, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення.

Таким чином, правильним розрахунком 3% річних є:

1) за видатковою накладною №595 від 21.07.2017 (оплата товару здійснена 30.08.2018), а відтак періодом нарахування є з 22.07.2017 по 29.08.2017

28 494,30*3:100*39:365=91,34;

2) за видатковою накладною №619 від 28.07.2017 (оплата товару здійснена 30.08.2018), а відтак періодом нарахування є з 29.07.2017 по 29.08.2017

12 869,66*3:100*32:365=34,85;

3) за видатковою накладною №629 від 01.08.2017 (оплата товару здійснена 27.10.2018), а відтак періодом нарахування є з 02.08.2017 по 26.10.2017

91 896,02*3:100*87:365=657,05;

4) за видатковою накладною №630 від 01.08.2017 (оплата товару здійснена 27.10.2018), а відтак періодом нарахування є з 02.08.2017 по 26.10.2017

4 422,58*3:100*87:365=31,62;

5) за видатковою накладною №640 від 02.08.2017 (оплата товару здійснена 27.10.2018), а відтак періодом нарахування є з 03.08.2017 по 26.10.2017

22 307,33*3:100*86:365= 157,67;

6) за видатковою накладною №657 від 04.08.2017 (оплата товару здійснена 27.10.2018), а відтак періодом нарахування є з 05.08.2017 по 26.10.2017

9 462,19*3:100*84:365=65,32

7) за видатковою накладною №657 від 04.08.2017, періодом нарахування є з 05.08.2017 по 11.06.2018

1 179,01*3:100*312:365=30,23.

Ураховуючи викладене, загальна сума 3% річних за вищевказаними накладеними та відповідними періодами є 1 037,85грн (91,34+34,85+657,05+31,62+157,67+65,32+30,23 = 1 037,85).

Разом з цим,перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних за період прострочення відповідачем оплати за видатковими накладними: №663 від 08.08.2017; №667 від 09.08.2017; №676 від 11.08.2017; №690 від 17.08.2017; №691 від 18.08.2017; №710 від 23.08.2017; №727 від 29.08.2017; №728 від 29.08.2017; №741 від 01.09.2017; №749 від 01.09.2017; №764 від 05.09.2017; №783 від 08.09.2017; №741 від 01.09.2017 на загальну 2 407,47грн, суд вважає арифметично правильним.

Ураховуючи викладене, загальна сума 3% річних, яка є правильною, обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню з відповідача складає 3 445,32грн (1 037,85+2 407,47 = 3 445,32).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат,суд вважає його арифметично неправильним, оскільки позивачем, невірно визначено кінець прострочення зобов'язання, так як день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних втрат. Крім того, позивачем невірно визначений сукупний індекс інфляції за період прострочення з серпня 2017 року до червня 2018 року.

Так, у п. 2 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012 № 01-06/928/2012 «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права» зазначено, що при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Таким чином, вірним є наступний розрахунок:

1) за видатковою накладною №629 від 01.08.2017 (оплата товару здійснена 27.10.2018), а відтак періодом нарахування є з 02.08.2017 по 26.10.2017

91 896,02 (сума заборгованості)*1.031(сукупний індекс інфляції за вказаний період) - 91 896,02=2 867,87;

2) за видатковою накладною №630 від 01.08.2017 (оплата товару здійснена 27.10.2018), а відтак періодом нарахування є з 02.08.2017 по 26.10.2017

4 422,58(сума заборгованості)*1.031(сукупний індекс інфляції за вказаний період) - 4 422,58=138,02;

3) за видатковою накладною №640 від 02.08.2017 (оплата товару здійснена 27.10.2018), а відтак періодом нарахування є з 03.08.2017 по 26.10.2017

22 307,33(сума заборгованості)*1.031(сукупний індекс інфляції за вказаний період) - 22 307,33=696,16;

4) за видатковою накладною №657 від 04.08.2017 (оплата товару здійснена 27.10.2018), а відтак періодом нарахування є з 05.08.2017 по 26.10.2017

9 462,19(сума заборгованості)*1.031(сукупний індекс інфляції за вказаний період) - 9 462,19=295,29;

5) за видатковою накладною №657 від 04.08.2017, періодом нарахування є з 05.08.2017 по 11.06.2018

1 179,01(сума заборгованості)*1.097(сукупний індекс інфляції за вказаний період) - 1 179,01=114,13;

6) за видатковою накладною №663 від 08.08.2017, періодом нарахування є з 09.08.2017 по 11.06.2018

1 656,00(сума заборгованості)*1.097(сукупний індекс інфляції за вказаний період) - 1 656,00=160,30;

7) за видатковою накладною №667 від 09.08.2017, періодом нарахування є з 10.08.2017 по 11.06.2018

16 160,16(сума заборгованості)*1.097(сукупний індекс інфляції за вказаний період) - 16 160,16=1 564,31;

8) за видатковою накладною №676 від 11.08.2017, періодом нарахування є з 12.08.2017 по 11.06.2018

1 767,38(сума заборгованості)*1.097(сукупний індекс інфляції за вказаний період) - 1 767,38=171,08;

9) за видатковою накладною №690 від 17.08.2017, періодом нарахування є з 18.08.2017 по 11.06.2018

2 474,40(сума заборгованості)*1.098(сукупний індекс інфляції за вказаний період) - 2 474,40=242,24;

10) за видатковою накладною №691 від 18.08.2017, періодом нарахування є з 19.08.2017 по 11.06.2018

5 550,49(сума заборгованості)*1.098(сукупний індекс інфляції за вказаний період) - 5 550,49=543,38;

11) за видатковою накладною №710 від 23.08.2017, періодом нарахування є з 24.08.2017 по 11.06.2018

23 700,53(сума заборгованості)*1.098(сукупний індекс інфляції за вказаний період) - 23 700,53=2 230,24;

12) за видатковою накладною №727 від 29.08.2017, періодом нарахування є з 30.08.2017 по 11.06.2018

10 416,90(сума заборгованості)*1.098(сукупний індекс інфляції за вказаний період) - 10 416,90=1 019,80;

13) за видатковою накладною №728 від 29.08.2017, періодом нарахування є з 30.08.2017 по 11.06.2018

2 151,38(сума заборгованості)*1.098(сукупний індекс інфляції за вказаний період) - 2 151,38=210,62;

14) за видатковою накладною №741 від 01.09.2017, періодом нарахування є з 02.09.2017 по 11.06.2018

19 289,41(сума заборгованості)*1.098(сукупний індекс інфляції за вказаний період) - 19 289,41=1 888,40;

15) за видатковою накладною №741 від 01.09.2017, періодом нарахування є з 02.09.2017 по 11.06.2018

19 289,41(сума заборгованості)*1.098(сукупний індекс інфляції за вказаний період) - 19 289,41=1 888,40

16) за видатковою накладною №749 від 01.09.2017, періодом нарахування є з 02.09.2017 по 11.06.2018

3 712,03(сума заборгованості)*1.098(сукупний індекс інфляції за вказаний період) - 3 712,03=363,40;

17) за видатковою накладною №764 від 05.09.2017, періодом нарахування є з 06.09.2017 по 11.06.2018

1 794,50(сума заборгованості)*1.098(сукупний індекс інфляції за вказаний період) - 1 794,50=175,68;

18) за видатковою накладною №783 від 08.09.2017, періодом нарахування є з 09.09.2017 по 11.06.2018

10 147,81(сума заборгованості)*1.098(сукупний індекс інфляції за вказаний період) - 10 147,81=993,45

Ураховуючи викладене, загальна сума інфляційних втрат, яка є правильною, обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню з відповідача складає 13 764,37грн (2 867,87+138,02+696,16+295,29+114,13+160,30+1 564,31+171,08+242,24+543,38+2 230,24+

1 019,80+210,62+888,40+1 888,40+363,40+175,68+993,45 = 13 764,37).

Судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України при частковому задоволенні позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 13, 42, 73-74, 76-80, 129, 194-221, 233, 237, 240 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-а-тек» (08300, Київська обл., м.Бориспіль, вул. Ботанічна, буд. 1/6, каб. 3, ідентифікаційний код 37193197) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мета трейдінг» (01030, м.Київ, Шевченківський р-н, вул.ЯрославівВал, буд. 11, приміщення 3, ідентифікаційний код 39872894) 100 000,00грн (сто тисяч грн 00 коп) - основного боргу, 13 764,37грн (тринадцять тисяч сімсот шістдесят чотири грн. 37коп) - інфляційних втрат, 3 445,32грн (три тисячі чотириста сорок п'ять грн. 32коп) - 3% річних, 1 758,15грн (одна тисяча сімсот п'ятдесят чотири грн. 15коп) - судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку визначеному п.п. 17.5 п. 17 Перехідних положень ГПК України.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мета трейдінг» (01030, м.Київ, Шевченківський р-н, вул.ЯрославівВал, буд. 11, приміщення 3, ідентифікаційний код 39872894)

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр-а-тек» (08300, Київська обл., м.Бориспіль, вул. Ботанічна, буд. 1/6, каб. 3, ідентифікаційний код 37193197)

Суддя О.С. Янюк

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 10.09.2018.