ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.08.2018 Справа № 920/408/18

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л.,

за участю секретаря судового засідання Пономаренко Т.М.,

прокурора Мороз А.В. (посв. № 031733 від 26.01.2015)

представника 1-го позивача не зявився

представника 2-го позивача не зявився

представника 1-го відповідача ОСОБА_1 (дов. №4/05.01.0107 від 02.01.2018)

представника 2-го відповідача ОСОБА_2 (ордер СМ №202 від 06.08.2018)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сумах у приміщенні Господарського суду Сумської області матеріали справи № 920/408/18

за позовом заступника керівника Сумської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі:

1) ОСОБА_3 економічного розвитку і торгівлі України, м. Київ,

2) Сумської міської ради, м. Суми

до 1) Департаменту інфраструктури міста Сумської міської ради, м. Суми,

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «СБК Сумиводстрой», м. Суми

про визнання недійсними результатів державної закупівлі та договору про закупівлю,

встановив:

До господарського суду звернувся заступник керівника Сумської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі ОСОБА_3 економічного розвитку і торгівлі України та Сумської міської ради з позовом до Департаменту інфраструктури міста Сумської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «СБК Сумиводстрой» про: 1) визнання недійсними (незаконними) результатів державної закупівлі, проведеної Департаментом інфраструктури міста Сумської міської ради, що оформлені протоколом засідання тендерного комітету від 30.03.2018, згідно якого переможцем відкритих торгів по предмету закупівлі будівельних робіт визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «СБК Сумивострой» з ціною 14702836 грн.; 2) визнання недійсним договору на реконструкцію каналізаційного залізабетонного самотічного колектора від 18.04.2018 № 203-6 на суму 14702836 грн., укладеного між Департаментом інфраструктури міста Сумської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «СБК Сумиводстрой».

Ухвалою від 05.06.2018 суд відкрив провадження у даній справі, призначив підготовче засідання на 06.08.2018, ухвалою від 06.08.2018 суд відклав підготовче засідання на 28.08.2018.

15.06.2018 від першого відповідача до суду надійшов відзив на позов.

30.07.2018 від Сумської міської ради до суду надійшли пояснення у справі.

31.07.2018 від другого відповідача до суду надійшов відзив на позов.

03.08.2018 від прокурора до суду надійшла відповідь на відзив першого відповідача.

27.08.2018 від представника першого відповідача до суду надійшла заява (вх. № 6370) про залишення без руху позовної заяви прокурора у даній справі.

Присутні у підготовчому засіданні представники першого та другого відповідачів підтримав подану заяву.

Прокурор проти залишення позову без руху заперечував.

27.08.2018 від другого відповідача до суду надійшли заперечення проти позову.

Суд, розглянувши заяву представника першого відповідача, зазначає наступне.

У підготовчому судовому засіданні, яке відбулось 06.08.2018, прокурор пояснив, що його позов містить технічну помилку, де він помилково визначив свій процесуальний статус у даній справі як позивача та зазначив, що позов у даній справі ним поданий в інтересах держави в особі позивачів: 1) ОСОБА_3 економічного розвитку і торгівлі України та 2) Сумської міської ради.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

За приписами частини четвертої статті 53 Господарського процесуального кодексу України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

При цьому захищати інтереси держави повинні насамперед, відповідні органи, уповноважені здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишились незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідний орган, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести, а суд перевірити причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підстави для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатись альтернативним суб'єктом звернення до суду і замінювати належний орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, який може і бажає захищати інтереси держави.

Тобто, згідно з положеннями ч. 3 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежно здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (у даному позові прокурор посилається саме на даний випадок); у разі відсутності такого органу.

У позові, поданому прокурором у даній справі, останнім визначені органи, які наділені повноваженнями здійснювати захист інтересів держави у спірних правовідносинах - ОСОБА_3 економічного розвитку і торгівлі України та Сумська міська рада.

Як зазначив прокурор, перший позивач не здійснює захисту державних інтересів належним чином, оскільки не вживає заходів щодо оскарження результатів оспорюваної публічної закупівлі та договору, укладеного за наслідками її проведення у судовому порядку.

Щодо підстав представництва інтересів держави в особі Сумської міської ради, позовна заява прокурора доводів з цього приводу взагалі не містить, а отже, обґрунтування з боку прокурора для представництва інтересів держави в особі Сумської міської ради у суді відсутні. До того ж, прокурором не визначено у позові, які саме права або охоронювані законом інтереси Сумської міської ради порушені, які б підпадали під визначення державних інтересів за захистом яких поданий даний позов.

При цьому, представником першого відповідача заявлено про те, що визначення прокурором в якості першого позивача ОСОБА_3 економічного розвитку і торгівлі України не відповідає положенням спеціального законодавства, а саме: ч. 3 ст. 7 Закону України «Про публічні закупівлі», де реалізація фінансового контролю у сфері публічних закупівель віднесена до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю у межах своїх повноважень, визначених Конституцією, цим Законом та іншими законами України.

Аналіз ч. 4 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може підтвердити наявність підстав для представництва інтересів держави в суді шляхом подання належного обґрунтування, підтвердженого достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного органу про звернення до суду; запитами, а також копіями документів, отриманих від відповідних суб'єктів, що свідчать про наявність підстав для відповідного представництва та докази ухилення таких суб'єктів від виконання своїх обов'язків по зверненню до суду за захистом інтересів держави в межах повноважень, які надані саме такому органу законом.

Аналогічні правові висновки щодо застосування положень ч. 3, ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» у взаємодії з положеннями ч. 4 ст. 53 ГПК України щодо вирішення питання підтвердження представництва органами прокуратури інтересів держави у суді наведені в ухвалі Верховного Суду від 19.07.2018 у справі №822/1169/17.

З наведеного вбачається, що позов прокурора не відповідає вимогам п.4, п.5, ч.3 ст. 162 ГПК України щодо викладення прокурором змісту позовних вимог в частині обґрунтувань порушених прав чи інтересів Сумської міської ради з боку відповідачів, визначення конкретної позовної вимоги цього позивача до відповідача, викладення обставин, якими позивач обґрунтовує свою вимогу від імені цього позивача із зазначенням відповідних доказів, не підтверджено наявність підстав для представництва ОСОБА_3 економічного розвитку і торгівлі України, як належного позивача з огляду на відсутність у цього органу повноважень з контролю у сфері публічних закупівель та виходячи із законодавчо визначених функцій контролюючого органу.

Виходячи із наведеного та відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, стороною судового розгляду є позивач і відповідач, які мають рівні права на юридичну допомогу. Підтримка прокурором однієї із сторін може бути виправдана за певних умов, наприклад з метою захисту вразливих осіб, які вважаються нездатними захистити свої інтереси самостійно, або у разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно (Korolev v.Russia (по.2) № 5447/03, пар.33, ЄСПЛ від 01.04.2010; Menchinskaya v.Russia, 42454/02, пар.35, ЄСПЛ від 15.01.2009).

Тобто, Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторони у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі «Ф.В. проти Франції від 31.03.2005).

Таким чином, пункт 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України, з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини, свідчить про те, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (п.3 ч.2 ст. 129 Конституції України).

Такого виключного випадку прокурором в позові не наведено, що свідчить про невідповідність цього позову вимогам ст. 162 ГПК України та невиконання прокурором обов'язку, передбаченого ч. 4 ст. 53 цього ж Кодексу.

Суд звертає увагу, що зазначені обставини, якщо вони не будуть усунуті прокурором, можуть бути підставою у відповідності до ст. ч. 4 ст. 53 та п. 4 ч. 5 ст.174 ГПК України для повернення позовної заяви прокурора без розгляду.

Відповідно до ч. 11. ст.176 ГПК України, суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня вручення позивачу ухвали.

На підставі викладеного, враховуючи, що для усунення недоліків позовної заяви прокурору необхідно подати обґрунтування наявності підстав представництва інтересів держави в особі позивачів ОСОБА_3 економічного розвитку і торгівлі України та Сумської міської ради, суд дійшов висновку про задоволення заяви представника першого відповідача та про залишення позовної заяви прокурора без руху.

Керуючись ст. ст. 162, 164, 176, 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву представника першого відповідача про залишення без руху позовної заяви - задовольнити.

2. Залишити без руху позовну заяву Заступника керівника Сумської місцевої прокуратури.

3. Встановити строк для усунення недоліків позовної заяви: пять днів з дня отримання прокурором ухвали суду.

4. Встановити спосіб усунення недоліків позовної заяви: шляхом подання прокурором обґрунтування наявності підстав представництва інтересів держави в особі позивачів: ОСОБА_3 економічного розвитку і торгівлі України та Сумської міської ради.

5. Дана ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 30.08.2018.

Суддя В.Л.Котельницька