РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.09.2018Справа № 52/524
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., при секретарі судового засідання Астаповій Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Квадрат - Гната Юри» до Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" про повернення безпідставно набутого майна шляхом зарахування в якості авансу за спожиті послуги, за участю представників позивача - не з'явився, відповідача - Довгалюк А.В., довіреність № 522 від 02.04.18 року,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2009 року до господарського суду міста Києва звернувся позивач з позовом до відповідача про стягнення 147 870,70 грн. безпідставно отриманих коштів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем при нарахуванні позивачу платежів та виставлені рахунків за водопостачання та водовідведення було безпідставно застосовано завищені тарифи за розпорядженнями КМДА №1662 від 27.11.2008 року та №1780 від 25.12.2008 року, які були скасовані Указами Президента України №1199/2008 від 24.12.2008 року та 65/2009 від 03.02.2009 року, як такі, що не відповідають Конституції та законам України, актам Кабінету Міністрів України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.08.2009 року порушено провадження у справі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.09.2009 року провадження у даній справі було зупинено до вирішення справ №8/586 і №8/131.

15.05.2018 року через канцелярію суду відповідачем надано заяву про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у даній справі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.05.2018 року поновлено провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 06.06.2018 року.

06.06.2018 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив, у якому відповідач вказує на те, що розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 1662 від 27.11.2008 року та № 1780 від 25.12.2008 року, що встановлювали тарифи на житлово-комунальні послуги у період з грудня 2008 року по лютий 2009 року, були чинними, а відтак твердження позивача про не чинність тарифів за період з грудня 2008 року по лютий 2009 року, а отже і неправомірність здійснення нарахувань за той період суперечать принципам Конституції України щодо незворотності дії нормативно-правових актів у часі, у зв'язку із чим відповідач просить суд відмовити задоволенні позову.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.08.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.09.2018 року.

03.09.2018 року відповідачем через канцелярію суду надано пояснення до відзиву, у яких відповідач вказує на те, що позивачем не надано жодного доказу в підтвердження факту сплати відповідачу спірних грошових коштів у розмірі 55 152,06 грн., у зв'язку із чим відповідач просить суд відмовити позивачеві у задоволенні позову.

Відповідно до наданих відповідачем через відділ діловодства господарського суду міста Києва 13.05.2011 року відомостей з ЄДРЮОФОП Публічне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал», яке було утворене відповідно до наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву від 20 липня 2001 р. №359 шляхом перетворення Державного комунального обєднання водопровідно-каналізаційного господарства «Київводоканал» у Відкрите акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», яке є його правонаступником.

Враховуючи викладене, суд у відповідності до статті 52 Господарського процесуального кодексу України вважає за необхідне замінити найменування відповідача у справі Відкрите акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал»на Публічне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал».

03.09.2018 року представник позивача в судове засідання не з'явився.

Позивач у справі був належним чином повідомлений про розгляд даної справи судом, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштових відправлень.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.01.2003 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Квадрат - Гната Юри» (абонент) та Розрахунковим департаментом Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" (постачальник) був укладений договір №01627/5-08 на постачання питної води та водовідведення (далі - договір), згідно умов якого постачальник прийняв на себе зобов'язання забезпечити абоненту постачання питної води та прийняття від абонента каналізаційних стоків, а абонент - сплатити за вищевказані послуги на умовах, які визначені договором та Правилами користування системами комунального водопостачання в містах і селищах України, затвердженим наказом Голови Держжитлокомунгоспу України № 65 від 01.07.1994 року (п. 1.1. договору).

Згідно п. п. 2.2.1. договору постачальник щомісячно направляє до банківської установи абонента розрахункові документи для оплати за поставлену воду та прийняті стічні води відповідно до встановлених тарифів.

Згідно п. 5.2. договору у випадку прийняття органами місцевого самоврядування чи виконавчої влади нормативних актів, якими регулюються відносини з надання послуг за цим договором , прийняття рішень щодо зміни порядку розрахунків між суб'єктами господарювання, нове законодавство та новий порядок поширюються на умови цього договору без узгодження його сторонами та внесення додаткових змін.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації №1127 від 28.08.2007 року затверджені тарифи на комунальні послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води в розмірі 2,82 грн. за водопостачання 1 куб. м води та 1,68 грн. за водовідведення 1 куб. м стічних вод.

В подальшому Київською міською державною адміністрацією були прийняті розпорядження № 1662 від 27.11.2008 року та № 1780 від 25.12.2008 року.

Разом з тим, вищевказані розпорядження Київської міської державної адміністрації не пройшли державної реєстрації у встановленому законом порядку та в подальшому були скасовані Указами Президента України відповідно № 1199/2008 від 24.12.2008 року та 65/2009 від 03.02.2009 р., як такі, що не відповідають Конституції та законам України, актам Кабінету Міністрів України.

Згідно зі ст. 118 Конституції України рішення голів місцевих державних адміністрацій, що суперечать Конституції та законам України, іншим актам законодавства України, можуть бути відповідно до закону скасовані Президентом України або головою місцевої державної адміністрації вищого рівня.

Оскільки розпорядження Київської міської державної адміністрації, якими затверджені тарифи на житлово-комунальні послуги, скасовані Указами Президента України як такі, що суперечать законодавству, тому вони (розпорядження) є нечинними з моменту їх прийняття.

Таким чином, у позивача відсутній обов'язок виконувати рішення про встановлення тарифів на комунальні послуги з централізованого постачання води і водовідведення, які суперечать Конституції та Законам України, з часу прийняття цих рішень, а нарахування відповідачем оплати за надані послуги на підставі тарифів, встановлених цими розпорядженнями, змушує позивача робити те, що не передбачено законодавством.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 10.01.2012 року у справі №49/37.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В силу ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Проте, позивачем не надано суду розрахунку з чого складається ця сума та жодних доказів на підтвердження факту перерахування позивачем на рахунок відповідача спірних грошових коштів у розмірі 147 870,70 грн., які він просить суд йому повернути, як безпідставно отримані відповідачем.

Таким чином, позивачем не доведено тих обставин, які є підставою позовних вимог, не підтверджено такі обставини належними доказами та не додано їх до матеріалів справи, а тому позовні вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, що його права, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, тому в позові про стягнення з відповідача 147 870,70 грн. безпідставно отриманих коштів слід відмовити.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 11.09.2018р.

Суддя С.О. Чебикіна