ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/1739/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м.Київ,
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖЕК Канатного заводу", м.Харків,
про стягнення 20652,49 грн.
за участю представників:

позивача - не з'явився;

відповідача - ОСОБА_1, керівника;

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м.Київ, 25.06.2018 звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖЕК Канатного заводу", м.Харків, про стягнення 8713,67 грн. пені, 1611,30 грн. - 3% річних та 10327,52 грн. інфляційних втрат. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, в порушення вимог пункту 6.1. Договору купівлі-продажу природного газу № 2761/14-ТЕ-32 від 25.12.2013, несвоєчасно здійснював оплату за переданий газ, що стало підставою для нарахування відповідачем пені, процентів річних та інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.07.2018 вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрити провадження у справі № 922/1739/18. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судові засідання з розгляду даної справи, які відбулися 27.07.2018 та 28.08.2018, позивач не з'явився; про причину неявки суд не повідомив; про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить підпис представника ПАТ "НАК "Нафтогаз України" на повідомленнях про вручення поштового відправлення.

Присутня у судовому засіданні представник відповідача проти факту прострочення оплати за отриманий газ не заперечувала, але просила зменшити розмір штрафних санкцій (пені), що підлягає стягненню з ТОВ "ЖЕК Канатного заводу" до суми 300,00 грн., посилаючись на скрутне матеріальне становище підприємства.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, суд встановив наступне.

25.12.2013 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЖЕК Канатного заводу" (відповідач) було укладено Договір купівлі-продажу природного газу № 2761/14-ТЕ-32, згідно п. 1.1. якого позивач, як продавець, зобов'язався передати у власність відповідачу, як покупцю, у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а відповідач зобов'язався прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору, позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 124498,36 грн., що підтверджується відповідними актами приймання-передачі природного газу.

Згідно п. 6.1. Договору, оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Проте, в порушення вимог вищевказаного пункту Договору, оплату за переданий у січні, лютому, березні, квітні, листопаді та грудень 2014 року газ відповідач здійснив несвоєчасно, що не заперечується представником відповідача.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до вимог частини 1 статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України встановлено: якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Згідно п. 7.2. Договору, у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1. Договору, він зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки, суд визнав позовні вимоги про стягнення з відповідача 8713,67 грн. пені, 1611,30 грн. - 3% річних та 10327,52 грн. інфляційних втрат законними та обґрунтованими.

Як було зазначено вище, відповідач заявив клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій (пені) яка підлягає сплаті, до 300,00 грн. Клопотання обґрунтовано скрутним матеріальним становищем підприємства відповідача, що підтверджується спрощеним фінансовим звітом суб'єкта малого підприємництва за 2017 рік. При цьому, відповідач зазначив, що стягнення на користь позивача заявлених ним 8713,67 грн. пені фактично паралізує діяльність збиткового ТОВ "ЖЕК Канатного заводу", позбавить його можливості виконувати свої обов'язки з утримання житлових будинків, що матиме негативний вплив на інтереси фізичних осіб - їх мешканців.

Пунктом 1 статтею 233 ГК України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Пунктом 3 статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги скрутне фінансове становище підприємства відповідача, а також враховуючи те, що відповідач виконано основне зобов'язання за Договором за спірний період, суд, керуючись статтею 233 Господарського кодексу України та ч. 3 статті 551 Цивільного кодексу України, вважає за необхідне реалізувати надане йому право та зменшити розмір штрафних санкцій, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача до 30% від визначеної судом за вірним розрахунком до стягнення суми, що є співрозмірним в контексті інтересів обох сторін.

Судом було зроблено перерахунок розміру нарахованої позивачем пені та визначено, що, з урахуванням перерахунку, стягненню підлягає сума пені в розмірі 2614,10 грн. В іншій частині пені у сумі 6099,57 грн. суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ч. 9 статті 129 ГПК України, відповідно до якої у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Отже, витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн. суд покладає на відповідача, з вини якого спір було доведено до суду.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 551, 610, 611, 612, 624, 625, 655, 692 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 233 Господарського кодексу України, ст.ст. 29, 42, 73, 74, 86, 91, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖЕК Канатного заводу" (61020, м. Харків, пр. Ново-Баварський, 77, к. 20; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, 6; ) - заборгованість у загальному розмірі 14552,92 грн. (у тому числі: 2614,10 грн. пені; 1611,30 грн. - 3% річних; 10327,52 грн. інфляційних втрат); а також витрати з оплати судового збору в розмірі 1762,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення пені в розмірі 6099,57 грн. у позові відмовити.

Повне рішення складено 03.09.2018 р.

Суддя ОСОБА_2