ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2018 справа № 905/156/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді при секретарі судового засідання: за участю представників сторін: від позивача від відповідача від третіх осіб Мартюхіна Н.О. Дучал Н.М., Геза Т.Д. Єлфімовій Ю.О. Ньорба О.М. - адвокат, довіреність б/н від 27.07.2018 не з'явився не з'явився
розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В., м. Київ
на рішення Господарського суду Донецької області
від14.05.2018 року (повний текст від 16.05.2018 року)
у справі№905/156/17 (головуючий суддя Мельниченко Ю.С., судді Кротінова О.В., Ніколаєва Л.В.)
за позовом до відповідача за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача про Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В., м. Київ Товариства з обмеженою відповідальністю "Руанід Енергія", м. Донецьк Товариства з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк", м. Київ Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Факторинг ПРО", м. Полтава стягнення заборгованості за Кредитним договором №26/КВ-08 від 23.06.2008 року в розмірі 2934,96 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 28.11.2016 року становить 75099 грн. 90 коп.
В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Донецької області від 14.05.2018 року у справі №905/156/17 відмовлено у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" - Кадирова Владислава Володимировича, м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Руанід Енергія", м.Донецьк за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк", м.Київ, та за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Факторинг ПРО", м. Полтава, про стягнення заборгованості за Кредитним договором №26/КВ-08 від 23.06.2008р. в розмірі 2934,96 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 28.11.2016р. становить 75099 грн. 90 коп.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В., м. Київ звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 14.05.2018 року у справі №905/156/17 та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Скаржник вважає рішення суду першої інстанції необґрунтованим, незаконним та таким, що підлягає скасуванню, зважаючи на наступне:

- висновок суду про те, що Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" не є належним кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "Руанід Енергія" за кредитним договором №26/КВ-08 від 23.06.2008р. є безпідставним, зважаючи на той факт, що договір про надання фінансових послуг факторингу від 16.05.2014р. №1605ЮФ визнаний нікчемним, про що позивач повідомив ТОВ «ФК «Факторинг Про». Про нікчемність зазначеного правочину позивач склав протокол №44 від 11.08.2015р.;

- суд першої інстанції помилково без належного обґрунтування мотивує хибний висновок про відмову у позові судженням про неможливість банківською установою власними засобами порівняти вартість проданого права вимоги по кредитному договору з самим правом вимоги до боржника, а саме з тією вимогою, котру отримає кредитор від боржника;

- суд першої інстанції безпідставно зупинив провадження у справі у зв'язку із призначенням судової експертизи на підставі ухвали від 31.10.2017р.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.06.2018р. було сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий Мартюхіна Н.О., судді Сгара Е.В., Геза Т.Д.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.07.2018р., у зв'язку із перебуванням судді Сгара Е.В. у відпустці, сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий Мартюхіна Н.О., судді Дучал Н.М., Геза Т.Д.

Позивач у судовому засіданні 05.09.2018р. наполягав на задоволенні апеляційної скарги, вважає рішення місцевого господарського суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню. Крім того, позивач надав колегії суддів апеляційного господарського суду оригінал кредитного договору від 23.06.2008р. № 26/КВ-08 із додатками та додатковими угодами до нього.

Відповідач у судове засідання 05.09.2018р. не прибув, причини неявки не повідомив.

Треті особи у судове засідання 05.09.2018р. не прибули, причини неявки не повідомили.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 23.06.2008р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" (далі - банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Руанід Енергія" (далі - позичальник) укладено кредитний договір № 26/КВ-08 на відкриття невідновлювальної мультивалютної кредитної лінії (далі - Договір).

Згідно п. 1.1. Договору банк відкриває позичальнику невідновлювальну відкличну мультивалютну кредитну лінію та в її межах надає кредитні кошти на наступних умовах: ліміт кредитування, валюта ліміту кредитування: еквівалент 1 900 000,00 (один мільйон дев'ятсот тисяч) доларів США 00 центів, що змінюється відповідно до Графіка зменшення ліміту кредитування, наведеного у Додатку № 1 до цього Договору. Валюти кредиту: українська гривня, долари США. Строк кредитної лінії: з " 23" червня 2008р. по " 22" червня 2015р., включно. Процентна ставка: в українській гривні - 22,0 % (двадцять два) проценти річних, у доларах США - 15.0 % (п'ятнадцять) процентів річних. Мета використання коштів: придбання нерухомого майна, а саме адміністративної будівлі літ. Л-3 загальною площею 900,5 кв.м., що знаходиться за адресою: Донецька обл., м. Донецьк, вул. Комарова, буд. 2а. Комісія за підготовку та оформлення договору - 360,00 (триста шістдесят) грн., в т.ч. ПДВ 60,00 грн.

Відповідно до п. 2.1. Договору видача кредитних коштів в межах кредитної лінії здійснюється окремими частинами (надалі за текстом кожна окрема частина - "транш"), у будь-якій з валют кредиту, передбачених п. 1.1. цього Договору, у сумі, що не перевищує невикористаний ліміт кредитування.

Невикористаний ліміт кредитування на дату видачі відповідного траншу визначається у валюті цього траншу, за офіційним курсом НБУ гривні до валюти цього траншу або за крос-курсом валюти, в якій встановлено ліміт кредитування, до валюти траншу, який надається, визначеного через курси цих валют до гривні за офіційним курсом НБУ.

Підставою для видачі кожного окремого траншу є заява позичальника. Строк розгляду банком заяви не може перевищувати 2 (двох) робочих днів.

Строк користування кредитною лінією починається з моменту перерахування коштів з позичкового рахунку (п. 2.4. Договору).

Згідно п. 2.6. Договору кредит надається тільки після виконання вимог п. 2.5. щодо сплати комісії, розділу 3 цього Договору щодо умов забезпечення виконання позичальником зобов'язань за цим Договором, з дотриманням п. 2.1. цього Договору.

Відповідно до п. 2.6.1. Договору банк вправі протягом дії цього Договору відмовити позичальнику в наданні чергового траншу або відстрочити його надання та/або вимагати від позичальника дострокового повернення вже отриманих від банку траншів, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього договору та/або невиконання або неналежного виконання позичальником та/або його майновими поручителями будь-якого з договорів забезпечення.

Згідно п. 4.1. Договору повернення кредиту позичальником здійснюється шляхом перерахування коштів із своїх поточних рахунків на відповідні позичкові рахунки у валютах фактичної заборгованості за кредитом, згідно з графіком зменшення ліміту кредитування (додаток № 1 до цього Договору), а у випадку, якщо такий не був укладений - не пізніше останнього дня строку кредитної лінії, передбаченого п. 1.1. цього договору.

У випадку, якщо цей день припадає на вихідний, святковий або інший нерабочий день, сплата здійснюється в перший за ним робочий день.

При зменшенні ліміту кредитування відповідно до встановленого графіка зменшення ліміту кредитування, терміном погашення позичальником заборгованості за кредитом, яка перевищує ліміт кредитування, встановлений на наступний строк, є день, що передує дню, з якого починає діяти новий ліміт кредитування. Якщо такий день припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, сплата здійснюється в перший за ним робочий день.

У випадку порушення позичальником встановлених цим пунктом договору строків повернення кредиту, сума несплаченої в строк заборгованості за кредитом вважається простроченою та переноситься банком на рахунки для обліку простроченої заборгованості позичальника за кредитом.

У випадку непогашення позичальником простроченої заборгованості за кредитом, банк, починаючи з дня виникнення такої заборгованості, може скористатися правом, зазначеним у п. 5.2. 7. цього Договору.

Відповідно до п. 4.2. Договору проценти за користування кредитом нараховуються у валюті кредиту за період з дня надання кредиту до дня його повернення на суму фактичної заборгованості за кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році - при нарахуванні процентів доларах США, та виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році - при нарахуванні процентів у гривнях.

Нарахування та сплата процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту.

Згідно п. 4.3. Договору нарахування Банком процентів здійснюється щомісячно за період з 28 числа минулого місяця по 27 число поточного місяця включно та у день остаточного повернення кредиту. День повернення кредитних коштів в часовий інтервал при розрахунку процентів не включається.

Якщо 28 число поточного місяця припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, нарахування здійснюється напередодні.

Відповідно до п. 4.4. Договору сплата позичальником процентів здійснюється щомісячно в строк з 28-го числа по останній робочий день поточного місяця, включно, на рахунки:

в українській гривні № 024 в Донецькій філії ТОВ "Укрпромбанк", код банку в системі електронних платежів (МФО) 335924;

у доларах США № 024 в Донецькій філії ТОВ "Укрпромбанк", код банку в системі електронних платежів (МФО) 335924.

У випадку порушення позичальником встановлених цим пунктом Договору строків сплати процентів, сума несплачених в строк процентів, вважається простроченою, переноситься банком на рахунки для обліку прострочених нарахованих доходів.

У випадку непогашення позичальником простроченої заборгованості за процентами, банк, починаючи з дня виникнення такої заборгованості, може скористатися правом, зазначеним у п. 5.2.7. цього Договору.

Проценти, нараховані за останній (неоплачений) період користування кредитом, сплачуються одночасно з остаточним поверненням кредиту.

Відповідно до п. 4.6. Договору у разі несвоєчасного повернення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує у строки, передбачені п. 4.4. цього Договору, проценти з розрахунку 26,0 % (двадцять шість) процентів річних в українській гривні та 19,0% (дев'ятнадцять) процентів річних у доларах США, що нараховуються на суму простроченої заборгованості з дати її виникнення до дати її повного погашення.

Згідно п. 4.10 договору всі платежі позичальника, передбачені цим Договором, вважаються здійсненими в установлений строк, якщо сума платежів в повному розмірі надійшла на рахунок банку до закінчення операційного дня банку, що є останнім днем строку сплати платежу, передбаченого цим Договором. Якщо цей день не є робочим днем банку, то платіж повинен бути здійснений не пізніше наступного робочого дня банку. При цьому, проценти за кредитом нараховується та сплачуються також і за період від дня, що не є робочим днем банку, до наступного робочого дня банку.

Позичальник зобов'язаний своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом та комісії в порядку, передбаченому цим Договором (п. 6.1.2. Договору).

Відповідно до п. 10.1. Договору цей Договір набуває чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками сторін та діє по дату повного виконання позичальником зобов'язань за цим Договором.

Кредитний договір № 26/КВ-08 на відкриття невідновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 23.06.2008р. та договір про внесення змін до нього підписані та скріплені печатками обох сторін без зауважень.

В подальшому 02.07.2010р. між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" був укладений договір про передачу активів ТОВ "Укрпромбанк" в рахунок погашення заборгованості (далі - договір про передачу активів).

Згідно п.3.1. договору про передачу активів, в порядку, в обсязі та на умовах, визначених цим договором, Укрпромбанк цим передає (відступає) Дельта Банку права вимоги до боржників за кредитними та забезпечувальними договорами, а також за попередніми договорами внаслідок чого Дельта Банк замінює Укрпромбанк як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях.

Вищезазначений договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є. та зареєстрований в реєстрі за №2263.

13.07.2010р. сторонами на виконання умов договору підписаний акт приймання-передачі договорів та кредитних справ, в тому числі і за кредитним договором №26/КВ-08 від 23.06.2008р. Належним чином засвідчена копія зазначеного акту наявна в матеріалах справи.

Факт набуття ПАТ "Дельта Банк" статусу нового кредитора за кредитним договором №26/КВ-08 від 23.06.2008р. підтверджується також постановою Донецького апеляційного господарського суду від 28.01.2014р. по справі № 905/1632/13-г.

У зв'язку із неналежним виконанням взятих на себе ТОВ "Руанід Енергія" зобов'язань за кредитним договором, ПАТ "Дельта Банк" звернулось до господарського суду Донецької області із позовом про стягнення з ТОВ "Руанід Енергія" заборгованості за кредитним договором №26/КВ-08 від 23.06.2008р. у розмірі 21785508,66грн. (еквівалент 2725573доларів США 46центів), у тому числі: заборгованості за кредитом - 14816292,71грн. (еквівалент 1853658доларів США 54центи), пені за несвоєчасне повернення кредиту - 648135,58грн. (еквівалент 81087доларів США 90центів) за період з 29.05.2012р. по 27.11.2012р., заборгованості за відсотками - 5859197,35грн. (еквівалент 733041доларів США 08центів), пені за несвоєчасне повернення відсотків - 461883,02грн. (еквівалент 57785доларів США 94центи) за період з 29.05.2012р. по 27.11.2012р.

Рішенням господарського суду Донецької області від 22.10.2013року по справі №905/1632/13г позов Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Руанід Енергія" м. Донецьк, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Промисловий Банк" м. Київ, про стягнення заборгованості за кредитним договором №26/КВ-08 від 23.06.2008р. у розмірі 21785508,66грн. (еквівалент 2725573доларів США 46центів) задоволений частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Руанід Енергія" (83000, м. Донецьк, вул. Постишева, буд. 105, кв. 31, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 36-Б, поштова адреса - 04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 39, ) заборгованість за відсотками у розмірі 4603810,74грн., пеню за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 105343,82грн., 14742,11грн. судового збору. В решті позовних вимог відмовив.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 28.01.2014р. по справі №905/1632/13г вищезазначене рішення господарського суду Донецької області від 22.10.2013 року скасовано в частині відмови у задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором №26/КВ-08 від 23.06.2008р. у розмірі 17076354,1грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 14816292,71грн. (еквівалент 1853658доларів США 54центи), пені за несвоєчасне повернення кредиту - 648135,58грн. (еквівалент 81087доларів США 90центів) за період з 29.05.2012р. по 27.11.2012р., заборгованості за відсотками - 1255386,61грн. (еквівалент 157060доларів США 75центів), пені за несвоєчасне повернення відсотків - 356539,20грн. (еквівалент 44581доларів США 41центи) за період з 29.05.2012р. по 27.11.2012р, а позовні вимоги ПАТ "Дельта Банк" про стягнення з ТОВ "Руанід Енергія" заборгованості за кредитним договором №26/КВ-08 від 23.06.2008р. у розмірі 21785508,66грн. (еквівалент 2725573доларів США 46центів), у тому числі: заборгованості за кредитом - 14816292,71грн. (еквівалент 1853658доларів США 54центи), пені за несвоєчасне повернення кредиту - 648135,58грн. (еквівалент 81087доларів США 90центів) за період з 29.05.2012р. по 27.11.2012р., заборгованості за відсотками - 5859197,35грн. (еквівалент 733041доларів США 08центів), пені за несвоєчасне повернення відсотків - 461883,02грн. (еквівалент 57785доларів США 94центи) за період з 29.05.2012р. по 27.11.2012р. задоволено у повному обсязі.

В подальшому Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" - Кадирова Владислава Володимировича, м. Київ, звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Руанід Енергія", м. Донецьк, про стягнення заборгованості за Кредитним договором №26/КВ-08 від 23.06.2008р. в розмірі 2934,96 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 28.11.2016р. становить 75099 грн. 90 коп.

При розгляді вищевказаних вимог, судова колегія апеляційного господарського суду виходить з наступного.

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

За умовами ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою кредитний договір №26/КВ-08 від 23.06.2008р. є кредитним договором, згідно якого за приписами ст. 1054 Цивільного кодексу України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 Цивільного кодексу України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. (ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

За умовами ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Матеріали справи свідчать, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з наступного:

- відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості, наявність якої встановлена постановою Донецького апеляційного господарського суду від 28.01.2014р. по справі №905/1632/13-г, у зв'язку із чим вказана заборгованість продовжує існувати на день ухвалення рішення в цій справі. За таких обставин, заборгованість по процентам в сумі 2 934,96 дол. США., яка нарахована за період з 25.11.2016р. по 27.11.2016р. є обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи та розрахунками;

- Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" не є належним кредитором за кредитним договором №26/КВ-08 від 23.06.2008р., з огляду на те, що позивачем було передано ТОВ "ФК "ФАКТОРИНГ ПРО" право вимоги до відповідача за кредитним договором №26/КВ-08 від 23.06.2008р. на підставі договору про надання фінансових послуг факторингу № 1605ЮФ від 16.05.2014р. Наведені обставини свідчать про відсутність порушеного права у позивача.

Судова колегія апеляційного господарського суду не може в повному обсязі погодитись із вищевказаними висновками місцевого господарського суду, зважаючи на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.05.2014р. між ПАТ "Дельта Банк" (далі - клієнт) та ТОВ "Фінансова компанія "Факторинг Про" (далі - фактор) був укладений договір про надання фінансових послуг факторингу № 1605ЮФ (далі - договір факторингу), відповідно до п. 2.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, фактор зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов'язується відступити факторові права вимоги.

Згідно п. 2.3. договору факторингу права вимоги переходять від клієнта до фактора (далі - відступлення), та обов'язки клієнта передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання клієнтом та фактором акту приймання-передачі прав вимоги.

До фактора не переходять права вимоги за договорами, що були укладені між клієнтом та позичальником з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором (п. 2.4. договору факторингу).

Відповідно до п. 3.1. договору факторингу фактор зобов'язується передати в розпорядження клієнту грошові кошти в розмірі 616 400 000,00 (шістсот шістнадцять мільйонів чотириста тисяч) гривень 00 коп. без ПДВ, протягом п'яти робочих днів з дати підписання.

16.05.2014р. на виконання вказаного договору ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "ФК "ФАКТОРИНГ ПРО" підписали акт приймання-передачі прав вимоги за кредитним договором, стягнення за яким є предметом даного спору.

Згідно ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором.

Відповідно до ст. 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином.

Частиною 1 ст. 514 Цивільного кодексу України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, відступлення права вимоги є правочином, на підставі якого попередній кредитор передає свої права новому кредитору, а новий кредитор приймає ці права та сплачує вартість відступленого права.

В подальшому, на підставі постанови Правління НБУ від 02.03.2015 № 150 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) було прийнято рішення від 02.03.2015 № 51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк". Згідно із вказаним рішенням з 03.03.2015р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації Кадирова В.В.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 03.08.2015р. № 147 строк здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" було продовжено по 02.10.2015р. включно.

Постановою правління НБУ № 664 від 02.10.2015р. "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" вирішено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ "Дельта Банк".

Рішенням виконавчої дирекції Фонду № 181 від 02.10.2015 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку" вирішено розпочати процедуру ліквідації банку з 05.10.2015 по 04.10.2017 включно.

Призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова Владислава Володимировича строком на два роки з 05.10.2015 по 04.10.2017 включно.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, НБУ, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Частинами 1, 2, 4 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що Фонд зобов'язаний забезпечити збереження активів та документації банку. Протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті. Фонд протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Відповідно до ч. 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства. Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

На виконання імперативних вимог вищевказаного Закону, згідно з наказом уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта Банк" №67 від 11.03.2015р. було вирішено здійснити в ПАТ "Дельта Банк" перевірку правочинів (інших договорів), вчинених (укладених) ПАТ "Дельта Банк" протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до витягу з протоколу № 44 від 11.08.2015р. засідання комісії з перевірки правочинів (інших договорів) за кредитними операціями, призначеної наказом уповноваженої особи Фонду № 67 від 11.03.2015р., виявлено, що нікчемним правочином згідно зі ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є, зокрема, договір про надання фінансових послуг факторингу №1605ЮФ від 16.05.2014р., укладений між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "ФК "ФАКТОРИНГ ПРО".

Як зазначено у вищевказаному протоколі, майнові права за кредитними договорами на дату укладення договору про надання фінансових послуг факторингу №1605ЮФ від 16.05.2014р. визначалася сторонами у додатку 1 та становили 790 256 410,26 грн. Оцінка вартості майнових прав банку за кредитними договорами при укладенні договору факторингу не проводилася, а банк, уклавши зазначений договір факторингу, здійснив відчуження майна (майнових прав) за ціною, нижчою від звичайної (сума оплати на 22 % відрізняється від вартості майнових прав). Оплата за договором факторингу фактично не здійснювалася, оскільки бухгалтерський запис з оплати за договором здійснено, в кінцевому результаті, за рахунок активу банку.

Рішення комісії мотивовано посиланням на те, що внаслідок укладення майже безоплатного правочину відступлення майнових прав за кредитним договором, банк:

- безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог (п.1 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб");

- до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим (п.2 ч.3 ст.38 вищевказаного Закону);

- здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору (п.3 ч.3 ст.38 Закону).

Таким чином, договір про надання фінансових послуг факторингу №1605ЮФ від 16.05.2014р., укладений між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "ФК "ФАКТОРИНГ ПРО" було визнано позивачем нікчемним.

Згідно ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Статтею 216 Цивільного кодексу України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" повідомленням №7288 від 20.08.2015р. повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "ФАКТОРИНГ ПРО", зокрема, що договір про надання фінансових послуг факторингу №1605ЮФ від 16.05.2014р. є нікчемним та вимагало негайно повернути всі отримані ТОВ "ФК "ФАКТОРИНГ ПРО" згідно умов нікчемних правочинів оригінали документів (кредитні договори, договори забезпечення, всі інші документи).

В процесі розгляду справи в апеляційному господарському суді, колегією суддів перевірявся факт виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "ФК "ФАКТОРИНГ ПРО" повідомлення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" №7288 від 20.08.2015р.

Представник Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в судовому засіданні 05.09.2018р. зазначив про наявність у позивача оригіналу кредитного договору від 23.06.2008р. № 26/КВ-08 із додатками та додатковими угодами до нього та надав їх для огляду суду.

Судовою колегією апеляційного господарського суду ретельно досліджено надані позивачем оригінали кредитного договору від 23.06.2008р. № 26/КВ-08 із додатками та додатковими угодами до нього, перевірено їх відповідність наявним в матеріалам справи копіям документів, у зв'язку із чим сумнівів в достовірності вищевказаних документів у апеляційного господарського суду не виникло.

Враховуючи наведене, з огляду на встановлення нікчемності договору про надання фінансових послуг факторингу №1605ЮФ від 16.05.2014р., укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "ФК "ФАКТОРИНГ ПРО", факту направлення на адресу ТОВ "ФК "ФАКТОРИНГ ПРО" повідомлення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" №7288 від 20.08.2015р. та наявністю у позивача оригіналу кредитного договору від 23.06.2008р. № 26/КВ-08 із додатками та додатковими угодами до нього, місцевий господарський суд дійшов передчасного висновку, що Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" не є належним кредитором за кредитним договором №26/КВ-08 від 23.06.2008р.

Незважаючи на вищевикладене, позовні вимоги підлягають залишенню без задоволення, зважаючи на наступне.

В силу вимог ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. (ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" в межах даної справи №905/156/17 просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Руанід Енергія» проценти в сумі 2 934,96 дол. США., які нараховані за період з 25.11.2016р. по 27.11.2016р.

В той же час, згідно п.1.1. кредитного договору №26/КВ-08 від 23.06.2008р. ТОВ «Український Промисловий Банк» відкриває ТОВ «Руанід Енергія» невідновлювальну відкличну мультивалютну кредитну лінію та в її межах надає кредитні кошти із встановленням ліміту кредитної лінії в розмірі 1900000,00 доларів США із строком кредитної лінії з 23.06.2008р. по 22.06.2015р.

Відповідно до п.9.2. кредитного договору №26/КВ-08 від 23.06.2008р. банк має право зупинити подальше кредитування та/або вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів та штрафних санкцій, що передбачені даним договором, а також відшкодування збитків, завданих банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов даного договору, а позичальник зобов'язаний протягом 10-ти днів з моменту надіслання банком відповідної вимоги, повернути суму заборгованості по кредиту, що залишилась, сплатити проценти та штрафні санкції, а також відшкодувати збитки, завдані банку у випадках, перелік яких викладений в даному пункті цього договору.

Як вбачається із змісту постанови Донецького апеляційного господарського суду від 28.01.2014р. по справі №905/1632/13г, обставини якої є преюдиційними в силу вимог ч.4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, 23.02.2009р. ТОВ "Укрпромбанк" звернувся до відповідача з повідомленням №09/2-0829 про усунення порушень з посиланням на п. 9.2 кредитного договору, який передбачає обов'язок позичальника достроково повернути кошти на вимогу банку протягом 10 днів з моменту отримання вимоги.

В подальшому ПАТ "Дельта Банк" в 2013 році звернулось до господарського суду Донецької області із позовом про стягнення з ТОВ "Руанід Енергія" заборгованості за кредитним договором №26/КВ-08 від 23.06.2008р. у розмірі 21785508,66грн. (еквівалент 2725573доларів США 46центів), у тому числі: заборгованості за кредитом - 14816292,71грн. (еквівалент 1853658доларів США 54центи), пені за несвоєчасне повернення кредиту - 648135,58грн. (еквівалент 81087доларів США 90центів) за період з 29.05.2012р. по 27.11.2012р., заборгованості за відсотками - 5859197,35грн. (еквівалент 733041доларів США 08центів), пені за несвоєчасне повернення відсотків - 461883,02грн. (еквівалент 57785доларів США 94центи) за період з 29.05.2012р. по 27.11.2012р.

Таким чином, з огляду на направлення ТОВ "Укрпромбанк" на адресу позичальника повідомлення №09/2-0829 від 23.02.2009р. та звернення ПАТ "Дельта Банк" із позовною заявою в межах справи №905/1632/13г, судова колегія апеляційного господарського суду вважає доведеним факт направлення позичальнику вимоги про дострокове повернення кредиту.

Аналіз вимог діючого законодавства дає підстави дійти висновку, що припис абзацу 2 частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Судова колегія апеляційного господарського суду зазначає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняються після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.03.2018р. по справі №444/9519/12.

Враховуючи наведене, з огляду на той факт, що сторонами встановлено строк кредитування по 22.06.2015р., зважаючи на факт пред'явлення Банком вимоги про дострокове повернення кредиту в порядку, передбаченому п. 9.2 кредитного договору та ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, судова колегія апеляційного господарського суду зазначає про відсутність підстав для стягнення з позичальника процентів в сумі 2 934,96 дол. США. за період з 25.11.2016р. по 27.11.2016р.

Таким чином позовні вимоги підлягають залишенню без задоволення.

Судова колегія апеляційного господарського суду погоджується із доводами апелянта щодо безпідставного зупинення провадження у цій справі, в той же час вказана обставина не призвела до прийняття неправильного результату вирішення спору, у зв'язку із чим ця обставина не може бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Також судова колегія апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Враховуючи вищенаведене, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Донецької області від 14.05.2018 року у справі №905/156/17 підлягає залишенню без змін з підстав, викладених в постанові апеляційного господарського суду.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В., м. Київ на рішення Господарського суду Донецької області від 14.05.2018 року у справі №905/156/17 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 14.05.2018 року у справі №905/156/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий суддя: Н.О. Мартюхіна

Судді: Н.М. Дучал

Т.Д. Геза

(У судовому засіданні 05.09.2018 року проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови складено та підписано 10.09.2018 року).