КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2018 р. Справа№ 910/5034/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Мартюк А.І.

Зубець Л.П.

секретар судового засідання Шмиговська А.М.

представники сторін не викликались

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Фанери та плити»

на рішення господарського суду міста Києва від 16.07.2018 р.

у справі №910/5034/18 (суддя Ващенко Т.М.)

за позовом Державної екологічної інспекції у м. Києві

до Приватного акціонерного товариства «Фанери та плити»

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ :

Державна екологічна інспекція у м. Києві звернулась до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Фанери та плити» про стягнення збитків у розмірі 17030,75 грн., завданих державі внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, з яких 5109,22 грн. в дохід спеціального фонду Державного бюджету (30%) та 11921,53 грн. в дохід спеціального фонду місцевого бюджету Київської міської ради (70%).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в ході перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства відповідачем, державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції України та Державної екологічної інспекції у місті Києві за результатами вимірювань виявлено перевищення нормативів по азоту оксидів (у перерахунку на діоксин азоту), що є порушенням ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», умови п. 2.3 Дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами № -004 та спричинило державі шкоду.

Рішенням господарського суду міста Києва від 16.07.2018 р. позов задоволено повністю. Стягнуто з ПрАТ «Фанери та плити» в дохід спеціального фонду Державного бюджету України 5109,22 грн. шкоди завданої наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Стягнуто з ПрАТ «Фанери та плити» в дохід спеціального фонду міського бюджету міста Києва 11921,53 грн. шкоди завданої наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Стягнуто з ПрАТ «Фанери та плити» на користь Державної екологічної інспекції у м. Києві 1762,00 грн. судового збору.

Рішення мотивоване тим, що відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, як і не надав доказів часткової або повної сплати заявленої до стягнення шкоди, тому суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 16.07.2018 р. та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи з невірним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до ч. 10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (176200 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на те, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення суми, меншої за 176200 грн., а також те, що справа не відноситься до справ, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (ч. 4 ст. 247 ГПК України), вказана справа підлягає розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Позивач не скористався своїм правом, передбаченим ст. 263 ГПК України, на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Наказом Державної екологічної інспекції України № 178 від 08.12.2016 р. «Щодо проведення позапланової перевірки» (з врахуванням наказу № 179 від 12.12.2016 р.) утворено комісію з проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони атмосферного повітря відносно ПрАТ «Фанери та плити» у складі п'яти головних спеціалістів Державної екологічної інспекції України та Державної екологічної інспекції у місті Києві. Доручено комісії у термін з 09.12.2016 р. по 14.12.2016 р. здійснити позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони атмосферного повітря відносно ПрАТ «Фанери та плити».

На підставі наказу Державної екологічної інспекції України № 178 від 08.12.2016 р., направлення Державної екологічної інспекції України на проведення перевірки № 96 від 08.12.2016 р., згоди на проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) від 08.12.2016 р. № 2/2-1366зг, посадовими особами Державної екологічної інспекції України та Державної екологічної інспекції у місті Києві в термін з 09.12.2016 р. 13:00 години до 14.12.2016 р. 12:00 години, в присутності в.о. головного інженера, генерального директора відповідача, проведена позапланова перевірка дотримання ПрАТ «Фанери та плити» вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами.

За результатами зазначеної перевірки складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства № б/н та встановлено наступне.

Відповідач здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря відповідно до Дозволу № -004 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами терміном дії з 15.05.2013 р. по 15.08.2018 р., який видано Міністерством екології та природних ресурсів України.

Згідно звіту інвентаризації викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, виконаний ТОВ «НВП «Екозахист», на території підприємства нараховується 77 джерел викидів, з яких організованих 55, неорганізованих 12.

Згідно Дозволу на викиди в атмосферне повітря та Звіту за результатами інструментального контролю викидів забруднюючих речовин у атмосферне повітря від стаціонарних джерел ПрАТ «Фанери та плити», контроль за дотриманням встановлених нормативів здійснює ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Екозахист», відповідно до умов дозволу за розділом 5 - Заходи щодо здійснення контролю дотримання затверджених нормативів граничнодопустимих викидів від паливовикористовуючого обладнання на оксиди азоту (у перерахунку на діоксин азоту) та вуглецю оксид, які згідно Переліку найбільш поширених і небезпечних

забруднюючих речовин, викиди яких в атмосферне повітря підлягають

регулюванню, затвердженого постановою КМУ № 1598 від 29.11.2001 р. відносяться до переліку найбільш поширених забруднюючих речовин, які підлягають регулюванню).

Під час проведення перевірки проведено інструментально-лабораторний контроль за дотриманням встановлених нормативів викидів за умов дозволу (розділ 3 дозволені обсяги викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря) на вміст оксиду азоту (у перерахунку на діоксин азоту) та вуглецю оксид для стаціонарного джерела № 86 від джерел утворення парові котли типу VSP-6.5 ст. № 1 та № 2. За результатами вимірювань виявлено перевищення азоту оксидів (у перерахунку на діоксин азоту).

Інструментальний контроль за дотриманням встановлених нормативів викидів на вміст оксиду азоту (у перерахунку на діоксин азоту) та вуглецю оксид стаціонарного джерела № 1 від паливовикористовуючого обладнання термомасляної установки Konus Kessel не проводився в зв'язку з погодними умовами.

Актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства № б/н, зокрема, в пунктів 3 розділу «Порушення вимог законодавства, виявлені під час заходу державного нагляду (контролю)» встановлено, що за результатами вимірювань виявлено перевищення нормативів по оксидам азоту (у перерахунку на діоксин азоту), що є порушенням ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», умови п. 2.3 Дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами № -004.

Зазначений акт підписаний генеральним директором, в.о.головного інженера відповідача з відміткою про те, що вони мають зауваження і заперечення щодо пункту 3 в розділі «порушення».

20.12.2016 р. за результатами перевірки винесено припис № 2/2-18, яким відповідача зобов'язано:

- розробити план організаційно-технічних заходів з усунення виявлених порушень вимог законодавства; надати копії наказу та плану таких заходів Державної екологічної інспекції України та Державної екологічної інспекції у місті Києві у строк 10 робочих днів після отримання припису;

- фіксувати в робочих відомостях затверджених форм (журнал), всі пуски та зупинки паливовикористовуючого обладнання термомасляної установки Konus Kessel час ввімкнення та вимкнення - до 20.12.2016 р. - в подальшому постійно;

- не допускати перевищення дозволених (встановлених) нормативів викидів - до 21.12.2016 р. і в подальшому постійно;

- надати довідку про час роботи парових котлів VSP-6.5 ст. № 1 та № 2, джерело викиду № 86, з перевищення дозволених нормативів викидів з 14.12.2016 р. по час усунення порушення - до 20.01.2017 р.

Відповідно до довідки відповідача № 937 від 29.12.2016 р. за підписом головного інженера ПрАТ «Фанери та плити», 19.12.2016 р. в котельній відповідача були проведені режимно-налагоджувальні роботи на котлах VSP-6.5 ст. № 1 та № 2, перевищення дозволених нормативів викидів усунуто. В період з 14.12.2016 р. по 19.12.2016 р. загальний час роботи котлів склав: котла № 1 - 123 години, котла та № 2 - 24 години (а.с. 39).

27.01.2017 р. позивачем направлено, а відповідачем 30.01.2017 р. отримано (рекомендоване повідомлення № 30) претензію № 11 від 23.01.2017 р. про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок наднормативного викиду оксиду азоту (в перерахунку на діоксин азоту) в атмосферне повітря стаціонарним джерелом відповідача (№ 86 котельня) за період роботи котельні з 14 по 19 грудня 2016 року на суму 17030,75 грн. До вказаної претензії позивачем додано розрахунок розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря ПрАТ «Фанери та плити» за період з 14.12.2016 р. по 19.12.2016 р.

Відповідач заподіяну шкоду в добровільному порядку не відшкодував.

Спір у справі виник в зв'язку з завданням відповідачем шкоди та порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря.

Статтею 1 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» передбачено, що атмосферне повітря - життєво важливий компонент навколишнього природного середовища, який являє собою природну суміш газів, що знаходиться за межами жилих, виробничих та інших приміщень; викид це надходження в атмосферне повітря забруднюючих речовин або суміші таких речовин, а норматив гранично допустимого викиду забруднюючої речовини стаціонарного джерела - гранично допустимий викид забруднюючої речовини або суміші цих речовин в атмосферне повітря від стаціонарного джерела викиду.

Статтею 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» встановлено, що підприємства, установи, організації та громадяни-суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів; забезпечувати безперебійну ефективну роботу і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік; заздалегідь розробляти спеціальні заходи щодо охорони атмосферного повітря на випадок виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру і вживати заходів для ліквідації причин, наслідків забруднення атмосферного повітря; забезпечувати здійснення інструментально-лабораторних вимірювань параметрів викидів забруднюючих речовин стаціонарних і пересувних джерел та ефективності роботи газоочисних установок; забезпечувати розроблення методик виконання вимірювань, що враховують специфічні умови викиду забруднюючих речовин; використовувати метрологічно атестовані методики виконання вимірювань і повірені засоби вимірювальної техніки для визначення параметрів газопилового потоку і концентрацій забруднюючих речовин в атмосферному повітрі та викидах стаціонарних і пересувних джерел; здійснювати контроль за проектуванням, будівництвом і експлуатацією споруд, устаткування та апаратури для очищення газопилового потоку від забруднюючих речовин і зниження впливу фізичних та біологічних факторів, оснащення їх засобами вимірювальної техніки, необхідними для постійного контролю за ефективністю очищення, дотриманням нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів та інших вимог законодавства в галузі охорони атмосферного повітря; своєчасно і в повному обсязі сплачувати екологічний податок.

Приписами ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» встановлено, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання відповідного дозволу.

Пунктами 2, 3, 4 Порядку проведення та оплати робіт, пов'язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - підприємців, які отримали такі дозволи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 302 від 13.03.2002 р., передбачено, що дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (далі - дозвіл) - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам-підприємцям (далі - суб'єкт господарювання) експлуатувати об'єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну. Дозвіл видається суб'єкту господарювання за формою, встановленою Мінприроди. Дозвіл видається безоплатно на строк не менш як п'ять років.

Як зазначалось вище, у відповідача наявний Дозвіл № -004 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами терміном дії з 15.05.2013 р. по 15.08.2018 р., який видано Міністерством екології та природних ресурсів України.

Однак, відповідачем здійснювався наднормативний викид азоту оксиду (в перерахунку на діоксин азоту) в атмосферне повітря стаціонарним джерелом (№ 86 котельня) за період роботи котельні з 14 по 19 грудня 2016 року.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом.

Згідно ст. 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають, зокрема, відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відповідно до ст.ст. 68, 69 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

При цьому, відшкодування збитків є видом господарських санкцій, під якими розуміються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких, для нього настають несприятливі економічні наслідки.

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Тобто, за змістом даної правової норми, підставою для виникнення цивільно-правової відповідальності є наявність шкоди, протиправна поведінка (дія чи бездіяльність) заподіювача шкоди, причинний зв'язок між ними та наявність вини особи, яка заподіяла шкоду.

Підстави відповідальності за заподіяння шкоди, передбачені ст.ст. 1166, 1187 ЦК України, застосовують і при вирішенні спорів, пов'язаних з відшкодуванням шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Згідно ч. 6 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт.

Факт здійснення відповідачем наднормативного викиду азоту оксиду (в перерахунку на діоксин азоту) в атмосферне повітря стаціонарним джерелом (№ 86 котельня) за період роботи котельні з 14 по 19 грудня 2016 року підтверджується актом перевірки Державної екологічної інспекції України дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами № б/н від 14.12.2016 р., який є джерелом інформації.

Отже, наявний факт порушення відповідачем законодавства у сфері охорони атмосферного повітря у вигляді наднормативного викиду азоту оксиду (в перерахунку на діоксин азоту) в атмосферне повітря стаціонарним джерелом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, враховуючи принцип презумпції вини, саме відповідач повинен довести, що збитки завдано не з його вини.

Відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Для застосування такого заходу відповідальності як відшкодування шкоди слід установити як наявність у діях винної особи усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки), так і ступінь вини у розумінні ст. 1193 ЦК України.

При цьому, встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність є причиною, а збитки, яких зазнала потерпіла особа, - наслідком такої протиправної поведінки. Питання про наявність або відсутність причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи.

Згідно ст.ст. 76-77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він вжив всіх дієвих і достатніх заходів з метою недопущення порушення законодавства в сфері охорони атмосферного повітря.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки відповідачем здійснено наднормативний викид азоту оксиду (в перерахунку на діоксин азоту) в атмосферне повітря стаціонарним джерелом, то в даному випадку існує наявність вини ПрАТ «Фанери та плити» в порушенні законодавства України про охорону атмосферного повітря.

Порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами суб'єктів господарювання (юридичних і фізичних осіб) визначений у Методиці розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 639 від 10.12.2008 р.

Пунктом 2.1.1 Методики встановлено, що наднормативними викидами вважаються зокрема, викиди забруднюючих речовин, які перевищують затверджені граничнодопустимі викиди, установлені дозволом на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Факт наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря встановлюється державними інспекторами за результатами інструментально-лабораторних методів контролю, документальної перевірки суб'єктів господарювання та розрахунковими методами (п. 2.2 Методики).

Згідно п. 4.1 Методики, розмір відшкодування збитків за наднормативний викид однієї тонни забруднюючої речовини в атмосферне повітря розраховується на основі розміру мінімальної заробітної плати, установленої на дату виявлення порушення, помноженої на коефіцієнт 1,1, з урахуванням регулювальних коефіцієнтів (додатки 1, 2) і показника відносної небезпечності кожної забруднюючої речовини. Розмір збитків розраховується за встановленою Методикою формулою.

Позивачем на підставі Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря здійснено розрахунок збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря ПрАТ «Фанери та плити» за період з 14.12.2016 р. по 19.12.2016 р., та визначено їх розмір в сумі 17030,75 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наданий позивачем розрахунок суми збитків, які заподіяні державі в результаті здійснення наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря є вірним і відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема вищезазначеній Методиці.

Отже, судом першої інстанції вірно встановлено всі необхідні елементи складу збитків (наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вину), а відповідачем належними та допустимими доказами не було спростовано його вини у порушенні порядку здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем представлено вірний розрахунок розміру збитків, заподіяних відповідачем державі в результаті здійснення наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Відповідачем будь-яких зауважень з приводу методики проведення розрахунку та суми збитків (яку було нараховано) до матеріалів справи не надав.

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», в Україні фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища здійснюється за рахунок Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та місцевих бюджетів, коштів підприємств, установ та організацій, фондів охорони навколишнього природного середовища, добровільних внесків та інших коштів.

За приписами п. «г» ч. 4, ч. 6 ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», державний фонд охорони навколишнього природного середовища утворюється за рахунок частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством. Кошти місцевих, Автономної Республіки Крим і Державного фондів охорони навколишнього природного середовища можуть використовуватись тільки для цільового фінансування природоохоронних та ресурсозберігаючих заходів, в тому числі наукових досліджень з цих питань, ведення державного кадастру територій та об'єктів природно-заповідного фонду, а також заходів для зниження впливу забруднення навколишнього природного середовища на здоров'я населення.

Статтею 11 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України на 2018 рік у частині доходів є надходження, визначені частиною третьою статті 29 Бюджетного кодексу України з урахуванням певних особливостей. Аналогічні приписи були закріплені й в Законах України про Державний бюджет України на 2016-2017 роки.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 29 Бюджетного кодексу України, джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 1 частини другої статті 67-1 цього Кодексу) є, зокрема, 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України, до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать, зокрема, 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об'єднаних територіальних громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

Отже, враховуючи наведені вище норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з відповідача підлягає стягненню завдана ним шкода у розмірі 17030,75 грн. обумовлена порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища до Державного бюджету України та міського бюджету міста Києва, а саме: 30% - 5109,22 грн. в доход спеціального фонду Державного бюджету України та 70% - 11921,53 грн. в доход спеціального фонду місцевого бюджету міста Києва.

Щодо доводів відповідача про порушення процедури проведення позапланової перевірки позивачем, то вказані твердження не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи. Доказів зворотного відповідачем не надано.

З огляду на зазначене, колегія суддів критично оцінює вищевказані доводи відповідача, у зв'язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем, в порушення зазначеної норми, належним чином апеляційну скаргу не обґрунтовано, доказів та підстав для скасування рішення суду першої інстанції апеляційному суду не наведено.

З огляду на викладене, посилання скаржника на те, що рішення суду першої інстанції прийнято при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи з невірним застосуванням норм матеріального права, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Крім того, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду та не підтверджуються наявними матеріалами справи.

Тому колегія суддів вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 16.07.2018 р. у даній справі є таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Фанери та плити» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 16.07.2018 р. у справі №910/5034/18 залишити без змін.

Справу №910/5034/18 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строк, що передбачені ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді А.І. Мартюк

Л.П. Зубець