ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2018 року

м. Київ

Справа № 907/835/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючий - Стратієнко Л.В.,

судді: Вронська Г.О., Ткач І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1,

на постанову Львівського апеляційного господарського суду

(головуючий - Матущак О.І., судді - Бойко С.М., Мирутенко О.Л.)

від 14.05.2018,

за заявою ОСОБА_1,

про вжиття заходів забезпечення позову

у справі за позовом ОСОБА_1,

до товариства з обмеженою відповідальністю "Гемо Медика Україна",

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1) ОСОБА_3,

2) ОСОБА_4,

про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Гемо Медика Україна", оформлених протоколами № 18-07-17 від 18.07.2017 та № 28-09-17 від 28.09.2017 та про визнання недійсними пунктів 11.1-11.2 статуту товариства з обмеженою відповідальністю "Гемо Медика Україна", затвердженого в новій редакції загальними зборами учасників товариства,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Гемо Медика Україна" про визнання недійсними рішення загальних зборів учасників відповідача, оформлені протоколом №18-07-17 від 18.07.2017 та №28-09-17 від 28.09.2017 про зміну складу виконавчого органу товариства та про визнання недійсними пунктів 11.1 - 11.12 статуту товариства.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 22.03.2018 задоволено заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову.

Заборонено до набрання рішенням законної сили загальним зборам учасників ТОВ "Гемо Медика Україна" приймати рішення про: створення, формування та зміну виконавчого органу; про обрання персонального складу виконавчого органу товариства; про відкликання та/або усунення від виконання обов'язків членів виконавчих органів товариства; про звільнення керівника товариства; про обрання (призначення) члена дирекції товариства.

Заборонено до набрання рішенням законної сили, суб'єктам державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (у тому числі державним реєстраторам, нотаріусам) здійснювати державну реєстрацію змін щодо виконавчих органів ТОВ "Гемо Медика Україна".

Приймаючи рішення господарський суд дійшов висновків, що прийняття загальними зборами ТОВ "Гемо Медика Україна" рішень щодо внесення змін до виконавчих органів товариства, призведе до неможливості виконання рішення суду у випадку задоволення позову, заходи забезпечення позову стосуються предмета спору у цій справі.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 14.05.2018 ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 22.03.2018 скасовано. Відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Приймаючи постанову апеляційний суд вказав, що позивачем не доведена обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду та не надано відповідних доказів. Приймаючи ухвалу про забезпечення позову місцевий суд заборонив загальним зборам ТОВ "Гемо Медика Україна" приймати невизначені рішення щодо створення, формування та зміни виконавчого органу товариства, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 137 ГПК України.

ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі ухвалу місцевого господарського суду.

Підставами для скасування судового рішення позивач зазначає порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції. Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, позивач вказує на те, що на його адресу надходять повідомлення про проведення загальних зборів учасників ТОВ "Гемо Медика Україна" з визначеним порядком денним щодо створення, формування та зміни виконавчого органу товариства, правомірність призначення якого, що оспорюються у цій справі.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач вважає постанову апеляційного суду законною та обґрунтованою, просить залишити її без змін. Зазначає, що визначені позивачем заходи забезпечення позову можуть порушити права інших учасників ТОВ "Гемо Медика Україна" на участь в управлінні товариством та вчинити негативний вплив на діяльність товариства в цілому, блокувати його діяльність, оскільки саме виконавчий орган товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства та діє від імені товариства у межах, встановлених статутом товариства і законом.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти неї і перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно ч. 1, 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За умовами ч. 1 ст. Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Положеннями ч. 5 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони: проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору; емітенту, зберігачу, депозитарію надавати реєстр власників іменних цінних паперів, інформацію про акціонерів або учасників господарського товариства для проведення загальних зборів товариства; участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства; здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Заходи щодо забезпечення позову обов'язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв'язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову. З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом судового розгляду у цій справі є вимога позивача до відповідача про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників ТОВ "Гемо Медика Україна", оформлених протоколами № 18-07-17 від 18.07.2017 та № 28-09-17 від 28.09.2017 та про визнання недійсними пунктів 11.1-11.2 статуту ТОВ "Гемо Медика Україна".

Оцінюючи обґрунтованість та законність постанови Львівського апеляційного господарського суду від 14.05.2018, якою було скасовано ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 22.03.2018, Верховний Суд вважає, що застосовані вказаною ухвалою заходи забезпечення позову, зокрема, заборона загальним зборам учасників ТОВ "Гемо Медика Україна" приймати рішення про створення, формування та зміну виконавчого органу; про обрання персонального складу виконавчого органу товариства; про відкликання та/або усунення від виконання обов'язків членів виконавчих органів товариства; про звільнення керівника товариства; про обрання (призначення) члена дирекції товариства можуть вчинити негативний вплив на діяльність товариства в цілому, блокувати його діяльність, оскільки саме виконавчий орган товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства та діє від імені товариства у межах, встановлених статутом товариства і законом.

Крім того, вказані заходи забезпечення позову можуть порушити права інших учасників товариства на участь в управлінні товариством. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов'язані з предметом спору.

Верховний Суд погоджується з висновками апеляційного суду що при вирішенні питання про забезпечення позову необхідно виходити з законодавчо встановленої заборони незаконного втручання органів державної влади, в тому числі і судів, у господарські відносини (ст. 6 Господарського кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи ухвала Господарського суду Закарпатської області від 22.03.2018 про вжиття заходів забезпечення позову та заява позивача про забезпечення позову є необґрунтованими щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог.

В ухвалі Господарського суду Закарпатської області від 22.03.2018 не вказано обґрунтованих припущень, як невжиття заявлених позивачем заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Верховний Суд зазначає, що ухвала господарського суду про вжиття заходів забезпечення позову та аргументація, викладена у ній, не відповідають вимогам закону. Місцевим судом при постановленні ухвали про вжиття заходів забезпечення позову не було в повному обсязі враховано усі обставини справи, неправильного застосовано норми матеріального права, що призвело до прийняття незаконного рішення.

За таких умов постанова суду апеляційної інстанції, якою було скасовано ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 22.03.2018, прийнята з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування немає.

З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, згідно з ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись п. 13 ст. 8, ст. ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного господарського суду від 14.05.2018 у справі за № 907/835/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л. Стратієнко

Судді Г. Вронська

І. Ткач