ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2018 року

м. Київ

Справа № 908/2215/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Пількова К.М. і Сухового В.Г.,

за участю помічника судді Лазарєвої О.С. (за дорученням головуючого судді),

учасники справи:

позивач - приватне підприємство "Оптіма" (далі - Підприємство),

представник позивача - не з'яв.,

відповідач - Мелітопольська міська рада Запорізької області (далі - Рада),

представник відповідача - не з'яв.,

третя особа - управління комунальною власністю Мелітопольської міської ради Запорізької області (далі - Управління),

представник третьої особи - не з'яв.,

розглянув касаційну скаргу Підприємства

на рішення господарського суду Запорізької області від 26.02.2018

(суддя Корсун В.Л.)

та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 29.05.2018

(головуючий - суддя Склярук О.І., судді: Мартюхіна Н.О. і Сгара Е.В.)

у справі № 908/2215/17

за позовом Підприємства

до Ради

про зобов'язання укласти договір купівлі-продажу вбудованого нежитлового приміщення,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Управління.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Позов було подано про зобов'язання укласти договір купівлі-продажу вбудованого нежитлового приміщення в редакції, запропонованій позивачем.

Позов було мотивовано, з посиланням на положення Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" (далі - Закон про малу приватизацію), Господарського кодексу України (далі - ГК України), Методики оцінки майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2003 № 1891, безпідставним ухиленням відповідача від обов'язку укласти з Підприємством договору купівлі-продажу вбудованого нежитлового приміщення загальною площею 54,2 кв.м за адресою: м. Мелітополь, вул. Університетська, 4 (Свердлова, 4; далі - Приміщення).

Рішенням господарського суду Запорізької області від 26.02.2018, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 29.05.2018, у позові відмовлено.

Зазначені рішення та постанову мотивовано відсутністю затвердженого в установленому порядку звіту про оцінку майна, у зв'язку з чим сторонами не досягнуто згоди стосовно такої істотної умови договору купівлі-продажу, як ціна (розмір викупу) об'єкту приватизації.

У касаційній скарзі до Верховного Суду Підприємство, зазначаючи про прийняття оскаржуваних судових рішень з порушенням норм матеріального права при недотриманні норм процесуального права, за неповного дослідження доказів у справі, просить скасувати відповідні судові рішення і прийняти нове, яким позов задовольнити. Так, за доводами, наведеними в касаційній скарзі: суд першої інстанції неправомірно дійшов висновку про те, що Підприємством не заявлялася позовна вимога, зокрема, про визнання затверджених звіту про незалежну оцінку об'єкта приватизації (Приміщення), виконаного ФОП Жуган станом на 30.06.2017 (далі - Звіт про оцінку); суд апеляційної інстанції так само неправомірно не погодився з доводом Підприємства про те, що незатвердження Звіту про оцінку міським головою свідчить про відмову у приватизації зазначеного об'єкта; згаданий Звіт Радою не оскаржений й не спростований, але й не повернутий суб'єкту оціночної діяльності, у зв'язку з чим суди безпідставно не прийняли його як належний доказ зі справи.

Відзиви на касаційну скаргу не надходили.

Учасники справи у судове засідання не з'явилися, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Місцевим і апеляційним господарськими судами у розгляді справи з'ясовано й зазначено, зокрема, що:

- 21.01.2015 Радою (орендодавець) і Підприємством (орендар) укладено договір оренди № 8 (далі - Договір № 8), за умовами якого орендодавець зобов'язався передати, а орендар - прийняти в оренду Приміщення, позначене на поверховому плані цифрами №№ 1-3, розміщене на 1 поверсі будівлі Д-1, загальною площею 54,6 кв.м, яке знаходиться у комунальній власності Ради та перебуває на балансі КП "Мелітопольжитлосервіс" Мелітопольської міської ради Запорізької області (балансоутримувач). Вартість майна, що здається в оренду, визначена згідно із звітом про оцінку майна і становить 47 087 грн. (без ПДВ) станом на 30.11.2014; мета здачі Приміщення в оренду - розміщення складу;

- Договір № 8 діє з 21.01.2015 до 18.01.2018 включно;

- у подальшому площа Приміщення уточнювалася сторонами Договору № 8 - 54,2 кв.м;

- рішенням Ради від 29.01.15 № 4/12: затверджено перелік об'єктів комунальної власності, що підлягають приватизації у 2015 році шляхом викупу; вирішено доручити Управлінню здійснити дії з підготовки об'єктів до продажу, вартість якого встановити згідно із звітом про незалежну оцінку;

- комісія з надання згоди на здійснення невід'ємних поліпшень орендованого комунального майна Мелітопольської міської ради 03.04.2015 розглянула заяву Підприємства щодо надання дозволу на проведення невід'ємних поліпшень і вирішила надати відповідну згоду згідно з Договором № 8 у Приміщенні (без права компенсації витрат); кошторисна вартість - 13 041 грн.;

- у матеріалах справи наявний висновок про вартість майна (дата оцінки - 30.04.2015), виконаний ПФ "LKI" на замовлення Підприємства, згідно з яким невід'ємні поліпшення по Приміщенню склали 13 039,78 грн. без ПДВ;

- рішенням Ради від 30.07.15 № 4/3 доповнено згадане рішення Ради від 29.01.2015 № 4/12, а саме - Приміщення внесено до об'єктів комунальної власності, що підлягають приватизації у 2015 році шляхом викупу;

- у січні 2016 року Підприємство звернулося до начальника Управління з проханням повідомити причини невиконання рішення Ради від 30.07.2015 № 4/3 щодо продажу Підприємству Приміщення; також Підприємство зазначало про готовність укласти договір оренди щодо даного приміщення;

- Управління у відповідь повідомило Підприємство, що для здійснення приватизації Приміщення шляхом необхідно визначитися з нотаріусом, який здійснить нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу Приміщення, та повідомити Управління про обраного нотаріуса;

- Підприємство, своєю чергою, звернулося до Управління з вимогою щодо проведення заходів з приватизації Приміщення та підготовки проекту договору купівлі-продажу й інших документів, необхідних для нотаріального посвідчення цього договору;

- згодом Підприємство письмово повідомило Раду, що Управління як орган приватизації безпідставно й протиправно ухиляється від здійснення відповідних підготовчих дій, тобто підготовки проекту договору купівлі-продажу та акта передачі;

- виконавчий комітет Ради письмово просив Підприємство (повторно) визначитися з нотаріусом для укладення договору купівлі-продажу; Радою також подано проект відповідного договору й повідомлено Підприємство, що 31.02.2016 закінчився строк дії звіту про незалежну оцінку Приміщення та що Управлінням розпочато нову процедуру проведення незалежної оцінки;

- 30.04.2016 суб'єктом оціночної діяльності ФОП Сватьєвою Ю.В. виконана незалежна оцінка й надано висновок про те, що ринкова вартість об'єкта оцінки станом на 30.04.2016 становить 91 679 грн. без ПДВ, а з ПДВ - 110 014,80 грн.;

- розпорядженням Мелітопольського міського голови від 26.05.2016 № 369-р затверджено результат оцінки Приміщення, яка становить 110 014,80 грн. (з ПДВ);

- Управління письмово повідомило Підприємство про те, що ним (Управлінням) зроблено запити до нотаріусів щодо документів, необхідних для укладення договору купівлі-продажу майна; станом на 19.08.2016 надійшла відповідь лише від Мелітопольської державної нотаріальної контори, до якої Підприємству й рекомендовано звернутися;

- у матеріалах справи наявний Звіт про оцінку, виконаний на замовлення Підприємства; згідно з ним на дату оцінки - 30.06.2017 ринкова вартість об'єкту оцінки (з урахуванням ПДВ) складала 181 244,40 грн.;

- Рада письмово повідомила Підприємство, що розпорядження міського голови щодо затвердження результату оцінки Приміщення підготовлене й перебуває на затвердженні у Мелітопольського міського голови;

- крім того, на адвокатський запит письмово повідомлено адвоката й Підприємство, що: строк протягом якого міський голова повинен затвердити звіт про оцінку майна, чинним законодавством не встановлено; відповідний звіт знаходиться на вивченні міського голови, питання про його затвердження вирішується;

- 19.09.2017 Підприємство звернулося до Мелітопольського міського голови з листом, вказавши про надання Раді для підписання договору купівлі-продажу Приміщення у 3-х примірниках за підписом директора Підприємства, а також копії висновку про вартість майна, виконаного ФОП Жуган В.С. станом на 30.06.2017;

- Мелітопольським міським головою надано відповідь, в якій зазначено, що згідно із Законом про малу приватизацію та Порядком проведення конкурсу щодо продажу майна територіальної громади (затвердженим рішенням Ради від 07.08.2012 № 4/4, далі - Порядок) звіт про оцінку майна затверджується розпорядженням міського голови; станом на 19.10.2017 міським головою вивчається звіт про оцінку майна та вирішується питання про його затвердження;

- наведене стало підставою для звернення Підприємства з позовом у даній справі; ним наведено редакцію договору купівлі-продажу комунального майна, відтворену в судових рішеннях зі справи;

- Приміщення є комунальною власністю територіальної громади м. Мелітополь в особі Ради;

- відповідно до пункту 1.12 Порядку звіт про оцінку майна затверджується розпорядженням міського голови;

- згідно з рецензією (від 19.07.2017) на Звіт про оцінку, яку (рецензію) подано рецензентом ОСОБА_8, згаданий Звіт у цілому відповідає вимогам нормативного-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки, та може бути використаний з метою, зазначеною у Звіті про оцінку;

- станом на 26.02.2018 рішення про затвердження Звіту про оцінку керівником органу місцевого самоврядування не приймалося;

- позивач (Підприємство) не оскаржував дії відповідача (Ради) стосовно незатвердження Звіту про оцінку, а натомість звернувся до суду з позовом про зобов'язання відповідача укласти договір купівлі-продажу, визначивши в проекті останнього ринкову вартість об'єкту приватизації та ціну його продажу на підставі Звіту про оцінку;

- крім того, до матеріалів даної справи Підприємством подано Звіт про оцінку Приміщення з ринковою вартістю об'єкту (з урахуванням ПДВ) 181 244,40 грн., а в запропонованому Підприємством проекті договору зазначено, що згідно із Звітом про оцінку ринкова вартість об'єкту становить (з урахуванням ПДВ) 181 244,00 грн.

Причиною спору зі справи стало питання про наявність або відсутність підстав для зобов'язання відповідача укласти з позивачем договір купівлі-продажу Приміщення в редакції, запропонованій позивачем.

Відповідно до частини першої статті 187 ГК України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом; інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов'язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Згідно з частиною першою статті 649 Цивільного кодексу України розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом, вирішуються судом.

Водночас нормами статей 8 і 23 Закону про малу приватизацію, який був чинний на час подання позову зі справи та розгляду останньої місцевим господарським судом, не передбачено обов'язку Ради щодо укладення договору купівлі-продажу об'єкту малої приватизації. У частині другій статті 8 названого Закону, на яку посилався скаржник, зазначалося, що строк підготовки об'єкта малої приватизації до продажу не повинен перевищувати двох місяців з дня прийняття рішення про включення його до відповідного переліку об'єктів, що підлягають приватизації; при цьому підготовка об'єкта малої приватизації до продажу відповідно до частини першої тієї ж статті покладалася на орган приватизації, а не на Раду, яку цей Закон до органів приватизації не відносив (перелік органів приватизації наводився у статті 4 того ж Закону).

Що ж до частини шостої статті 23 Закону про малу приватизацію, на яку також посилався скаржник, то й вона покладала обов'язок з підписання акта передачі приватизованого об'єкта (у триденний строк після сплати в повному обсязі ціни продажу об'єкта приватизації) на представника органу приватизації, а не на Раду; ним же (тобто уповноваженим представником відповідного органу приватизації) мав укладатися з покупцем договір купівлі-продажу майна (абзац перший частини першої тієї ж статті 23 названого Закону).

У подальшому Закон про малу приватизацію втратив чинність, і на час розгляду цієї справи апеляційним господарським судом діяв (і діє на даний час) Закон України "Про приватизацію державного і комунального майна", яким на Раду так само не покладається обов'язок щодо укладення з Підприємством договору купівлі-продажу об'єкта малої приватизації, - в усякому разі, ні в апеляційній, ні в касаційній скаргах іншого не обґрунтовано.

Не йшлося про відповідний обов'язок Ради і в зазначеній скаржником частині четвертій статті 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Крім того, згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної (отже, й судової) влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Водночас задоволення місцевим господарським судом позовної вимоги Підприємства в даній справі означало б, по суті, затвердження судом Звіту про оцінку майна станом на 30.06.2017 (оскільки вартість майна, вказана у цьому Звіті і в запропонованому позивачем проекті договору купівлі-продажу, практично співпадають - з різницею лише у 40 копійок, як це встановлено судом), і, таким чином, суд перебрав би на себе повноваження міського голови м. Мелітополя щодо такого затвердження, що суперечило б наведеному приписові Конституції України.

З огляду на викладене визначених процесуальним законом підстав для скасування оскаржуваних судових рішень не вбачається.

У зв'язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше ухвалені судові рішення, а також враховуючи, що учасники справи не подавали заяв про розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 308, 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного підприємства "Оптіма" залишити без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 26.02.2018 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 29.05.2018 у справі № 908/2215/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Селіваненко

Суддя К. Пільков

Суддя В. Суховий