ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2018 р. Справа № 917/493/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Гребенюк Н. В. , суддя Шевель О. В.

секретар судового засідання Кохан Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - Андишули А.М., дов.№01/44-1042Д від 21.12.2017 (копія у справі)

відповідача - Юхно С.П., дов.№10-75/9509 від 20.06.2018 (копія у справі)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Державного підприємства "Енергоринок" (вх. №1249 П/3) на рішення господарського суду Полтавської області від 29.05.2018 у справі №917/493/18 (суддя Тимощенко О.М.; повне рішення складено 31.05.2018)

за позовом Державного підприємства "Енергоринок", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", м. Полтава

про стягнення 53029,42 грн, -

ВСТАНОВИЛА:

Державне підприємство "Енергоринок" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" про стягнення 53029,42 грн штрафу за договором №4265/02 від 26.09.2017.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 29.05.2018 по справі №917/493/18 відмовлено у задоволені позовних вимог.

Позивач, Державне підприємство "Енергоринок", не погодившись з даним рішенням місцевого господарського суду, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість і вважаючи, що рішення ухвалене при неповному з'ясуванні обставин справи з порушенням норм матеріального і процесуального права, просить рішення господарського суду Полтавської області від 29.05.2018 по справі №917/493/18 скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги Державного підприємства "Енергоринок" в повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач посилається на те, що господарський суд Полтавської області в оскаржуваному рішенні зробив помилковий висновок щодо зміни порядку і строків проведення розрахунків за спірним договором спільними протокольними рішеннями, оскільки судом не було встановлено на який саме період було змінено строки проведення розрахунків, адже підписання протокольних рішень відбулося через певний період часу після фактичного порушення строків виконання зобов'язань за умовами пункту 6.14 договору. При цьому, обов'язкового посилання на ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України (яка передбачає право та можливість сторін встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення) зазначені спільні протокольні рішення - не містять. Крім того, заявник апеляційної скарги посилається на те, що питання дослідження строків фактичного надходження коштів від відповідача на рахунки позивача, які прямо вказують на порушення відповідачем умов п. 6.14 договору, безпідставно проігноровано судом першої інстанції.

22.06.2018 системою автоматизованого розподілу апеляційних скарг (справ) між суддями для розгляду справи №917/493/18 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Істоміна О.А.; суддя Білецька А.М.; суддя Гребенюк Н.В.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 26.06.2018 у справі №917/493/18 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДП "Енергоринок" та надано відповідачу строк до 09.07.2018 для надання відзиву на апеляційну скаргу та доказів надсилання (надання) копії цього відзиву та доданих до нього документів заявнику апеляційної скарги.

10.07.2018 відповідач за допомогою поштового зв'язку направив на адресу Харківського апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення господарського суду Полтавської області залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. При цьому, відповідач зазначив, що позивач, підписавши спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків у такий спосіб виявив бажання здійснити розрахунки відповідно до порядку і тим самим погодився із зміною порядку та строків проведення розрахунків за спожиту електричну енергію, а тому після підписання ДП «Енергоринок» цих спільних протокольних рішень проведення розрахунків за електроенергію здійснюється згідно з пунктом 2.8 цього Порядку.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 13.07.2018 призначено апеляційну скаргу ДП "Енергоринок" до розгляду на 31.07.2018.

31.07.2018 системою автоматизованого розподілу апеляційних скарг (справ) між суддями для розгляду справи №917/493/18 повторно визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Істоміна О.А.; суддя Гребенюк Н.В.; суддя Шевель О.В.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 31.07.2018 в судовому засіданні було оголошено перерву до 04.09.2018.

Заслухавши в судовому засіданні доповідь судді-доповідача, розглянувши матеріали справи, доводи в обґрунтування апеляційної скарги, в межах вимог, передбачених ст. 269 ГПК України, заслухавши в судовому засіданні представників позивача та відповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

26.09.2007 року між Державним підприємством "Енергоринок" (позивач по справі, ДПЕ) та Відкритим акціонерним товариством "Полтаваобленерго" (відповідач по справі, ЕК) укладено договір №4265/02, за умовами якого ДПЕ зобов'язується продавати, а ЕК зобов'язується купувати електроенергію та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору.

30.05.2008 та 10.06.2010 між сторонами підписані додаткові угоди №4688/01 та №36207/02 до договору №4265/02 від 26.09.2007.

У зв'язку з реорганізацією ВАТ «Полтаваобленерго» в ПАТ «Полтаваобленерго» 12.05.2011 між сторонами було укладено додаткову угоду №6953/02 до договору №4265/02, відповідно до п.2 якої, правонаступником всіх зобов'язань (прав та обов'язків) ВАТ "Полтаваобленерго" за договором є ПАТ "Полтаваобленерго".

В розділі 4 договору сторони узгодили умови визначення обсягів купівлі-продажу електроенергії. Так, згідно п.4.1 договору ЕК надає до ДПЕ повідомлення про замовлене добове (по годинах) та місячне (по годинах) споживання електроенергії, повідомлення на замовлений місячний обсяг купівлі електроенергії з ОРЕ, а також інформацію про замовлений обсяг купівлі електроенергії з ОРЕ по всіх постачальниках електроенергії на території ліцензованої діяльності ЕК.

Згідно з абз.3 п.4.1.1 договору, в повідомленні про місячні обсяги купованої електроенергії обов'язково зазначається замовлений обсяг електроенергії (кВт.год.) на місяць в цілому та вартість замовленого обсягу купівлі електроенергії (грн.), а також розміри оплати по декадах або етапах. Розмір оплати по декадах або етапах визначається відповідно до п.6.3 або п.6.14 - 6.18 цього договору. В разі визначення оплати за п.6.14 - 6.18 цього договору в повідомленні у графі останнього етапу розмір оплати записується словами - "по факту".

Відповідно до п.4.15 договору в разі необхідності ЕК може скорегувати замовлений обсяг купівлі електроенергії. Для здійснення корегування замовленого обсягу ЕК до 15 числа розрахункового місяця повторно надає до ДПЕ факсимільним зв'язком скореговане повідомлення про місячні обсяги купованої електроенергії за підписом керівника та головного бухгалтера ЕК і скріплене печаткою ЕК за такою ж формою, як повідомлення, що надається відповідно до п.4.1.1 цього договору. Оригінал скорегованого повідомлення надсилається ЕК рекомендованим листом протягом трьох діб.

Згідно з п.4.15.2 договору (в редакції згідно з додатковою угодою від 30.04.2008 №4688/01 до договору) при здійсненні перерахування коштів за куповану в ДПЕ електроенергію відповідно до пп.6.14 - 6.18 розміри оплати за етапи до 15 (включно) числа розрахункового місяця не корегуються. Корегуються розміри оплат за етапи, наступні після 15 числа розрахункового місяця. При цьому різниця між скорегованою сумарною оплатою вартості етапів до 15 (включно) числа розрахункового місяця та сумарною оплатою вартості етапів до 15 (включно) числа розрахункового місяця враховується в першому етапі після 15 числа розрахункового місяця.

На виконання вищезазначених пункту 4.1 та 4.15 договору, відповідач надіслав позивачу: повідомлення від 28.07.2017 №8 на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ (оптовий ринок електроенергії) в серпні 2017 року; скореговане повідомлення №8А від 14.08.2017 на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ в серпні 2017 року; повідомлення №10 від 29.09.2017 на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ в жовтні 2017 року; скореговане повідомлення №10А від 13.10.2017 на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ в жовтні 2017 року; повідомлення №11 від 30.10.2017 на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ в листопаді 2017 ; скореговане повідомлення №11А від 15.11.2017 на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ в листопаді 2017 року (т. 1, а.с. 31-36).

Порядок розрахунків сторони визначили в розділі 6 договору. Відповідно до п.6.14 договору оплата за куплену електроенергію здійснюється ЕК поетапно наступним чином. Першу частку оплати за розрахунковий місяць ЕК зобов'язується здійснити до 12-00 годин першого числа розрахункового місяця в розмірі не меншому 7% вартості електроенергії, замовленої ЕК відповідно до п.4.1.1 цього договору, на розрахунковий місяць з урахуванням розміру ПДВ; другу частку оплати - не пізніше 5-го (включно) числа розрахункового місяця у розмірі не меншому 10% вартості електричної енергії, замовленої ЕК відповідно до п.4.1.1 цього договору; третю частку оплати - не пізніше 10-го (включно) числа розрахункового місяця у розмірі не меншому 20% вартості електричної енергії, замовленої ЕК відповідно до п.4.1.1 цього договору; четверту частку оплати - не пізніше 14-го (включно) числа розрахункового місяця у розмірі не меншому 15% вартості електричної енергії, замовленої ЕК відповідно до п.4.1.1 цього договору; п'яту частку оплати - не пізніше 20-го (включно) числа розрахункового місяця у розмірі не меншому 20% вартості електричної енергії, замовленої ЕК відповідно до п.4.1.1 цього договору; шосту частку оплати - не пізніше 25-го (включно) числа розрахункового місяця у розмірі не меншому 13% вартості електричної енергії, замовленої ЕК відповідно до п.4.1.1 цього договору. Якщо 1-е число припадає на вихідний день, то відповідну частку оплати ЕК зобов'язується здійснити в перший банківський день, що слідує за ним.

Згідно з п.6.16 договору, до 26-го (включно) числа розрахункового місяця ЕК здійснює 7-й поетапний платіж.

Відповідно до п.7.2.7 договору (в редакції згідно з додатковою угодою №6207/02 від 10.06.2010) ЕК зобов'язана, якщо вартість фактичного обсягу електричної енергії (з урахуванням розміру ПДВ) перевищує вартість замовленого обсягу електричної енергії за відповідний період (згідно з повідомленням на замовлений місячний обсяг купівлі електроенергії відповідно до п.4.1.1 цього договору з урахуванням п.4.15 цього договору), здійснити доплату різниці між вартістю фактичного обсягу електричної енергії, купленої ЕК у ДПЕ, та вартістю замовленого ЕК обсягу електричної енергії за період з 1-го числа розрахункового місяця по кінцеву (включно) дату відповідного етапу/декади з урахуванням вже перерахованих коштів за цей період. ДПЕ розраховує вартість фактичного обсягу електричної енергії, купленої ЕК у ДПЕ за період з 1-го числа розрахункового місяця по кінцеву (включно) дату цього етапу/декади після закінчення відповідного етапу/декади (пп.6.14 та 6.3 відповідно). Вартість фактичного обсягу електричної енергії визначається ДПЕ як сума щоденних вартостей, які розраховані зо погодинними цінами відповідно до Правил ОРЕ.

ЕК зобов'язується здійснити доплату з поточного рахунку ЕК на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ДПЕ не пізніше третього банківського дня після закінчення відповідного етапу/декади, вказавши при цьому в призначені платежу етап/декаду, за який здійснюється доплата.

Згідно з п.6.19 договору у випадку нездійснення ЕК оплати згідно з п.6.14 цього договору, ДПЕ через 1 банківський день після закінчення відповідного етапу може виставити ЕК вимогу про сплату штрафу у розмірі 0,05% від недоплаченої суми. Штраф повинен бути сплачений в термін, не більший від 3-х банківських днів з моменту отримання ЕК письмового повідомлення від ДПЕ.

Розмір оплати відповідачем купованої у позивача електроенергії, відповідно до умов п.6.14 договору, за серпень, жовтень та листопад 2017 року підтверджується звітами про надходження коштів від відповідача на рахунок позивача з розшифровкою платіжних доручень поетапно за відповідний період (т. 1, а.с. 37-42).

Як вказує позивач, посилаючись на зазначені звіти, у співвідношенні з наданими повідомленнями на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в оптовому ринку електричної енергії України та умовами п.6.14 договору, відповідач у серпні, жовтні та листопаді 2017 року порушив умови п.6.14 договору щодо поетапної оплати купованої електроенергії у позивача, в зв'язку з чим позивачем було направлено на адресу відповідача претензії про сплату штрафних санкцій та розрахунки стягуваної суми штрафу на загальну суму 53029,42 грн, за порушення умов договору щодо розрахунку за отриману електроенергію:

- першого, другого та четвертого етапів серпня 2017 року в сумі 34507,77 грн;

- другого етапу жовтня 2017 року в сумі 5613,41 грн;

- другого та шостого етапів листопада 2017 року в сумі 12908,24 грн.

Факт відправки на адресу відповідача та отримання даних претензій відповідачем підтверджується описами вкладення у цінний лист з фіскальними чеками та повідомленнями про вручення поштових відправлень (т. 1, а.с. 43-54).

Зважаючи, що дані претензії залишені відповідачем без відповіді та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача 53029,42 грн штрафу за договором №4265/02 від 26.09.2017.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, господарський суд першої інстанції виходив з того, що сторонами у справі відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №20 від 11.01.2005 "Про затвердження порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій" та згідно з Порядком проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання та електроенергію, затвердженим Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України та Міністерства фінансів України №493/688 від 03.08.2015 (чинним на момент виникнення спірних правовідносин), були укладені спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України №2010610, №2010617, №2010618, №2010619, №2010620, №2010621, №2010622, №2010623, №2010624, №2010625, №2010632, №2010633, №2010634, №2010635, №2010636, №2010637, №2010638, №2010639, №2010640, №2010641, №2010643, №2010644, №2010645, №2010642, №2010655, №2010656, №2010657, №2010654, №2010659, №2010809, №2010810, №20/11265, №2011264, №2011258, №2011257, №2011274, №20/11256, №2011259, №2011261, №2011266, №2011262,№2011263, №2011267, №2011270, №2011260, №2011272, №2011269, №2011271, №2011273, №2011268, №2011287, №2011286, №2011289, №2011292, №2011293, №2011291, №2011290, №2011288, №20/11311, №2011310, №2011309, №2011308, №2011405, №2011412, №2011402, №2011403, №2011404, №2011405, №2011411, №2011612, №2011613, №2011614, №2011615, №2011616, №2011617, №2011618, №2011619, №2011620, №2011621, №2011622, №2011623, №2011625, №2011628, №2011628, №2011633, №2011635, №2011624, №2011627, №2011630, №2011631, №2011632, №2011634, №2011620, №2011638, №2011651, №2011652, №2011796, №2011654, №2011655, №2011656, №2011657, №2011658, №2011659, №2011660, №2011661, №2011622, №2011653, предметом яких була організація проведення сторонами взаєморозрахунків (т. 1, а.с. 132-251, т. 2, а.с. 1-117). Так, в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції зазначив, що підписавши спільні протокольні рішення, сторони дійшли згоди про зміну порядку і строків взаєморозрахунків за придбану електричну енергію протягом періоду, у якого виникли спірні правовідносини, а тому відсутні правові підстави стверджувати про порушення відповідачем строків оплати отриманої електроенергії на суму заборгованості, яка передбачена спільними протокольними рішеннями, та притягнення відповідача до відповідальності у вигляді стягнення штрафу, який нараховується на цю суму, у розмірі 53 029,42 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв'язок, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами виникли правовідносини з договору енергопостачання.

Згідно ст.ст. 275, 276 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

В силу ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, позивач належним чином виконував зобов'язання за вищезазначеним договором щодо передання ним електричної енергії відповідачу.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов'язання застосовуються у розмірі, передбаченому сторонами у договорі.

Згідно ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пунктом 6.19 договору сторони встановили штраф за нездійснення відповідачем оплати купованої електроенергії у визначений строк, на підставі якого позивачем нараховано відповідачу штраф на загальну суму 53029,42 грн, за порушення умов договору щодо розрахунку за отриману електроенергію, а саме:

- першого, другого та четвертого етапів серпня 2017 року в сумі 34507,77 грн;

- другого етапу жовтня 2017 року в сумі 5613,41 грн;

- другого та шостого етапів листопада 2017 року в сумі 12908,24 грн.

Згідно з умовами укладеного між сторонами по справі договору, ПАТ «Полтаваобленерго» зобов'язане здійснювати своєчасну поетапну оплату вартості фактично купованої у ДП «Енергоринок» електроенергії, зокрема, відповідно до чітко визначених строків, розмірів здійснення поетапних платежів продовж розрахункового місяця відповідно до умов п. 6.14 та п.6.16 договору. При цьому, повинні враховуватись особливості відносин на оптовому ринку електричної енергії України, що обумовлені специфікою та унікальність такого товару, як електрична енергія, особливостями її обліку та розрахунків за неї.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №999 від 03.11.2010 «Про визначення критеріїв віднесення об'єктів державної власності до таких, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави», ДП «Енергоринок» є підприємством, що має стратегічне значення для економіки і безпеки держави, яке забезпечує цілісність об'єднаної енергетичної системи України. Однією з функцій, яка покладена на ДП «Енергоринок» є функція розпорядника системи розрахунків.

Зважаючи, що алгоритм розподілу коштів у спірний період не поширювався на відповідача і ПАТ «Полтаваобенерго» отримувало всі кошти за продану своїм споживачам електроенергію на свої поточні (не із спеціальним режимом використання) рахунки, то необхідною умовою було систематичне (поетапне продовж розрахункового місяця) надходження коштів на рахунки ДП «Енергоринок» у строки та в обсягах, чітко визначених умовами пунктів 6.14 - 6.20 договору.

Порушення відповідачем своїх зобов'язань відповідно до умов а. 6.14 та п. 7.2.7 договору фактично невілює запроваджений сторонами особливий порядок розрахунків за куповану електричну енергію за умовами дії пунктів 6.14 - 6.20 договору, що правомірно та обґрунтовано має наслідком застосування штрафних санкцій до відповідача згідно з пунктом 6.19 договору.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції вважає нарахування позивачем підприємству відповідача штрафу в розмірі 53 029,42 грн законним та обґрунтованим, з огляду на те, що матеріалами справи підтверджується факт порушення умов договору щодо розрахунку за отриману електроенергію, а саме пункту 6.14 договору та не заперечується відповідачем, а також враховуючи передбачену можливість стягнення штрафу пунктом 6.19 договору.

Проте, у відзиві на апеляційну скаргу відповідач посилається на те, що сторонами у справі відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №20 від 11.01.2005 "Про затвердження порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій" та згідно з Порядком проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання та електроенергію, затвердженим Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України та Міністерства фінансів України №493/688 від 03.08.2015 (чинним на момент виникнення спірних правовідносин), були укладені спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України, предметом яких була організація проведення сторонами взаєморозрахунків. Так, на думку відповідача, штраф, визначений позивачем, був нарахований на заборгованість, яка вже була погашена зазначеними спільними протокольними рішеннями. Також, відзив на апеляційну скаргу містить твердження відповідача про те, що спільні протоколі рішення в даному випадку є фактичною зміною умов договору в частині порядку та строків оплати за отриману електричну енергію. Така позиція відповідача знайшла своє підтвердження в оскаржуваному рішення господарського суду.

Так, в даному випадку відповідач припускається хибного висновку про залежність обов'язковості виконання грошового зобов'язання з оплати вартості купованої електроенергії за договором від виділення бюджетних коштів для організації взаєморозрахунків, шляхом підписання спільних протокольних рішень.

Стосовно твердження відповідача, що вказаними спільними протокольними рішеннями сторони змінили строки виконання відповідачем свого обов'язку перед позивачем з оплати отриманої електричної енергії за договором №4265/02 від 26.09.2007, то спільні протокольні рішення не містять будь-яких положень, які б свідчили про зміну сторонами строків оплати за куповану електроенергію або заміну первісного зобов'язання новим.

Підписання сторонами спільних протокольних рішень було лише однією з необхідних умов для залучення та виділення бюджетних коштів з метою проведення розрахунків на підставі постанови КМУ №20, не змінюючи при цьому умов договору щодо порядку і строків розрахунків за куповану електроенергію, зокрема п.п.6.14 - 6.18 та п.7.2.7 договору, що підтверджується відсутністю факту підписання будь-якої додаткової угоди до договору, а також відсутністю конкретних посилань у змісті СПР на договір та відсутністю чітких положень про зміну умов зазначених пунктів останнього.

Відповідно частини 1 ст.651 ЦК України, зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом, що кореспондує умовам п.п.6.7, 11.1 та 11.4 договору.

Згідно зі ст.654 ЦК України, зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаї ділового обороту.

В даному випадку, ні договором, ні законом, ні звичаями ділового обороту, не встановлено можливості зміни договору інакше ніж шляхом укладення додаткової угоди чи іншого правочину, як це передбачено, наприклад, згідно зі ст.604 ЦК України (новація), з прямою вказівкою на зміну умов зобов'язань за основним правочином (договором). Проте, ні додаткових угод до договору, ні договору новації, які б свідчили про досягнення між сторонами згоди про зміну порядку розрахунків за договором, не існує, що не спростовується відповідачем та не було встановлено судом першої інстанції.

Також слід зазначити, що вищезгадані спільні протокольні рішення не містять інформації про зміну порядку і строків проведення розрахунків саме за спірним договором №4265/02 від 26.09.2007, так як і не мають інформації щодо відмови від застосування штрафних санкцій за умовами спірного договору. Тобто, у спільних протокольних рішеннях відсутні будь-які загальні посилання на спірний договір, в тому числі і на конкретні умови, пункти.

Статтею 74 ГПК України, в редакції закону від 03.10.2017, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 86 ГПК України, в редакції закону від 03.10.2017, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 236 вказаної редакції ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Проте, рішення суду першої інстанції наведеним вище вимогам не відповідає, а тому підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволенні позовних вимог. Відповідно, апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню.

У зв'язку з тим, що апеляційна скарга Державного підприємства «Енергоринок» судом апеляційної інстанції задовольняється, витрати зі сплати судового збору в сумі 2643,00 грн за подачу апеляційної скарги підлягають стягненню з Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» на користь ДП «Енергоринок» згідно вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 269, 270, п. 2 ч.1 ст. 275, п.1 ч.1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, в редакції закону від 03.10.2017, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Енергоринок» задовольнити.

Рішення господарського суду Полтавської області від 29.05.2018 у справі №917/493/18 скасувати та прийняти нове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» (360022, м. Полтава, вул. Старий Поділ, 5 ) на користь Державного підприємства «Енергоринок» (01032, м.Київ, вул. Симона Петлюри, 27, ) 53029,42 грн штрафу, 1762,00 грн судового збору за розгляд позовної заяви та 2643,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Полтавської області видати відповідний наказ.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 10.09.2018

Головуючий суддя Істоміна О.А.

Суддя Гребенюк Н. В.

Суддя Шевель О. В.