ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

27.08.2018 м. ХарківСправа № 922/1605/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

(без виклику представників сторін)

розглянувши заяву ТОВ "Артсіті ЛТД" про відвід судді Калініченко Н.В. (від 21 серпня 2018 року) по справі № 922/1605/18 у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Мегабанк", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік Центр", м. Харків, Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік-Центр", м. Харків, Товариства з обмеженою відповідальністю "Містраль Авто", м. Харків, Товариства з обмеженою відповідальністю "Аякс-Авто", м. Харків, Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Арт", м. Харків, Товариства з обмеженою відповідальністю "Артсіті", м. Харків, Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоарт", м. Харків, Товариства з обмеженою відповідальністю "Профіль-М", м. Харків, Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Арт-Інвест", м. Харків, Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт-Лекс ЛТД", м. Харків, Товариства з обмеженою відповідальністю "Артсіті ЛТД", м. Харків, Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоарт ЛТД", м. Харків, Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт-Лекс", м. Харків, Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамант-Авто", м. Харків третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, ПАТ "Перший Український міжнародний банк", м. Київ
про стягнення заборгованості та звернення стягнення на заставне майно

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області знаходиться справа за позовом публічного акціонерного товариства "Мегабанк" до відповідачів, Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік центр", Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік-центр", Товариства з обмеженою відповідальністю "Містраль Авто", Приватного підприємства "Аякс-Авто", Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Арт", Товариства з обмеженою відповідальністю "Артсіті", Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоарт", Товариства з обмеженою відповідальністю "Профіль-М", Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Арт-Інвест", Товариства з обмеженою відповідальністю "Артсіті ЛТД", Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт-Лекс ЛТД", Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоарт ЛТД", Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт-Лекс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамант-Авто", про звернення стягнення та стягнення заборгованості в сумі 11 298 627,01 дол. США та 42 976 134,61 грн. та за участю третьої особи, залученою в порядку ст. 50 ГПК України, ухвалою суду від 02 липня 2018 року - ПАТ "Перший Український міжнародний банк", м. Київ.

21 серпня 2018 року через канцелярію суду ТОВ "Артсіті ЛТД" (одинадцятий відповідач) подано заяву про відвід судді Калініченко Н.В. у справі № 922/1605/18. Заяву мотивовано статтею 43 ГПК України (зловживання позивачем своїми правами та проведенням дій щодо маніпуляції автоматизованим розподілом справ між суддями), постановою Харківського апеляційного господарського суду від 13 липня 2018 року, статтею 141 ГПК України (невжиття судом зустрічного забезпечення), що в сукупності, на думку заявника, є підставою задля застосування ст. 35 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.08.2018 року суддею Калініченко Н.В. було передано на розгляд іншому судді заяву про відвід судді Калініченко Н.В. у справі № 922/1605/18.

Розпорядженням в.о. керівника апарату господарського суду Харківської області від 22.08.2018 року призначено автоматизований розподіл заяви по справі.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (заяви) між суддями від 22.08.2018 року для розгляду заяви визначено суддю Лаврову Л.С.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.08.2018 року заяву судді Лаврової Л.С. про самовідвід від розгляду заяви про відвід судді у справі № 922/1605/18 задоволено. Заяву передано на повторний розподіл у порядку ст. 32 ГПК України.

Розпорядженням в.о. керівника апарату господарського суду Харківської області від 23.08.2018 року призначено повторний автоматизований розподіл заяви по справі. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (заяви) між суддями від 23.08.2018 року для розгляду заяви визначено суддю Добрелю Н.С.

Суд, розглянувши заяву одинадцятого відповідача, ТОВ "Артсіті ЛТД", про відвід судді Калініченко Н.В. (від 21 серпня 2018 року) від справи № 922/1605/18 дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу з огляду на наступне.

Відповідно ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

З аналізу вищезазначеної статті вбачається, що законом передбачено вичерпний перелік підстав для відводу судді.

В обґрунтування своєї заяви відповідач (ТОВ "Артсіті ЛТД") вказує на те, що по-перше, судом не було застосовано зустрічного забезпечення, в той час, як заява позивача про забезпечення позову була задоволена суддею Калініченко Н.В., у зв`язку з чим відповідач вважає, що суддею Калініченко Н.В. порушено вимоги ст. 141 ГПК України.

Проте суд не погоджується із зазначеними твердженнями відповідача (ТОВ "Артсіті ЛТД"), з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ГПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Тобто, нормою вказаної статті внормовано питання зустрічного забезпечення, необхідність застосування якого не є обов'язковим та вирішується судом виходячи з певних умов, інакше кажучи, суду надано повноваження на застосування (незастосування) зустрічного забезпечення.

В той час, як ухвалою господарського суду Харківської області від 18 червня 2018 року, якою вжито заходи забезпечення позову, судом було надано оцінку щодо необхідності застосування ст. 141 ГПК України і позиція стосовно даного питання була висвітлена у вказаній ухвалі.

Відповідно, як наслідок, не застосування судом ст. 141 ГПК України не може розглядатися як надання судом переваги позивачу, оскільки, про що судом було зазначено вище, застосування ст. 141 ГПК України є правом, а не обов'язком суду.

Крім того, розглядаючи конкретну судову справу (здійснюючи правосуддя) судді самостійно визначають коло законодавства, що регулює спірні правовідносини, застосовують його, здійснюють його тлумачення, вирішують питання про розгляд заяв та клопотань учасників судового процесу та надають правову оцінку обставинам справи на підставі саме внутрішнього переконання, що ґрунтується на приписах закону.

При цьому розгляд по суті наведених питань (щодо незастосування зустрічного забезпечення), зазначених заявником в заяві про відвід є виключним правом суду, який розглядає конкретну судову справу, оскільки відповідно до Конституції України та Закону України "Про судоустрій і статус суддів" правосуддя в Україні здійснюється виключно судами і делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускається. Крім того, законом встановлено право учасників судового процесу на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення у випадку незгоди з прийнятим судовим рішенням з мотивів саме невірного застосування матеріального чи (або) процесуального права.

По-друге, відповідач (ТОВ "Артсіті ЛТД") посилається на те, що відповідно до даних, які містяться на сайті "Судова влада", позивачем було подано декілька позовів з аналогічним предметом та з аналогічних підстав, які були повернуті заявнику, в той час, після задоволення заяви судді Лаврової Л.С. про самовідвід, справа № 922/1605/18 була розподілена автоматизованим розподілом справ на суддю Калініченко Н.В. Зазначені обставини на думку відповідача є порушенням позивачем п. 2 ч. 2 ст. 43 ГПК України щодо зловживання своїми процесуальними правами, а саме маніпуляції автоматизованим розподілом справ між суддями.

Відповідно до ч. ч. 4, 7 ст. 15 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою у порядку, визначеному процесуальним законом.

Відомості про результати розподілу зберігаються в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі та мають бути захищені від несанкціонованого доступу та втручання.

Згідно з ч. 16 ст. 32 ГПК України, результати автоматизованого розподілу (повторного розподілу) справи оформлюються протоколом.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №922/1605/18 була визначена суддя - Калініченко Н.В., у зв`язку із задоволенням самовідводу судді Лаврової Л.С., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.06.2018 р., який знаходиться в матеріалах справи.

Доказів порушень при здійсненні автоматизованого розподілу судової справи №922/1605/18 при визначенні складу суду, відповідачем не надано.

Крім того, суд не погоджується із твердженнями заявника щодо порушення ст. 43 ГПК України, оскільки позови, про які зазначає заявник, не було подано позивачем одночасно і саме одночасність подання яких можна було б розцінити як зловживання процесуальними правами, передбаченими п. 2 ч. 2 ст. 43 ГПК України.

Відповідно, згідно глави 2 Кодексу, а саме статей 174-176 ГПК України, повинно вирішуватись питання щодо відповідності поданої заяви вимогам, які визначені статтями 162, 164 та 172 Кодексу.

Визначальним при вирішенні питання відкриття провадження у справі є додержання (відповідність поданого позову) позивачем вищевказаних норм процесуального кодексу, даний позов відповідав вимогам глави 2 ГПК України і підстави задля застосування норм статей 174 та 175 ГПК України були відсутні.

У зв`язку з чим, 18.06.2018 року суддею Калініченко Н.В. було винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено підготовче засідання в порядку загального позовного провадження.

По-третє, відповідач (ТОВ "Артсіті ЛТД") посилається у своїй заяві на те, що хвалу суду першої інстанції (суддя Калініченко Н.В.) від 18 червня 2018 року про вжиття заходів забезпечення позову було скасовано постановою Харківського апеляційного господарського суду від 13 липня 2018 року у даній справі, у зв`язку з чим вказані обставини викликають сумнів у відповідача у неупередженості та об`єктивності судді Калініченко Н.В. при розгляду справи № 922/1605/18.

Проте суд вважає такі підстави відводу невмотивованими, з огляду на наступне.

Статтями 35 та 36 ГПК України визначено як підстави відводу, так й недопустимість повторної участі судді у розгляді справи. При цьому вказані норми не передбачають неможливість розгляду суддею справи через скасування судом вищої інстанції ухвали суду у справі (некінцева ухвала). Вирішення питань про застосування чинного законодавства є виключним правом судді, в провадженні якого знаходиться справа. При цьому результат вирішення вказаних питань не може свідчити про упереджене ставлення судді відповідно до позивача чи відповідача, інших учасників судового процесу, оскільки наявність чи відсутність підстав для відводу судді не може ставиться в залежність від результату застосування судом норм чинного законодавства.

Тобто, навіть скасування ухвали з прийняттям нового рішення, не може вважатися підставою для відводу судді, який постановляв оскаржувану ухвалу і вчиняє подальші процесуальні дії у цій справі.

Згідно ч. 3 ст. 38 ГПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Безумовно, право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Законом України "Про ратифікацію конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції", поширенням на Україну юрисдикції Європейського суду з прав людини, прийняттям Закону України "Про ратифікацію Протоколів № 12 та № 14 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод", з огляду на приписи ст. 9 Конституції України та ст. 3 ГПК України, господарські суди у процесу здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватись нормами зазначених документів, ратифікованих законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 1 цього Закону Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції щодо визнання обов'язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Водночас, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що відповідачем (заявником) у заяві про відвід судді Калініченко Н.В. не наведено жодної з підстав для відводу судді, які містяться у статтях 35, 36 ГПК України.

Враховуючи наведене і приймаючи до уваги те, що заява про відвід не містить посилань на належні і допустимі докази які б підтверджували обставини, що викликають сумнів щодо упередженості судді Калініченко Н.В. при розгляді даної справи, суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Артсіті ЛТД" про відвід судді Калініченко Н.В.

Керуючись статтями 35, 38, 39, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Артсіті ЛТД" (від 21 серпня 2018 року) про відвід судді Калініченко Н.В.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвалу підписано 27.08.2018 року.

Суддя Н.С. Добреля
922/1605/18