ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.08.2018 р. Справа № 21/96(10)

За скаргою:товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НОТАПС», м. Київ,
на дії (бездіяльність):Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області, м. Львів,
про:- визнання за період з 06.02.2018 по 11.08.2018 неправомірною бездіяльність державного виконавця Сихівського ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області у ВП №52554071 щодо примусового виконаня наказу Господарського суду Львівської області від 10.01.2011 у справі №21/96(10) щодо порушення строків та порядку вчинення виконавчих дій; - зобовязання державного виконавця або іншої посадової особи Сихівського ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області усунути допущене порушення шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП №52554071; - зобовязання державного виконавця або іншої посадової особи Сихівського ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області внести усі документи, які стосуються виконавчого провадження ВП №52554071 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області від 10.01.2011 у справі №21/96(10) до Автоматизованої системи виконавчого провадження.
У справі за позовом:дочірнього підприємства «Львівське спеціалізоване управління «Стальконструкція №137» відкритого акціонерного товариства «Центростальконструкція», м. Львів,
до відповідача:приватного підприємства «Центральна енергосервісна компанія «Львівенергомонтаж», м. Львів,
про:стягнення 143203,49 грн.
Суддя Березяк Н.Є. Секретар судового засідання Кравець О.І.
За участю представників:
стягувача:не зявився,
боржника:не зявився,
ДВС:ОСОБА_1 державний виконавець.

На розгляд Господарського суду Львівської області від товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НОТАПС» надійшла скарга на бездіяльність Сихівського ВДВС м. Львіва ГТУЮ у Львівській області у справі за позовом дочірнього підприємства «Львівське спеціалізоване управління «Стальконструкція №137» відкритого акціонерного товариства «Центростальконструкція» до приватного підприємства «Центральна енергосервісна компанія «Львівенергомонтаж» про стягнення 143203,49 грн.

Ухвалою суду від 20.08.2018 скаргу прийнято до розгляду, розгляд такої призначено на 30.08.2018.

В судове засідання представник стягуюча не зявився, подав клопотання про розгляд справи за наявними у ній матеріалами за відсутності представника стягувача та просить таку задовольнити. Свою скаргу обґрунтовує тим, що у період з 06.02.2018 по 11.08.2018 державним виконавцем не вжито обєктивних, повних та належних заходів примусового виконання рішення суду у даній справі, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження», тощо. Крім того, заявник звертає увагу суду на тому, що державний виконавець відповідно до ч. 8 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника. Так, скаржник вказує, що виконавцем не вчинялись у передбачений законом строк усі належні дії, а також не внесено до Автоматизованої системи виконавчого провадження відомостей про вчинення виконавчих дій.

В судове засідання представник боржника не зявився, причин неприбуття не повідомив, хоч був належним чином повідомлений про час, місце та дату розгляду скарги, відзив на подану скаргу не надав.

В судове засідання державний виконавець зявився, подав відзив на подану скаргу, яким проти задоволення такої заперечив з підстав, наведених у поданому відзиві. Крім того, долучив до матеріалів справи копію матеріалів ВП №52554071.

Відповідно до частини першої та другої статті 342 Господарського процесуального кодексу України Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

В судовому засіданні оголошено ухвалу.

Суд заслухавши пояснення державного виконавця, присутнього у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 28.12.2010 у справі №921/96(10) (суддя Чорній Л.З.) позов задоволено повністю, стягнуто з Приватного підприємства «Центральна енергосервісна компанія «Львівенергомонтаж» на користь Дочірнього підприємства «Львівське спеціалізоване Управління «Сталь конструкція №137» Відкритого акціонерного товариства «Центростальконструкція» 123597,38 грн. боргу, 14140,74 грн.інфляційних втрат, 5465,37 грн. 3% річних, 1432,03 грн. - державного мита, 236,00 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Вказане рішення набрало законної сили й на його примусове виконання 10.01.2011 видано відповідний наказ.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 16.12.2015 здійснено заміну сторони у виконавчому провадженні, замінено сторону у справі №21/96 (10) Дочірнє підприємство «Львівське спеціалізоване Управління «Стальконструкція №137» Відкритого акціонерного товариства «Центростальконструкція» його правонаступником - Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «НОТАПС».

Ухвалою від 01.02.2016 поновлено строк для предявлення наказу №21/96(10) від 10.01.2011 до виконання.

Сихівським відділом державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області 10.10.2016 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №52554071 із його примусового виконання наказу.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 06.09.2017 визнано недійсною та скасовано постанову Сихівського ВДВС міста Львова ГТУЮ у Львівській області від 23 березня 2017 року про повернення наказу Господарського суду Львівської області від 10 січня 2011 року у справі №21/96 (10).

06 лютого 2018 року постановою Сихівського ВДВС міста Львова ГТУЮ у Львівській області про відновлення виконавчого провадження, відновлено виконавче провадження з виконання наказу №21/96(10) виданого 10.01.2011.

Подаючи дану скаргу до суду скаржник стверджує, що на даний час судове рішення у вказаній справі не виконане, зокрема, у період з 06.02.2018 по 11.08.2018 державним виконавцем не вжито обєктивних, повних та належних заходів примусового виконання рішення суду у даній справі, що й зумовило звернення до суду з відповідною скаргою.

Державний виконавець проти поданої скарги заперечив в повному обсязі з підстав викладених у відзиві та поданих матеріалах.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення державного виконавця, присутнього в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що вимоги за скаргою є не обґрунтовані та не підлягають до задоволення.

При постановленні ухвали, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частин 1 та 2 статтею 18 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з статтею 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Частиною 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частиною 3 статті 18 вказаного Закону передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у звязку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у звязку з виконавчим провадженням; використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про розяснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна субєктів оціночної діяльності субєктів господарювання; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій субєктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно ч-ми. 4, 5 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги виконавця щодо виконання рішень є обовязковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом. Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до частини 8 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Окрім цього, ч. 5 ст. 52 вказаного Закону встановлено, що у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

Стаття 339 Господарського процесуального кодексу України передбачає право на звернення із скаргою до суду. Так, даною статтею встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Так, заявник звернувся до суду з даною скаргою, адже вважає дії державного виконавця такими, що порушують норми закону, зокрема щодо бездіяльності у період з 06.02.2018 по 11.08.2018.

Як встановлено з матеріалів справи, 06.02.2018 постановою Сихівського ВДВС міста Львова ГТУЮ у Львівській області відновлено виконавче провадження, про що листом повідомлено стягувача та боржника (докази отримання зазначеної постанови стягувачем долучено до матеріалів справи).

Крім того, 06.02.2018 державним виконавцем скеровано запити до Територіального сервісного центру у Львівській області, відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України у Львівській області, ГУ Держпраці у Львівській області, ГУ Держгеокадастру у Львівській області, Державної комісії цінних паперів та фондового ринку щодо надання відповідної інформації щодо боржника.

15 лютого 2018 року державним виконавцем Сихівського ВДВС міста Львова ГТУЮ у Львівській області складено Акт про вихід за адресою вказаною у виконавчому документі та встановлено, що підприємство за вказаною адресою не знаходиться та діяльності не здійснює.

28 березня 2018 року державним виконавцем здійснено запити до ДФС України та ГУ ДФС у Львівській області, також до Територіального сервісного центру у Львівській області; ГУ Держпраці у Львівській області; ГУ Держгеокадастру у Львівській області; Державної комісії цінних паперів та фондового ринку; Державної авіаційної служби України; Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області; Міністрерства економічного розвитку і торгівлі України; ДФС України; відділення патентно-інформаційних послуг, консультацій та сприяння інноваційній діяльності; ДП «Український інститут інтелектуальної власності»; Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті; Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України; ДП «Головний інформаційно-обчислювальний центр Державної адміністрації залізничного транспорту України»; ДМС України; ДП «Національні інформаційні системи»; ДП «Держреєстри України»; Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань; Департамент агропромислового розвитку ЛОДА; ГУ статистики у Львівській області; ДП «Агенство з ідентифікації і реєстрації тварин».

04 квітня 2018 року державним виконавцем здійснено запит до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, з проханням надати інформацію про виїзд за кордон керівника боржника.

Актом державного виконавця від 05.04.2018 встановлено, що при виході за адресою вказаною у виконавчому документі встановлено, що підприємство за вказаною адресою не знаходиться та діяльності не здійснює. Повторно такий вихід на місце здійснено 03.07.2018.

Постановою Сихівського ВДВС міста Львова ГТУЮ у Львівській області від 10.04.2018 про арешт коштів боржника накладено арешт на грошові кошти боржник, що розміщені на рахунку в ПАТ «Універсал Банк» та ПАТ «АП Банк», про що повідомлено листом стягувача та боржника.

Крім того, 10.04.2018 викликом державного виконавця зобовязано керівника боржника зявитись до державного виконавця щодо сплати боргу чи надання підтверджуючих документів про сплату.

У період з березня по травень державному виконавцю надходили відповіді на запити, які знаходяться в матеріалах виконавчого провадження.

18 липня 2018 року державним виконавцем скеровано повторні запити до установ, підприємств та організацій, тощо.

Також, у матеріалах виконавчого провадження наявне подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника.

Згідно з п.9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р., за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Так, судом встановлено, що державним виконавцем виконано вимоги закону, зокрема, здійснено дії щодо пошуку майна, коштів боржника, накладено арешти на рахунки та вчинено інші дії необхідні для виконання наказу господарського суду Львівської області. Стягувач у подані скарзі конкретно не вказує, які саме дії (бездіяльність) призвела до порушення його прав та інтересів, а наводить лише перелік дій, що вчиняються при примусовому виконанні рішень відповідно до закону. Враховуючи наведене, суд не вважає обґрунтованими доводи скаржника щодо зазначеної вимоги, адже такі не підтверджені належними та допустимими доказами.

Щодо вимоги за скаргою про зобовязання державного виконавця або іншу посадовуособуСихівського ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області усунути допущене порушення шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій, суд звертає увагу на тому, що така вимога не підлягає до задоволення виходячи по перше, з того, що вищевстановлено (не доведено бездіяльність державного виконавця у виконанні ), а по друге, якщо не встановлено у зазначеному періоді порушення прав та інтересів, вимоги про усунення порушених прав апріорі не можуть бути задоволені.

Крім того, скаржник просить зобовязання державного виконавця або іншу посадову особу внести усі документи, які стосуються виконавчого провадження ВП №52554071 до Автоматизованої системи виконавчого провадження.

Реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово. Інформація повинна містити відомості про час її розміщення.

Наказом Міністерства Юстиції України №2432/5 від 05.08.2016 «Про затвердження Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження» затверджено Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження.

Даним положенням встановлено, що автоматизована система виконавчого провадження (далі - Система) - компютерна програма, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу.

Розділом 4 Положення встановлено, що: 1. Державний або приватний виконавець (далі - виконавець) після отримання виконавчого документа у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», приймає рішення про відкриття виконавчого провадження чи про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання. 2. Виконавцем до Системи обовязково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень. До Системи в обовязковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит державного виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії. 3. Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії. У разі здійснення виконавчої дії за межами органу державної виконавчої служби (офіса приватного виконавця) відомості про таку дію вносяться до Системи не пізніше наступного робочого дня після її проведення. 4. Постанови виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою Системи. Виготовлення постанов та інших документів виконавчого провадження не в Системі забороняється. У разі тимчасової відсутності доступу до Системи (через перебої в електропостачанні тощо), як виняток, допускається виготовлення документів виконавчого провадження без використання Системи з подальшим обовязковим внесенням таких документів до системи в день усунення причин, що перешкоджали доступу до неї.

Так, як встановлено судом та підтверджено усними поясненнями державного виконавця, усі документи у виконавчому провадженні внесені у Автомитизовану систему, крім того, як вбачається з Положення, державний виконавець/приватний виконавець зобовязаний виготовляти такі документи лише у Автоматизованій системі. Крім того, скаржником не вказано конкретно, які саме документи просить внести у Автоматизовану систему виконавчого провадження.

Відповідно до частини 2 статті 343 Господарського процесуального кодексу України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Так, за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, повязані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця, але може зобовязати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Відповідно до частини 3 статті 343 Господарського процесуального кодексу України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає доводи скаржника неправомірними та відхиляє скаргу в повному обсязі.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 344 Господарського процесуального кодексу України Судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника. Відтак, судові витрати на правову допомогу заявника залишаються за ним.

Керуючись статтями 4, 18, 234, 339, 340, 341, 342, 343, 344 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В:

1. В задоволенні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НОТАПС» на дії (бездіяльність) Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки передбачені розділом IV Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 03.09.2018.

Суддя Березяк Н.Є.