ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"04" вересня 2018 р.м. Харків Справа № 61/301-10

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

за участю секретаря судового засідання Семенова О.Є.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридичної фірми "АРІЕС" про заміну сторони виконавчого провадження (вх. № 24268 від 27.08.2018) по справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Земельний банк", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство Енерго, м. Харків
про стягнення 911828,81 грн.
за участю представників:

заявника (Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридичної фірми "АРІЕС") - ОСОБА_1 за довіреністю № 194 від 09.02.2018;

стягувача - не з'явився;

боржника - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 17.10.2011 у справі № 61/301-10 позов Публічного акціонерного товариства "Земельний банк" (далі за текстом - стягувач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Енерго" (далі за текстом - боржник) задоволено частково. Вирішено стягнути з боржника на користь стягувача суму заборгованості у розмірі 911828,81 грн., з яких: 750000,00 грн. кредитних коштів, 104547,94 грн. відсотків за користування кредитом, 54780,82 грн. пені за неналежне виконання зобов'язань, 2419,05 грн. пені за кожний день прострочки виконання зобов'язань у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості, а також 9118,30 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

14.12.2011 на виконання рішення господарського суду Харківської області від 17.10.2011 у справі № 61/301-10 було видано відповідні накази.

До господарського суду Харківської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридичної фірми "АРІЕС" надійшла заява про заміну сторони у виконавчому провадженні (вх. № 24268 від 27.08.2018).

В обґрунтування поданої заяви, заявник посилається зокрема на те, що Постановою Правління НБУ від 30.07.2010 року № 375 було прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію з 02.08.2010 року Публічного акціонерного товариства "Земельний банк". 30.01.2014 року між ПАТ "Земельний банк", ТОВ "Юридична компанія "АМСТЕРДАМ" та НБУ було укладено тристоронній договір № 34-Л про передавання в управління непроданих активів. Цим Договором ПАТ "Земельний банк" передав права на управління непроданими активами ТОВ "Юридична компанія "АМСТЕРДАМ", а також право бути процесуальним правонаступником ПАТ "Земельний банк" в справах, однією із сторін (учасників) яких є ПАТ "Земельний банк", а також правонаступником у виконавчих провадженнях однією із сторін (учасників) яких є ПАТ "Земельний банк". Також зазначає, що 09.02.2015 року між НБУ, ТОВ "Юридична компанія "АМСТЕРДАМ" та ТОВ "Юридична фірма "АРІЕС" (далі - Управитель) укладено тристоронній договір про передавання в управління непроданих активів ПАТ "Земельний банк" від 09.02.2015 року № 42-Л, відповідно до умов договору ТОВ "Юридична фірма "АРІЕС" є довірчим власником управління активів ПАТ "Земельний банк" та має право бути процесуальним правонаступником ПАТ "Земельний банк" в справах, однією із сторін (учасників) яких є ПАТ "Земельний банк".

Відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, у зв'язку із відпусткою судді Рильової В.В. призначено повторний автоматизований розподіл заяви у справі № 61/301-10.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (заяви) між суддями від 27.08.2018 для розгляду заяви визначено суддю Чистякову І.О.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27 серпня 2018 року призначено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридичної фірми "АРІЕС" про заміну сторони у виконавчому провадженні до розгляду у судовому засіданні на 04 вересня 2018 р. о 11:00 год.

Заявник у судовому засіданні 04.09.2018 підтримав подану заяву та просив суд її задовольнити.

Стягувач та боржник в судове засідання не з'явились про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, згідно діючого законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутністю представника стягувача та представника боржника.

Розглянувши вищезазначену заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридичної фірми "АРІЕС" про заміну сторони виконавчого провадження, дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Позивач - ПАТ "Земельний банк", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до ТОВ "ВКП "Енерго" про стягнення з відповідача на користь позивача 750000,00грн. кредитних коштів; 45369,86 грн. за відсотками за користування кредитом; 16561,61грн. пені за неналежне виконання зобов'язань; 590,77 грн. пені за кожний день прострочки виконання зобов'язань у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості, на загальну суму 812522,27грн.

До прийняття рішення по справі, позивачем було збільшено розмір позовних вимог. Так, відповідно до заяви про збільшення розміру позовних вимог позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 750000,00грн. кредитних коштів; 104547,94грн. за відсотками за користування кредитом; 54780,82грн. пені за неналежне виконання зобов'язань; 2419,05 грн. пені за кожний день прострочки виконання зобов'язань у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості, на загальну суму 911828,81 грн.

Позовні вимоги обгрунтовано наявністю заборгованості за укладеним 12 лютого 2007 року між Харківським акціонерним комерційним Земельним банком, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Земельний банк" (позивач по справі), та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційним підприємством «Енерго» (відповідач по справі) договором №08-07/К про надання кредитної лінії з наступними додатковими угодами до нього.

Рішенням господарського суду Харківської області від 17.10.2011 у справі № 61/301-10 позов Публічного акціонерного товариства "Земельний банк" (далі за текстом - стягувач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Енерго" (далі за текстом - боржник) задоволено частково. Вирішено стягнути з боржника на користь стягувача суму заборгованості у розмірі 911828,81 грн., з яких: 750000,00 грн. кредитних коштів, 104547,94 грн. відсотків за користування кредитом, 54780,82 грн. пені за неналежне виконання зобов'язань, 2419,05 грн. пені за кожний день прострочки виконання зобов'язань у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості, а також 9118,30 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Харківської області від 17.10.2011 відповідач звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати вищевказане рішення суду першої інстанції.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 01.12.2011 апеляційну скаргу залишено без задоволення, рішення господарського суду Харківської області від 17.10.2011 у справі №61/301-10 залишено без змін та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційного підприємства «Енерго» на користь Державного бюджету України - 496,53 грн. державного мита за подання апеляційної скарги на судове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

14.12.2011 на виконання рішення господарського суду Харківської області від 17.10.2011 у справі № 61/301-10 було видано відповідні накази.

Наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційного підприємства «Енерго» (61002, м.Харків, вул.Чубаря, 3/5, ідентифікаційний код 25611822) на користь Публічного акціонерного товариства "Земельний банк" (61057, м.Харків, вул.Чернишевська, 4, ідентифікаційний код 19358721) заборгованості у розмірі 911828,81грн., з яких: 750000,00грн. кредитних коштів, 104547,94грн. відсотків за користування кредитом, 54780,82грн. пені за неналежне виконання зобов'язань, 2419,05 грн. пені за кожний день прострочки виконання зобов'язань у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості, а також 9118,30грн. державного мита та 236,00грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу був пред'явлений стягувачем до виконання до Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції.

Постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві від 11.08.2015 у ВП №30910748 вказаний наказ господарського суду Харківської області по справі №61/301-10 виданий 14.12.2011 був повернутий стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення).

Крім того, у постанові про повернення виконавчого документа стягувачеві від 11.08.2015 стягувачу було роз'яснено, що виконавчий документ може бути повторно пред'явлений для виконання в строк до 11.08.2016.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази того, що даний виконавчий лист був повторно пред'явлений до виконання і на даний час перебуває на виконанні у державного або приватного виконавця.

Також, доказів перебування виконавчого документа на виконанні у державного або приватного виконавця заявником до своєї заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні не було надано.

А тому, відповідно до вимог ч.4 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України, суд не повідомляв державного чи приватного виконавця про розгляд заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.04.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "АРІЕС" зверталось до господарського суду Харківської області із заявою про заміну сторони її правонаступником (вх.13826 від 25.04.2016).

В обґрунтування поданої заяви заявник також посилався на те, що Постановою Правління НБУ від 30.07.2010 року № 375 було прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію з 02.08.2010 року Публічного акціонерного товариства "Земельний банк". 30.01.2014 року між ПАТ "Земельний банк", ТОВ "Юридична компанія "АМСТЕРДАМ" та НБУ було укладено тристоронній договір № 34-Л про передавання в управління непроданих активів. Цим Договором ПАТ "Земельний банк" передав права на управління непроданими активами ТОВ "Юридична компанія "АМСТЕРДАМ", а також право бути процесуальним правонаступником ПАТ "Земельний банк" в справах, однією із сторін (учасників) яких є ПАТ "Земельний банк", а також правонаступником у виконавчих провадженнях однією із сторін (учасників) яких є ПАТ "Земельний банк". Також зазначав, що 09.02.2015 року між НБУ, ТОВ "Юридична компанія "АМСТЕРДАМ" та ТОВ "Юридична фірма "АРІЕС" (далі - Управитель) укладено тристоронній договір про передавання в управління непроданих активів ПАТ "Земельний банк" від 09.02.2015 року № 42-Л, відповідно до умов договору ТОВ "Юридична фірма "АРІЕС" є довірчим власником управління активів ПАТ "Земельний банк" та має право бути процесуальним правонаступником ПАТ "Земельний банк" в справах, однією із сторін (учасників) яких є ПАТ "Земельний банк".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22 червня 2016 року відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Арієс" про заміну сторони (стягувача) у справі №61/301-10 правонаступником.

У вищевказаній ухвалі суду було встановлено та надано судом правову оцінку фактам встановленим при розгляді заяви (вх.13826 від 25.04.2016), зокрема, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється в таких випадках, як оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір.

В даному випадку не відбулося жодної з названих обставин, оскільки укладення договору про передання в управління непроданих активів за своєю правовою природою не є заміною кредитора у зобов`язанні чи заміною особи у відносинах, щодо яких виник спір (кредитний договір №08-07/К від 12.02.2007 року).

Даний договір направлений на тимчасове передання в управління, а не у володіння цими активами.

У разі заміни кредитора у зобов'язанні у спосіб, передбачений статтею 512 Цивільного кодексу України, „старий кредитор остаточно (безстроково) втрачає всі свої права у зобов'язанні, а до „нового кредитора ці права переходять також без застережень у часі.

В даному випадку „старий кредитор лише на певний період часу (термін дії договору управління майном) передає „новому кредитору свої права у зобов'язанні, а після спливу цього часу ці передані права „повертаються до „старого кредитора.

Нормами чинного законодавства, які регулюють правовідносини щодо управління майном, не передбачено, що у разі укладення договору управління майно, відбувається заміна особи у правовідносинах.

Отже з аналізу норм діючого законодавства вбачається, що за договором управління майном управитель повинний діяти від свого імені, обов`язково вказуючи, що він є управителем. Передача майна в управління не тягне переходу права власності на нього до управління.

Крім того, як вбачається з договору про передавання в управління непроданих активів від 30.01.2014 року, укладеного між Національним Банком України, ПАТ "Земельний Банк" та ТОВ "Юридична фірма "Амстердам" сторони не передбачили для управителя (ТОВ "Юридична фірма "Амстердам") права щодо укладення договору про передання непроданих активів.

Таким чином, за договором №42-Л про передавання в управління непроданих активів від 09.02.2015 року, не відбулося заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, оскільки до Товариства з обмеженою відповідальністю „Юридична компанія „АРІЄС не перейшло право власності на Активи.

Окрім того, не має місця перехід усієї сукупності прав та обов`язків установника управління за умовами договору, що свідчить про відсутність універсального правонаступництва, яке є підставою для заміни сторони.

Підставою для заміни позивача у справі, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов'язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

При цьому, Товариство з обмеженою відповідальністю „Юридична компанія „АРІЄС, не позбавлене цивільної можливості виконувати договір №42-Л про передавання в управління непроданих активів від 09.02.2015 року, не будучи залученим у справі у якості правонаступника.

Також, в ухвалі суду, суд зазначив, що аналогічна правова позиція міститься в постанові Вищого господарського суду України від 31.05.2016 по справі № 12/17.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду Харківської області від 22.06.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю „Юридична компанія „АРІЄС звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищевказану ухвалу суду.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 08.09.2016 апеляційну скаргу та додані до неї документи було повернуто заявникові.

Не погоджуючись з ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 08.09.2016 ТОВ „Юридична компанія „АРІЄС звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 08.09.2016 та передати справу для розгляду по суті до Харківського апеляційного господарського суду.

Постановою Вищого господарського суду України від 08.11.2016 касаційну скаргу ТОВ „Юридична компанія „АРІЄС залишено без задоволення, та ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 08.09.2016 у справі №61/301-10 залишено без змін.

Отже, ухвала господарського суду Харківської області від 22 червня 2016 року не скасована та є чинною.

Заявник, 21.08.2018 повторно звернувся до господарського суду Харківської області з заявою про заміну сторони виконавчого провадження (вх. № 24268 від 27.08.2018).

У поданій заяві, заявник посилається на ті ж самі обставини, які вже з'ясовувались судом під час розгляду його попередньої заяви (вх. №13826 від 25.04.2016) по цій справі та на підтвердження вказаних обставин заявник посилається на ті самі докази, які досліджувалися судом під час розгляду його попередньої заяви, та яким судом була надана оцінка.

Крім того, у судовому засіданні та у своїй заяві заявник зазначає, що він підкріплює свою правову позицію тим, що Постановою Верховного Суду у цивільній справі №2-1563/11 провадження №61-12689св18 від 28.03.2018 надано правову оцінку обставинам та встановлено, що ТОВ „Юридична компанія „АРІЄС є правонаступником у ПАТ "Земельний банк" в справах, однією із сторін (учасником) яких є ПАТ "Земельний банк", а також правонаступником у виконавчих провадженнях, однією із сторін (учасником) яких є ПАТ "Земельний банк" і заміна сторони у виконавчому провадженні щодо активу, який був переданий в управління ТОВ „Юридична компанія „АРІЄС згідно договору від 09.02.2015 №42-Л, відповідає вимогам закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 334 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно із ч. 2, ч.5 ст. 334 ГПК України заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

В силу частини 4 статті 11 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" рішення Європейського суду з прав людини та зміст самої Конвенції про захист прав та свобод людини є пріоритетним джерелом права для національного суду.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Желтяков проти України" (набуло статусу остаточного від 9 вересня 2011 року) Суд зазначив, зокрема, наступне.

Право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (див. рішення суду у справі "Брумареску проти Румунії" (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов'язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Тому, враховуючи позицію Європейського суду з прав людини по справі "Желтяков проти України", суд вважає, що задоволення даної заяви буде невиправданим та відповідно матиме місце порушення принципу "юридичної визначеності" та пункту 1 статті 6 Конвенції.

Також слід звернути увагу, що правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов'язковою для господарського суду відповідно до частини 7 статті 75 ГПК України.

Висновки суду викладені в рішенні є оціночним судженням суду, а не певними обставинами.

А тому суд вважає, що заявником надано повторну заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні за відсутності інших підстав або нових обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридичної фірми "АРІЕС" про заміну сторони виконавчого провадження (вх. № 24268 від 27.08.2018).

Керуючись 232 235, 334 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "АРІЕС" у заміні сторони виконавчого провадження.

Ухвала суду набирає законної сили 04.09.2018.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області (п.п.17.5 п.17 ч.1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Ухвалу складено 10.09.2018.

Суддя ОСОБА_2