Господарський суд
Житомирської області
________________________________________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

"29" серпня 2018 р. м. Житомир Справа № 906/674/18

Господарський суд Житомирської області у складі судді Вельмакіної Т.М.,

розглядаючи заяву фізичної особи - підприємця Степанюка Костянтина Миколайовича про забезпечення позову у справі

за позовом: Фізичної особи-підприємця Степанюка Костянтина Миколайовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю Редакція газети "Житомирщина"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Промагрозапас"

про переведення прав покупця на нерухоме майно,

Без виклику сторін

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Степанюк Костянтин Миколайович звернувся до господарського суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Редакція газети "Житомирщина" із вимогою перевести на позивача права та обов'язки покупця за договором купівлі-продажу нежитлової будівлі №8304 від 01.06.2018, посвідченим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Стражник Тетяною Олексіївною, предметом якого є нежитлова будівля складських приміщень загальною площею 687,6кв.м. за адресою м.Житомир, просп. Незалежності (вул.Ватутіна), буд.91/1, номер об'єкта в РПВН: 5397796.

Ухвалою суду від 14.08.2018 було відкрито провадження у справі, призначено дату підготовчого засідання та залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Промагрозапас" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

27.08.2018 до суду від ФОП Степанюка Костянтина Миколайовича надійшла заява про забезпечення позову у справі №906/674/18, шляхом заборони ТОВ "Промагрозапас" та іншим особам здійснювати виселення ФОП Степанюка К.М. з нежилого приміщення складу загальною площею 687,6кв.м. за адресою м. Житомир, просп. Незалежності (вул.Ватутіна), буд.91/1, номер об'єкта в РПВН: 5397796.

Згідно бази даних автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду" справа № 906/674/18 перебуває в провадженні судді Шніт А.В., яка з 27.08.2018 по 14.09.2018 знаходиться у відпустці.

За розпорядженням В.о. керівника апарату Господарського суду Житомирської області № 157/2018 від 27.08.2017, керуючись ч.9 ст.32 та ст.140 ГПК України, п.2.3.47., 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України в редакції від 15.09.2016 року та п.5.1. Засад використання автоматизованої системи документообігу суду, затверджених зборами суддів від 20.04.2016 (із змінами), здійснено повторний автоматизований розподіл заяви про забезпечення позову у справі № 906/674/18, відповідно до якого заяву про забезпечення позову передано на розгляд судді Вельмакіній Т.М.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову, зокрема, шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії; заборони іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, заявник зазначає, що на даний час діє укладений ним договір оренди спірного приміщення, однак третя особа чинить перешкоди у здійсненні користування останнім, тому існує ризик виселення орендаря. У випадку задоволення судом позову (станом на дату набрання рішенням законної сили), фактичне користування третьою особою (або новим орендарем) спірним приміщенням, утруднить виконання рішення суду, яке полягатиме у нівелюванні ефективності та достатності обраного позивачем способу судового захисту, а саме обумовлюватиме необхідність застосування додаткових заходів на захист порушених прав шляхом подання інших позовів. Вказує, що виселення позивача з приміщення до вирішення даної справи по суті (так само як і відключення електроенергії та інших комунікацій) може привести до істотного порушення його прав і законних інтересів, зокрема, буде перерваний робочий процес, з'явиться упущена вигода та інше. Таким чином, позивач вважає, що невжиття заходів до забезпечення позову може фактично утруднити захист порушених прав і інтересів в обраний ним при зверненні з даним позовом до суду спосіб (даний спосіб буде неефективний (недостатнім) сам по собі, оскільки може породжувати подання нових позовів до суду).

Розглядаючи заяву ФОП Степанюка Костянтина Миколайовича про забезпечення позову, суд враховує наступне.

Так, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або може звернутись.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідності вжиття відповідного заходу забезпечення позову. При цьому, обов'язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову.

Також судом враховується, що згідно ч.11 ст. 137 ГПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

За вказаного, проаналізувавши зміст зазначених у заяві позивача заходів щодо забезпечення позову та їх обгрунтування, взявши до уваги предмет спору у даній справі, суд не встановив наявності зв'язку між заявленими заходами і предметом позовної вимоги. За вказаного, безпідставними є твердження позивача, що невжиття визначених ним заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Водночас суд вважає за доцільне звернути увагу, що відносини між позивачем та третьою особою, про які зазначено у заяві про забезпечення позову, не мають жодного відношення до виконання рішення у даній справі, оскільки регулюються нормами Цивільного Кодексу України, зокрема ст. ст. 770 , 386 ЦК України.

Сам позивач у своїй заяві наголошує, що право оренди є різновидом речового права, яке підлягає захисту на рівні з правом власності, в тому числі орендар має право на превентивний захист свого речового права, а саме у випадку, коли він має підстави передбачати можливість порушення свого права іншою особою (в тому числі власником майна) - може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Тобто, за своїм змістом подана заява фактично містить вимоги, які можуть бути предметом розгляду у іншій справі.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140, 234 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Степанюка Костянтина Миколайовича про забезпечення позову шляхом заборони ТОВ "Промагрозапас" та іншим особам здійснювати виселення ФОП Степанюка К.М. з нежилого приміщення складу загальною площею 687,6кв.м. за адресою м. Житомир, просп. Незалежності (вул.Ватутіна), буд.91/1, номер об'єкта в РПВН: 5397796.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала підписана 29.08.2018

Суддя Вельмакіна Т.М.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5007/

Друк:

1- у справу;

2,3 - сторонам (ре. з пов.);

4 - третій особі (10001, м.Житомир, просп. Незалежності,91/1) - рк. з пов.