РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2018Справа № 910/5575/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Картавцевої Ю.В., при секретарі судового засідання Вишняк Н.В., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Прибори Ніни Леонтіївни

до Управління освіти Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації

про стягнення 67079,00 грн.

Представники:

від позивача: Якимчук М.О.

від відповідача: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Прибора Ніна Леонтіївна звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Управління освіти Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації про стягнення 67079,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не виконано зобов'язання зі сплати коштів за послуги з організації харчування за договором №1503-4П від 19.03.2018, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 67079,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.05.2018 суд ухвалив: позовну заяву Фізичної особи-підприємця Прибори Ніни Леонтіївни залишити без руху; встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до позовної заяви; зазначення попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи; здійснення доплати судового збору за розгляд позову у розмірі 755,80 грн.; встановити позивачу строк для усунення недоліків - протягом п'яти днів з дня вручення даної ухвали.

21.05.2018 до відділу діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п'яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.05.2018 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, праву розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; запропонувати відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом п'яти днів з дня отримання відзиву; подати суду докази надіслання (надання) її іншим учасникам справи, встановити відповідачу строк для подання заперечень - протягом п'яти днів з дня отримання відповіді на відзив; подати суду докази надіслання (надання) їх іншим учасникам справи.

Згідно зі ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Статтею 181 Господарського процесуального кодексу України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій. Підготовче засідання має бути розпочате не пізніше ніж через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

У підготовчому засіданні суд, зокрема, може роз'яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи, з'ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі; з'ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше, вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста, здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті (ст. 182 Господарського процесуального кодексу України).

Так, судом вбачається необхідність розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Ухвалою Господарського суду міста Києва суд ухвалив: здійснювати розгляд справи №910/5575/18 у порядку загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначити на 28.08.2018.

15.08.2018 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи.

У підготовче засідання 28.08.2018 з'явився представник позивача. Представники відповідача не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання були повідомлені належним чином.

У підготовчому засіданні 28.08.2018 судом були вчинені дії, передбачені ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2018 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 04.09.2018.

У судове засідання 04.09.2018 з'явився представник позивача, який підтримав позов, представник відповідача не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

За змістом ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у судовому засіданні 04.09.2018, за відсутності представника відповідача, запобігаючи при цьому безпідставному затягуванню розгляду справи.

При цьому, суд зазначає, що у встановлений судом строк відповідачем не подано до суду відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У судовому засіданні 04.09.2018 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Управлінням освіти Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації (замовник) та Фізичною особою-підприємцем Приборою Ніною Леонтіївною (учасник) укладено Договір №1503-4П (надалі - Договір), відповідно до умов якого учасник зобов'язується у 2018 році надати замовнику послуги, а замовник зобов'язується прийняти і оплатити послуги на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 1.2 Договору найменування послуги: послуги з організації гарячого харчування в НВК «Потенціал», школі №328 (ДК021:2015:55520000-1-кейтерингові послуги).

Найменування (перелік) та вартість послуг зазначені у розрахунку вартості послуг (додаток №1), що є невід'ємною частиною цього договору (п. 1.3 Договору).

Додатком №1 до Договору сторони погодили найменування послуг, які надаються позивачем (учасником) за договором, зокрема послуги з організації сніданків та обідів.

Пунктом 1.5 Договору передбачено, що замовник зобов'язується прийняти і оплатити послуги на умовах, визначених цим договором.

Згідно п. 3.1 Договору орієнтована ціна цього договору на 2018 рік становить 465140,00 грн. без ПДВ, яка визначається згідно з розрахунком вартості послуг (Додаток №1).

У пункті 4.5 Договору сторони погодили, що оплата послуг здійснюється замовником протягом 30 банківських днів за наявності відповідного бюджетного призначення шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок учасника згідно з актами виконаних робіт (наданих послуг).

У пункті 4.6 Договору вказано, що у випадку затримання оплати послуги замовником як бюджетною державною установою (через відсутність коштів на розрахунковому рахунку) замовник зобов'язується провести оплату наданих учасником послуг протягом 14-ти банківських днів з дня надходження коштів на свій рахунок.

Пунктом 5.1 Договору визначено, що учасник надає послуги через їдальні навчальних закладів з використанням якісних продуктів, придбаних за свій рахунок. Місце надання послуг: 4210, Україна, м. Київ, проспект Героїв Сталінграду, 47 (п. 5.2 Договору). Термін надання послуг: до 31.12.2018 (п. 5.3 Договору).

У пункті 6.4.1 Договору сторони погодили, що учасник має право своєчасно і в повному обсязі отримувати плату за надані послуги.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами Договору, суд дійшов висновку, що вказаний договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Положеннями ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що позивачем надано відповідачу послуги по гарячому харчуванню учнів за Договором на суму 67079,00 грн., що підтверджується наступними актами про надання послуг за гаряче харчування учнів НВК «Потенціал» по Договору: №5 від 26.03.2018 на суму 17377,00 грн., №6 від 06.04.2018 на суму 12016,00 грн., №7 від 13.04.2018 на суму 9168,00 грн., №8 від 20.04.2018 на суму 16681,00 грн., №9 від 02.05.2018 на суму 11837,00 грн. Вказані акти підписані сторонами та скріплені їх печатками.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідачем не виконано зобов'язання зі сплати коштів за послуги з організації харчування за договором №1503-4П від 19.03.2018, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 67079,00 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, позивачем надано відповідачу послуги по гарячому харчуванню учнів за Договором на суму 67079,00 грн., що підтверджується наступними актами про надання послуг за гаряче харчування учнів НВК «Потенціал» по Договору: №5 від 26.03.2018 на суму 17377,00 грн., №6 від 06.04.2018 на суму 12016,00 грн., №7 від 13.04.2018 на суму 9168,00 грн., №8 від 20.04.2018 на суму 16681,00 грн., №9 від 02.05.2018 на суму 11837,00 грн. Вказані акти підписані сторонами та скріплені їх печатками.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У пункті 4.5 Договору сторони погодили, що оплата послуг здійснюється замовником протягом 30 банківських днів за наявності відповідного бюджетного призначення шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок учасника згідно з актами виконаних робіт (наданих послуг).

У пункті 4.6 Договору вказано, що у випадку затримання оплати послуги замовником як бюджетною державною установою (через відсутність коштів на розрахунковому рахунку) замовник зобов'язується провести оплату наданих учасником послуг протягом 14-ти банківських днів з дня надходження коштів на свій рахунок.

Проаналізувавши наведені пункти Договору, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Приписами ст. 252 Цивільного кодексу України встановлено, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Частиною 1 статті 253 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

З огляду на наведене вбачається, що умови укладеного між сторонами договору (п.п. 4.5, 4.6), відповідно до яких відповідач здійснює оплату наданих учасником послуг за умови надходження до нього бюджетних коштів (наявності бюджетних асигнувань), не є ні визначенням строку/терміну виконання зобов'язання, адже не є подією, яка має неодмінно настати, ні відкладальною обставиною, так як в даному випадку вона стосується лише обов'язків відповідача щодо оплати наданих послуг, а відповідно до ч. 1 ст. 212 Цивільного кодексу України відкладальна обставина має змінювати права та обов'язки сторін.

Крім того, згідно з частиною першої статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, а статтями 525, 526 даного Кодексу і статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За таких обставин, факт відсутності бюджетного фінансування в будь-якому випадку не може звільняти відповідача від виконання зобов'язань щодо оплати наданих послуг, оскільки такі обставини не визначені законодавством як такі, що звільняють від виконання зобов'язання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач повинен був оплатити вартість наданих позивачем послуг протягом 30-ти банківських днів від дати підписання сторонами відповідних актів.

Станом на дату розгляду справи строк виконання відповідачем зобов'язання з оплати послуг, наданих позивачем за спірними актами, настав, проте відповідачем не надано суду будь-яких доказів сплати грошових коштів у розмірі 67079,00 грн. на користь позивача.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Наявність та обсяг заборгованості відповідача перед позивачем за Договором у розмірі 67079,00 грн. підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та не спростовано відповідачем, зокрема, відповідачем не надано суду доказів сплати коштів у вказаному розмірі, з огляду на що позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 67079,00 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст.ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору з огляду на задоволення позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Управління освіти Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації (04211, м. Київ, вул. Йорданська, 11-А; ідентифікаційний код: 37445442) на користь Фізичної особи-підприємця Прибори Ніни Леонтіївни (04212, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1; дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1) основний борг у розмірі 67079 (шістдесят сім тисяч сімдесят дев'ять) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 07.09.2018

Суддя Ю.В. Картавцева