ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2018 Справа № 917/574/18

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Магнитторг" пр - т. Свободи 101, м. Кременчук, Полтавська область,39602

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Абсолют Монтаж", вул. Троїцька, буд.33, офіс 4, м. Кременчук, Полтавська область,39605

про стягнення 527 739,91 грн. заборгованості

Суддя Тимощенко О.М.

Секретар судового засідання Стельмах А.С

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2, ордер №335570 від 28.01.2018 року, ОСОБА_3, директор

від відповідача: не з'явився

Обставини справи: 21.05.2018 року до господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Магнитторг" до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Абсолют Монтаж" про стягнення 527739,91 грн. заборгованості за договором поставки №24112017/1 від 24.11.2017 року, яка складається з 508768,73 грн. основного боргу, 18971,18 грн. пені.

Ухвалою суду від 22.05.2018 року на підставі ст. 174 Господарського процесуального кодексу позовну заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Магнитторг" залишено без руху та надано позивачу строк 5 днів з дня вручення такої ухвали для усунення недоліків.

11.06.2018 року через канцелярію господарського суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою від 14.06.2018 року відкрито провадження у даній справі, призначено проведення підготовчого засідання, встановлено відповідачу строк для подання відзиву, а позивачу відповіді на відзив.

Ухвалою суду від 14.06.2018 року суд повернув позивачу його заяву про забезпечення позову.

01.08.2018 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду.

Відповідач правом на участь в судовому засіданні не скористався, відзив на позов та будь-які докази не надав. Клопотань від відповідача не надходило. Відповідач належним чином повідомлявся судом про дату і час слухання справи.

Ухвалу про відкриття провадження у справі відповідач отримав 20.06.2018р., що підтверджується поштовим повідомленням ( арк. справи 13), в ухвалі суду про відкриття провадження (п.9) суд повідомив учасникам справи про те, що вони можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, на веб-сторінці офіційного веб-порталу судової влади у мережі Інтернет за адресою: pl.arbitr.gov.ua. Всі ухвали суду своєчасно були розміщені в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Отже, відповідач належним чином та завчасно був повідомлений судом про дату і час слухання справи.

В судовому засіданні 28.08.2018 року суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення, повідомив термін виготовлення повного рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників позивача, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив:

24 листопада 2017 року між ТОВ «Абсолют монтаж» (відповідач) та ТОВ «Магнитторг» (позивач) укладено Договір поставки №24112017/2 ( Договір).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на підставі вказаного Договору здійснив поставку відповідачу товару:

- згідно видаткової накладної №1405 від 27.11.2017р. позивач передав відповідачу товар на суму 168 701,09 грн.;

- згідно видаткової накладної №1500 від 19.12.2017 позивач, як постачальник передав, а відповідач отримав товар на суму 111 622,64 грн. ;

- згідно видаткової накладної №37 від 18.01.2018р. позивач, як постачальник передав, а відповідач отримав товар на суму 228 445,00 грн.

За твердженням позивача, відповідач отриманий товар не оплатив, що й стало підставою для звернення позивача до суду із цим позовом. Також повивачем нараховано та заявлено до стягнення на підставі п. 7.2 Договору пеню в сумі 18 971,18 грн.

Таким чином, з посиланням на ст.ст. 525,526,530,712 ЦК України, ст.ст. 173,175,216,218 ГК України позивач просив суд задовольнити його позов та стягнути з відповідача 508 768 грн. 73 коп. заборгованості, та 18 971 грн. 18 коп. пені, та 14 800,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 7 916 грн. 11 коп. судового збору.

При вирішенні спору суд виходив з наступного.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов"язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов"язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов"язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов"язків. Договір є обов"язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов"язки відповідно до договору.

Матеріали справи свідчать, що 24 листопада 2017 року між ТОВ «Абсолют монтаж» (відповідач) та ТОВ «Магнитторг» (позивач) укладено Договір поставки №24112017/2 (арк. справи 12-13).

При укладенні договору сторони, зокрема, узгодили наступне:

- згідно п.1.2. Договору у зумовлені строки позивач зобов'язувався передати відповідачу товар, який буде визначений в додатках до Договору, а відповідач зобов'язується прийняти відповідний товар та сплатити за нього певну грошову суму.

- за змістом п.3.2. Договору факт приймання товару за видатковою накладною, що підтверджується підписом уповноваженої особи відповідача є безумовною згодою Відповідача із кількістю поставлених товарів, їх асортиментом та дата вказана Відповідачем у видатковій накладні про прийняття товару є датою поставки товару Позивачем.

- згідно п.5.1. Договору ціна на товари, що постачаються позивачем є вільними, відпускними і фіксуються сторонами у рахунку або у видатковій накладні, що виписуються Позивачем.

- згідно п.5.2. Договору сума договору складається з суми вартості партій товару поставлених позивачем відповідачу на протязі дії Договору.

- згідно п.6.1. Договору відповідач повинен оплатити замовлення не пізніше 3 (трьох) банківських днів з дати отримання рахунку від ТОВ «Магнитторг».

Відповідно ст. 712 Цивільного Кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона-постачальник, зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій сторони - покупцеві товар, а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Якщо продавець зобов'язаний передати покупцеві крім неоплаченого також інший товар, він має право зупинити передання цього товару до повної оплати всього раніше переданого товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства (п. 1 та п. 5 ст. 692 Цивільного Кодексу України).

Згідно ст.526 ЦК України зобов"язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться.

Суб"єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов"язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов"язання - відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться.

Як встановлено судом, за накладними №1405 від 27.11.2017р., №1500 від 19.12.2017р., №37 від 18.01.2018р. позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 508 768,73 грн. ( арк. справи 14,16,18-19). Зазначені накладні містять підпис представників сторін та скріплені їх печатками.

Для оплати поставлено товару позивач виставив відповідачу рахунки ( арк. справи 15,17,20).

Отже, позивач належним чином виконував зобов'язання за вищезазначеним Договором щодо здійснення ним поставки товару. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов'язань за вказаним Договором та приписів ст. 692 Цивільного кодексу України не оплатив отриманий товар у встановлені у Договорі строки

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, встановлених змістом зобов"язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов"язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно повинно бути виконане у встановлений строк (термін).

Таким чином, відповідач є боржником по договору, який прострочив виконання грошового зобов'язання.

Допустимих доказів в спростування вищевикладеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України в разі порушення зобов'язання настаються правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у розі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п.7.2. Договору за прострочення оплати покупець оплачує постачальнику неустойку у розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від суми несвоєчасно здійсненої плати за кожен день прострочення платежу.

На підставі п. 7.2 Договору позивач нарахував та заявив до стягнення 18971,18 грн. пені.

Судом здійснено перерахунок пені, заявленої до стягнення, з використанням калькулятора "ЛІГА: ОСОБА_4 " та з'ясовано, що позивачем невірно визначено початок перебігу строку прострочення ( не враховано п.6.1 договору) та допущено арифметичну помилку в сторону зменшення суми пені. За розрахунками суду (розрахунок пені залучено до мат. справи) розмір пені є вищим, а тому позовні вимоги про стягнення пені в сумі 18 971,18 грн. підлягають задоволенню як такі, що не перевищують розмір пені згідно розрахунків суду.

Таким чином, на підставі матеріалів справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наявними доказами ( в мат.справи), відповідачем не заперечуються та не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

При розподілі судових витрат суд враховую наступне.

Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до положень частини 1 статті 126 ГПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 статті 126 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

Відповідно до приписів частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).

Клопотань про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката від відповідача не надходило.

Частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За подання позовної заяви позивач здійснив витрати по сплаті судового збору у розмірі: 7916.10 грн., що підтверджується квитанцією про сплату судового збору.

Крім того, для підготовки процесуальних документів, подання даної позовної заяви та представлення інтересів позивача у суді позивач здійснив витрати на професійну правничу допомогу, яку здійснює Адвокат ОСОБА_2 у розмірі 14 800,00 грн., що підтверджується Договором про надання правової допомоги від 21.02.2018р. , Свідоцтвом адвоката, Рахунком про оплату вказаних послуг та Актом виконаних робіт відповідно до Договору про надання правової допомоги ( арк. справи 42-46). Витрати на професійну правничу допомогу у даній справі обґрунтовані відповідно до Рекомендацій щодо застосування рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару, що затверджені ОСОБА_5 адвокатів Чернігівської області від 16.02.2018 №57. Сума витрат на правничу допомогу 14 800 грн. сплачена позивачем в повному обсязі за платіжним дорученням № 297 від 23.02.2018 року ( арк. справи 44). Зазначена сума є співрозмірною з ціною позову ( менше 3%) та складністю справи.

Вимог про стягнення інших витрат позивач письмово при зверненні до суду не заявляв.

Відповідно до ч. 1 ст. 129. ГПК України судовий збір покладається: 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 4 ст. 129. ГПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи приписи ст. 129 ГПК України сплата судового збору та витрат на оплату послуг адвоката покладається. на відповідача.

Керуючись статтями 232-233,237-238,240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Абсолют Монтаж" (вул. Троїцька, буд.33, офіс 4, м. Кременчук, Полтавська область,39605 , ідентифікаційний код 38364349) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Магнитторг" (пр - т. Свободи 101, м. Кременчук, Полтавська область,39602, ідентифікаційний код 37468852) стягнення 508 768,73 грн. основного боргу, 18 971,18 грн. пені, 14 800 грн. витрат по оплаті послуг адвоката, 7 916,11 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ із набранням цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 30.08.2018 року

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Тимощенко О.М.