ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

27.08.2018 м.Дніпро Справа № 904/9852/17

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал судових засідань 511

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. - доповідач

суддів Антоніка С.Г., Іванова О.Г.,

секретар судового засідання Абадей М.О.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", м. Київ

Представник не зявився;

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Коновалівське», м. Дніпро

представник ОСОБА_2, довіреність №б/н від 07.05.2018 р., адвокат;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", м. Київ на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2018 у справі №904/9852/17 (суддя Петрова В.І., повне рішення складено 06.04.2018)

у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", м.Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Коновалівське", м.Дніпро

про визнання недійсним договору про внесення змін до кредитного договору

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 ОСОБА_1 акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариство з обмеженою відповідальністю «Коновалівське» про визнання недійсним з моменту його укладення Договору від 13.12.2016 про внесення змін до Кредитного договору № DNHSLON06912 від 28.10.2016, укладеного між позивачем та відповідачем.

Позовні вимоги обґрунтовані підписанням спірного Договору про внесення змін від 13.12.2016 до Кредитного договору № DNHSLON06912 від 28.10.2016 з боку ПАТ КБ "Приватбанк" особою ОСОБА_3 з перевищенням повноважень, наданих йому довіреністю №3997-К-Н-Н від 28.09.2015, що є підставою для визнання вказаного договору недійсним за ч.2 ст.203 Цивільного кодексу України .

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2018 у справі №904/9852/17 (суддя Петрова В.І.) в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Рішення суду мотивовано відсутністю правових підстав для задоволення позову, оскільки за Статутом позивача ліміт повноважень на укладення правочинів, передбачений п.9.4.6.2 Статуту, може бути змінений окремим рішенням Голови правління, Наглядової ради або загальних зборів, з урахуванням обмежень, визначених цим пунктом; протоколом засідання Наглядової ради Позивача №43 від 05.08.2016 прийнято рішення про встановлення ліміту однієї угоди (правочину) в розмірі, що не перевищує 10 відсотків вартості активів банку за даними останньої річної фінансової звітності для Голови правління, генерального заступника голови правління та перших заступників голови правління банку; сума оспорюваного правочину менше за вказаний ліміт, отже, перевищення повноважень під час підписання оспорюваного договору з боку банку не відбулось, крім того, укладення договору про внесення змін до кредитного договору та надання повноважень на його підписання погоджено Протоколом кредитного комітету ПАТ КБ "Приватбанк"; більш того, оспорюваним правочином внесені зміни, що не стосуються кредитного ліміту.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та недоведеність обставин справи, просить рішення скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на наступне:

- суд дійшов помилкового висновку щодо наявності повноважень у першого заступника Голови правління ОСОБА_3 на укладення договору на спірну суму;

- судом невірно розтлумачені положення рішення Наглядової ради №43 від 05.08.2016 без системного аналізу Статуту Позивача;

- суд дійшов помилково висновку про погодження підписання оспорюваного правочину першим заступником Голови правління з Кредитним комітетом, оскільки окремого рішення відносно відповідача на вказану у договорі суму не існує, крім того, протоколом Кредитного комітету від 16.12.2016 №Э.МККDN.08.0.0.1/1-7359512 Голова Правління погодився внести зміни до кредитного договору шляхом виключення деяких положень (згідно переліку), у яких відсутні умови, зазначені у оспорюваному договорі, тому твердження щодо схвалення банком правочину про внесення змін до договору є необґрунтованими;

- висновок суду про внесення змін до кредитного договору, що не стосуються розміру кредитного ліміту є необґрунтованим, оскільки спірною угодою змінився обсяг прав Позивача шляхом їх звуження, що фактично є викладенням кредитного договору в новій редакції.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.05.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2018 у справі №904/9852/17 (колегія суддів у складі головуючого судді Антонік С.Г., суддів Дарміна М.О., Подобєда І.М.), судове засідання призначено на 30.05.2018. Розгляд справи відкладався на 20.06.2018 та на 02.07.2018.

В звязку з перебуванням у відрядженні судді-доповідача ОСОБА_4 03.07.2018 було здійснено повторний автоматизований розподіл справи між суддями та визначено для розгляду справи колегію суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П. (доповідач), суддів Дарміна М.О., Подобєда І.М., ухвалою суду від 09.07.2018 в зазначеному складі справа була прийнята до свого провадження та призначена до розгляду в судовому засіданні 01.08.2018.

В судовому засіданні була оголошена перерва до 27.08.2018.

В звязку з перебуванням у відпустках суддів Дарміна М.О., Подобєда І.М., 27.08.2018 було здійснено повторний автоматизований розподіл справи між суддями та визначено для розгляду справи колегію суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П. (доповідач), суддів Антоніка С.Г., Іванова О.Г., ухвалою суду від 27.08.2018 в зазначеному складі справа була прийнята до свого провадження та призначена до розгляду в судовому засіданні 27.08.2018.

Відповідачем 30.05.2018 надано відзив на апеляційну скаргу, в якому він проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив рішення господарського суду залишити без змін, зазначаючи, що ліміт повноважень Правління банку може бути передбачений окремим рішенням, що відображено у п.9.4.6.2 Статуту Позивача; ліміт повноважень встановлений протоколом засідання Наглядової ради №43 від 05.08.2016, відповідно до якого, зокрема, першим заступникам голови правління банку збільшені ліміти повноважень щодо укладання та вчинення правочинів по розпорядженню рухомим та нерухомим майном, до якого відносяться і грошові кошти, та укладаючи оспорюваний договір про внесення змін перший заступник Голови правління ОСОБА_3 діяв в межах наданих йому повноважень.

20.06.2018 від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду справи №904/8992/17.

У поясненнях від 01.08.2018 відповідач просить суд врахувати правову позицію, викладену в Постанові від 24.07.2018 Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №904/8992/17.

08.08.2018 від Позивача надійшла заява, згідно якої він долучає до справи витребуваний судом шаблон кредитного договору, обґрунтовує поважність причин неподання його вчасно та просить суд визнати поважними ці причини, також просить суд скасувати постановлену ухвалу від 20.06.2018 в частині стягнення штрафу у сумі 1700 грн за невиконання вимог суду. Долучає до справи копію рішення Міністерства фінансів України від 21.05.2018 №519 щодо зміни типу банку з Публічного акціонерного товариства на Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", в звязку з чим суд вважає за необхідне замінити позивача у справі.

Як вбачається із матеріалів справи між ОСОБА_1 акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" - банк та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коновалівське» - позичальник було укладено Кредитний договір №DNHSLON06912 від 28.10.2016 року (далі - Кредитний договір), відповідно до предмету якого банк за наявності вільних грошових коштів зобовязався надати Позичальнику кредит у формі згідно з п.А1 цього договору з лімітом і на цілі, зазначені у п.А.2 цього договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у третьому абзаці п.2.1.2 цього договору, в обмін на зобовязання Позичальника з повернення кредиту сплати процентів, винагороди в обумовлені цим договором терміни (п.1.1 Кредитного договору). Оригінали договору та оспорюваних змін до нього апеляційному суду не надані.

Істотними умовами кредитування є:

вид кредиту - невідновлювальна кредитна лінія (п. А.1 Кредитного договору);

ліміт цього Договору 150 000 000 грн, у тому числі на наступні цілі: в розмірі 230 000 000 грн на реструктуризацію діючих кредитів шляхом рефінансування з частковою зміною валюти кредитування на сплату страхових платежів у випадку та у порядку, передбачених п.п. 2.1.5, 2.2.12 цього Договору, для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна шляхом перерахування за реквізитами, зазначеними в п. 2.1.1 Договору, на сплату судових витрат, передбачених п.п. 2.2.15, 2.3.13, 5.8. цього Договору (п. А.2 Кредитного договору);

термін повернення кредиту згідно з Графіком зменшення поточного ліміту (Додаток № 1 до Договору). Згідно зі ст. 212, 651 Цивільного кодексу України у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених цим договором, банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь-якого із зобов'язань, має право змінити умови Договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому банк направляє позичальнику письмове повідомлення із значенням дати терміну повернення кредиту. У випадку непогашення заборгованості за цим Договором у термін, зазначений у повідомленні, вся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної у повідомленні, вважається простроченою. У випадку погашення заборгованості у період до закінчення 90 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобовязань, термін повернення кредиту встановлюється згідно з Графіком зменшення поточного ліміту (Додаток № 1 до Договору) (п. А.3 Кредитного договору);

зобовязання позичальника забезпечуються: договором застави частки у за користування кредитом Позичальник сплачує проценти у розмірі 10,5% річних. У випадку невиконання та/або неналежного виконання Позичальником зобовязань, передбачених п.2.2.13 цього договору. Банк збільшує проценту ставку на 5% річних за кожен випадок невиконання та/або неналежного виконання. При цьому банк направляє Позичальнику письмове повідомлення із зазначенням підстави порушення зобовязань, передбачених п.2.2.13 цього договору, і дати початку нарахування підвищених процентів. За умови відновлення виконання Позичальником зобовязань, передбачених п.2.2.13 цього договору, Позичальник за користування кредитом сплачує проценти у розмірі 10,5% річних. При цьому банк направляє письмове повідомлення Позичальнику із зазначенням процентної ставки у розмірі 10,5% річних і дати початку її нарахування (п.А.6 Кредитного договору);

у випадку порушення Позичальником будь-якого з грошового зобовязання Позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 10,5% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У випадку порушення Позичальником будь-якого із грошових зобовязань та при реалізації права банку, передбаченого п.А.3 цього договору, Позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,029% від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою, передбаченою повідомленням. При цьому проценти за користування кредитом та винагороди не нараховуються та не сплачуються (п.А.7 Кредитного договору).

Пунктом 5.7 Кредитного договору сторони визначили, що терміни позовної давності по вимогах щодо стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди неустойки пені, штрафів за цим договором встановлюється сторонами тривалістю 15 років.

Додатком 1 до Кредитного договору сторони визначили графік зменшення поточного ліміту з 25.01.2017 по 01.10.2026 (а.с.13).

13.12.2016 між Позивачем та Відповідачем укладено договір про внесення змін до Кредитного договору №DNHSLON06912 від 28.10.2016 (далі - Договір про внесення змін), яким зміст Кредитного договору було викладено у новій редакції, та виключено умови щодо прав банку вимагати від Позичальника дострокового повернення кредиту, сплати відсотків та інших платежів у разі невиконання або неналежного виконання останнім зобов'язань за Кредитним договором; щодо форми відсоткової ставки та порядку її зміни; щодо права банку на договірне списання коштів з рахунків Позичальника в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором; щодо черговості зарахування коштів на погашення заборгованості; щодо порядку зміни та розірвання кредитного договору; змінено строки нарахування неустойки за порушення умов договору та строки позовної давності з 15 до 3 років; в повному обсязі було виключено відповідальність позичальника за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за Кредитним договором.

Згідно преамбули спірного договору, з боку позивача він представлений першим заступником голови правління банку - Керівника корпоративного VIP-Бізнесу, бізнесу великих і VIP-клієнтів і ОКЦ ГО ПАТ КБ "Приватбанк" - ОСОБА_5, що діє на підставі Довіреності №3997-К-Н-Н від 28.09.2015, посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 28.09.2015 за реєстром № 2699.

Абзацом 1 пункту 1 вказаної довіреності ОСОБА_3 уповноважений на укладання кредитних договорів, договорів на придбання майна, майнових прав та інших договорів (угод), пов'язаних із розміщенням коштів, за якими ПАТ КБ "Приватбанк" приймає зобов'язання (за виключенням угод з векселями), а також угод про забезпечення ПАТ КБ "Приватбанк" зобов'язань клієнтів. При цьому сума угоди з кожним клієнтом не повинна перевищувати 750 000,00 (сімсот п'ятдесят тисяч) доларів США або еквівалента вищеназваної суми у будь-якій валюті по курсу Національного банку України на дату укладання угоди.

Вважаючи, що Договір про внесення змін до Кредитного договору підписано з боку ПАТ КБ "Приватбанк" особою, яка не мала достатній обсяг повноважень на вчинення таких дій, що є недотриманням приписів статті 203 Цивільного кодексу України та підставою для визнання Договору про внесення змін від 13.12.2016 до Кредитного договору №DNHSLON06912 від 28.10.2016 недійсним в судовому порядку, позивач звернувся з цим позовом до господарського суду.

Під час підготовки розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено, що у зв'язку з необхідністю відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше ухваленому рішенні Верховного суду у складі колегії суддів з іншої палати, Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду при розгляді справи №904/9009/17 ухвалено 14.08.2018 справу передати на розгляд об'єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №904/9009/17 зазначено, що зважаючи на положення статей 179, 184, 190, 317, 1046, 1054 Цивільного кодексу України, Суд вбачає, що надання певної суми грошових коштів у кредит за своєю суттю є розпорядженням майном як сукупністю речей, визначених родовими ознаками. Встановлений Довіреністю, Статутом тощо ліміт повноважень відповідної особи щодо вчинення правочинів (укладення договорів) визначає граничний розмір (вартість) майна, яким може розпоряджатися зазначена особа від імені Банку. Вчиняючи правочин (укладаючи договір) щодо розпорядження майном (зокрема, певною сумою грошових коштів), уповноважена особа відповідно до положень статей 626, 628 Цивільного кодексу України визначає умови такого розпорядження, тобто умови на яких у сторін виникають, змінюються або припиняються цивільні права та обов'язки щодо зазначеного майна, зокрема, передбачає його повернення на відповідних умовах, відповідальність за неповернення або неналежне використання тощо.

На думку Суду, зміна визначених у відповідному договорі умов є по суті розпорядженням відповідним майном на інших умовах, ніж було визначено раніше вчиненим правочином. І якщо зазначені зміни не стосуються конкретної частини майна (частини грошових коштів), то вони визначають долю усього майна в сукупності. Відтак Суд вважає, що внесення змін до договору щодо умов розпорядження майном (грошовими коштами) може здійснюватися лише тією особою, яка має повноваження на укладення такого договору, незалежно від того, чи стосується відповідна зміна безпосередньо розміру майна (суми грошових коштів).

При цьому Суд звертає увагу щодо обставин, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій у даній справі, що Договір передбачає внесення змін до Кредитного договору, які безпосередньо не стосуються зміни суми кредиту, але визначають умови користування усією сумою кредиту, зокрема, щодо права Банку вимагати дострокове повернення кредиту (у повному обсязі), відповідальності Позичальника за невиконання зобов'язань за Кредитним договором (у тому числі щодо повернення кредиту), позовної давності тощо.

Крім того Суд не погоджується з висновком, що Протоколом №43 було розширено повноваження Перших заступників Голови правління Банку та уповноважено їх на укладання та вчинення правочинів по розпорядженню рухомим та нерухомим майном Банку з обмеженням у вигляді граничної суми (ліміту) однієї угоди (правочину) в розмірі, що не перевищує 10 (десяти) відсотків вартості активів Банку за даними останньої річної фінансової звітності, тобто до 0,00 грн.

Виходячи з аналізу положень Статуту Банку, Суд вбачає, що для визначення обсягу повноважень Першого заступника Голови правління Банку щодо ліміту суми угод, на укладення яких його було уповноважено Статутом на момент укладення Договору, слід виходити з визначеного у пункті 4.6.2 Статуту Банку ліміту повноважень у розмірі суми, еквівалентної 400000,00 доларів США, якщо зазначена сума одночасно є меншою, ніж 10 відсотків вартості активів Банку, та не перевищує граничну суму, встановлену підпунктом 25 пункту 9.3.3 Статуту Банку.

Суд враховує, що зазначений ліміт повноважень може бути змінений окремим рішенням Голови правління, Наглядової ради або загальних зборів, з урахуванням вищевказаних обмежень. Однак, на думку Суду, Протокол №43 не передбачає зміну ліміту повноважень, визначеного пунктом 4.6.2 Статуту Банку, а прийнятий саме для встановлення граничної суми відповідно до підпункту 25 пункту 9.3.3 Статуту Банку.

Відтак встановлена Протоколом №43 гранична сума має враховуватись (як одна з двох умов) саме при застосуванні ліміту, встановленого пунктом 4.6.2 Статуту Банку ліміту (400000,00 доларів США), але не замінює зазначений ліміт. Тобто, на думку Суду, встановлена Протоколом №43 гранична сума має застосовуватися лише в тому разі, якщо вона є меншою за суму, еквівалентну 400000,00 доларів США, та одночасно меншою чи дорівнює 10% вартості активів Банку.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України визначено, що провадження у справі у випадку, встановленому п.7 ч.1 ст.228 цього Кодексу, зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку справи у подібних правовідносинах.

Враховуючи викладене, суд з власної ініціативи дійшов висновку про наявність підстав для зупинення апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою у справі №904/9852/17, до розгляду обєднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №904/9009/17 у подібних правовідносинах.

Керуючись п. 7 ч. 1 ст. 228 п. 11 ч. 1 ст. 229, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

В звязку зі зміною типу банку замінити позивача ОСОБА_1 акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" на Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського,1Д, ).

Зупинити провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2018 у справі №904/9852/17 до розгляду обєднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №904/9009/17 у подібних правовідносинах.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повної ухвали відповідно до ч. 1 ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повна ухвала складена 28 серпня 2018 року.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Судді: О.Г. Іванов

ОСОБА_4