ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.08.2018 Справа № 905/55/18

Господарський суд Донецької області у складі судді колегії суддів: головуючого судді Ніколаєвої Л.В., суддів Величко Н.В., Чернової О.В.,

при секретарі судового засідання Паніній Я.М.,

розглянувши справу № 905/55/18

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»

до відповідача Приватного акціонерного товариства «Геркулес»

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 1. Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка»; 2. гр. ОСОБА_2; 3. Приватного підприємства «Украинский продукт»

про стягнення 28 513,32 грн.,-

за участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

від третіх осіб: не з'явилися

Суть спору: ПрАТ «СК «АХА Страхування» звернулося до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з ПрАТ «Геркулес» матеріальних збитків в порядку регресу в сумі 28 513,32 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані виплатою позивачем страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів в сумі 48 204,42 грн. та відшкодуванням страховиком винної сторони 19 691,10 грн. згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2018р. для розгляду даної справи визначено суддю Ніколаєву Л.В.

16.01.2018р. господарським судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі № 905/55/18, розгляд справи за правилами загального позовного провадження, залучення до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ПрАТ «СК «Уніка» у зв'язку із задоволенням відповідного клопотання позивача. Також цією ухвалою суду за власною ініціативою суду залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача гр. ОСОБА_2

У повідомленні ПрАТ «СК «Уніка» про виконання ухвали суду за вх. № 2679/18 від 06.02.2018р. останнє посилається на виконання своїх зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/6349289, який укладений між ПрАТ «СК «Уніка» та ПрАТ «Геркулес», та вимог ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шляхом сплати позивачу страхового відшкодування з урахуванням зносу в розмірі 19 691,10 грн.

У відзиві на позовну заяву за вх. № 4859/18 від 05.03.2018р. ПрАТ «Геркулес» просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову з посиланням на те, що ПрАТ «Геркулес» не є належним відповідачем у справі, оскільки, по - перше, транспортний засіб MAN НОМЕР_4 був переданий в оренду ПП «Украинский продукт» на підставі договору оренди обладнання № 1414 від 14.01.2014р., тобто під час ДТП 19.12.2014р. ПрАТ «Геркулес» не володіло вказаним транспортним засобом; по - друге, винну у ДТП особа ОСОБА_2 звільнено 03.10.2014р., тобто під час ДТП 19.12.2014р. останній не перебував у трудових відносинах з ПрАТ «Геркулес», а тому не може вважатися особою, яка керувала транспортним засобом під час виконання трудових обов'язків. Також ПрАТ «Геркулес» посилається на те, що позивачем не доведено розміру суми, яку останній витратив для здійснення ремонту пошкодженого автомобіля за наслідками ДТП, зокрема, не надано відповідні акти виконаних робіт. При цьому, рахунок ТОВ «Юзовка» та платіжне доручення про сплату вартості ремонту автомобіля не є належними доказами, оскільки вказані документи не містять посилання на те, що такий ремонт здійснений за наслідками ДТП 29.12.2014р., а експертний висновок та калькуляція складені після виставлення рахунку та сплати позивачем рахунку. Крім того, експертний висновок визначає тільки вартість відновлювального ремонту без врахування коефіцієнту фізичного зносу, а не розмір завданого матеріального збитку.

06.03.2018р. господарським судом постановлено ухвалу про продовження строку підготовчого провадження до 18.04.2018р., залучення до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ПП «Украинский продукт» у зв'язку із задоволенням відповідних клопотання та заяви відповідача.

У відповіді на відзив за вх. № 6169/18 від 22.03.2018р. ПрАТ «СК «АХА Страхування» посилається на те, що, по - перше, ПрАТ «Геркулес» не доведено передачу транспортного засобу MAN НОМЕР_4 в оренду ПП «Украинский продукт», при цьому вказаний транспортний засіб зареєстрований саме за ПрАТ «Геркулес» та у полісі АС/6349289 не зазначено про його перебування в оренді; по - друге, згідно постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя № 336/268/15-п про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, останній значиться водієм на ПрАТ «Геркулес», при цьому у пояснювальній записці та наказі про звільнення наявні різні підписи ОСОБА_2, що дає підстави вважати, що відповідач самостійно проставив підпис у наказі; по - третє, страхове відшкодування визначено позивачем на підставі звіту автотоварознавчого дослідження та рахунку СТО, при цьому позивач не заперечує проти розрахунку страхового відшкодування ПрАТ «СК «Уніка» та виплати позивачу лише його частини, оскільки такий розрахунок здійснений відповідно до умов полісу АС/6349289, вимог ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

27.03.2018р. господарським судом постановлено ухвалу про призначення справи до колегіального розгляду. На підставі розпорядження керівника апарату суду «Щодо створення судової колегії» від 27.03.2018р. № 01-01/122 призначено повторний автоматичний розподіл справи та згідно з протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 27.03.2018р. для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Ніколаєва Л.В., судді Тарапата С.С., Кротінова О.В. Тією ж датою господарським судом постановлено ухвалу про прийняття справи до колегіального розгляду у складі суддів: головуючий суддя Ніколаєва Л.В., судді Тарапата С.С., Кротінова О.В.

У запереченнях на відповідь на відзив за вх. № 8154/18 від 20.04.2018р. ПрАТ «Геркулес» посилається в т.ч. на те, що останнім не заперечується факт наявності права власності на транспортний засіб MAN НОМЕР_4, але приписи ст. 1187 ЦК України передбачають відповідальність особи, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, якою, в даному випадку, є ПП «Украинский продукт» на підставі договору оренди обладнання. Також, ПрАТ «Геркулес» посилається на те, що предметом доказування у адміністративній справі щодо ОСОБА_2 було встановлення вини водія, а не встановлення місця його роботи, та на те, що зазначення в полісі АС/6349289 відомостей щодо перебування автомобіля в оренді не передбачено нормами діючого законодавства.

У письмових поясненнях за вх. № 8326/18 від 23.04.2018р. ПП «Украинский продукт» посилається на відсутність підстав для задоволення позову, оскільки, по - перше, позивачем виплачено страхове відшкодування щодо транспортного засобу Mersedes Benz Actros д.н. НОМЕР_1, а застрахованим позивачем та належним ПАТ «Миронівський хлібопродукт» транспортним засобом є Mersedes Benz Actros д.н. НОМЕР_2; по - друге, відсутні докази оцінки майнової шкоди завданої внаслідок ДТП; по - третє, відсутні документи, що підтверджують сплату вартості запасних частин та ремонтних робіт з відновлення пошкодженого автомобіля та виконання послуг з відновлення транспортного засобу; по - четверте, відсутній протокол огляду транспортного засобу з переліком пошкоджень. Також, у письмових поясненнях ПП «Украинский продукт» зазначив, що на час скоєння ДТП транспортний засіб MAN НОМЕР_4 перебував у його користуванні на підставі договору оренди обладнання № 1414 від 14.01.2014р. та те, що ОСОБА_2 надав послуги з перевезення вантажів на підставі цивільно - правового договору, укладеного між ПП «Украинский продукт» та ОСОБА_2

На підставі розпорядження керівника суду «Щодо внесення змін до складу судової колегії» від 25.04.2018р. № 01-01/179, у зв'язку з перебуванням члена колегії судді Кротінової О.В. у відпустці, призначено повторний автоматичний розподіл справи та згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.04.2018р. для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Ніколаєва Л.В., судді Попов О.В., Тарапата С.С. Тією ж датою господарським судом постановлено ухвалу про прийняття справи до колегіального розгляду у складі суддів: головуючий суддя Ніколаєва Л.В., судді Попов О.В., Тарапата С.С.

У письмових поясненнях за вх. № 8844/18 від 27.04.2018р. ПП «Украинский продукт» посилається на те, що, по - перше, у висновку товарознавчого дослідження № 08/02 від 23.01.2015р. визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля Mersedes Benz Actros д.н. НОМЕР_2 без врахування коефіцієнту фізичного зносу, а не вартість розміру матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mersedes Benz Actros д.н. НОМЕР_2 відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої наказом МЮУ, ФДМУ від 24.11.2003р. № 142/5/2092.; по - друге, згідно з протоколом огляду колісного транспортного засобу від 23.01.2015р. огляд пошкодженого транспортного засобу відбувався без участі представників ПП «Украинский продукт» чи ПрАТ «Геркулес»; по - третє, в схемі до протоколу про ДТП та протоколі огляду колісного транспортного засобу відображені різні пошкодження транспортного засобу; по - четверте, дата експертного дослідження передує даті калькуляції, що вказує на ряд суттєвих розбіжностей стосовно переліку запасних частин та визначення їх актуальних цін, при цьому в рахунку на оплату вказані запасні частини та перелік ремонтних робіт, які не пов'язані з наслідками ДТП.

На підставі розпорядження керівника суду «Щодо внесення змін до складу судової колегії» від 14.05.2018р. № 01-01/221, у зв'язку з перебуванням члена колегії судді Тарапати С.С. у відрядженні та члена колегії Попова О.В. на лікарняному, призначено повторний автоматичний розподіл справи та згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.05.2018р. для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Ніколаєва Л.В., судді Чернова О.В., Величко Н.В. Тією ж датою господарським судом постановлено ухвалу про прийняття справи до колегіального розгляду у складі суддів: головуючий суддя Ніколаєва Л.В., судді Чернова О.В., Величко Н.В.

04.07.2018р. господарським судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду по суті на 01.08.2018р.

Позивач у судове засідання щодо розгляду справи по суті 01.08.2018р. не з'явився, але надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності його представника за вх. № 15801/18 від 30.07.2018р. Також у клопотанні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Клопотання позивача про розгляд справи за відсутності його представника задоволено господарським судом, про що у судовому засіданні 01.08.2018р. постановлено відповідну ухвалу в протокольній формі.

Відповідач у судове засідання щодо розгляду справи по суті 01.08.2018р. не з'явився, при цьому про дату, час та місце судового засідання відповідач повідомлений належним чином, про що свідчить особистий підпис його представника на розписці від 04.07.2018р.

Треті особи 1,2 у судове засідання щодо розгляду справи по суті 01.08.2018р. не з'явились, при цьому про дату, час та місце судового засідання треті особи 1,2 повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення штрихкодовий ідентифікатор 61 4 та оголошення про дату, час та місце судового засідання, яке розміщене на електронній сторінці господарського суду Донецької області офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні» відповідно.

Третя особа 3 у судове засідання щодо розгляду справи по суті 01.08.2018р. не з'явилась, при цьому про дату, час та місце судового засідання третя особа 3 повідомлена належним чином, про що свідчить особистий підпис її представника на розписці від 04.07.2018р.

З огляду на викладене, а також враховуючи приписи ч. 1 ст. 202 ГПК України господарський суд визнав за можливе вирішити справу за відсутністю учасників справи.

На підставі ст.240 ГПК України у судовому засіданні щодо розгляду справи по суті 01.08.2018р. господарським судом складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників відповідача та третьої особи 3, господарський суд встановив:

27.12.2013р. між ПрАТ «СК «АХА Страхування» (страховик, позивач) та ПАТ «Миронівський хлібопродукт» (страхувальник) укладений генеральний договір добровільного страхування наземного транспорту № 001-а/14корп-05 із сертифікатом № 114 від 16.06.2014р. до нього, предметом страхування якого є транспортний засіб Mersedes Benz Actros д.н. НОМЕР_2 (із врахуванням змін щодо державного номеру транспортного засобу, внесених додатковою угодою № 1 від 04.08.2014р.).

ПАТ «Миронівський хлібопродукт» також є власником транспортного засобу Mersedes Benz Actros д.н. НОМЕР_2, про що свідчить тимчасовий реєстраційний талон ДАР № 060718.

12.03.2014р. між ПрАТ «СК «Уніка» (страховик, третя особа 1) та ПрАТ «Геркулес» (страхувальник, відповідач) укладений поліс № АС/6349289, яким забезпечено транспортний засіб МАN TGX 18.4404 д.н. НОМЕР_4 та яким визначено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 50 000 грн.

Відповідач також є власником транспортного засобу МАN TGX 18.4404 д.н. НОМЕР_4, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу САО 803634.

29.12.2014р. сталась дорожньо - транспортна пригода (ДТП) за участю транспортного засобу Mersedes Benz Actros д.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 та транспортного засобу МАN TGX д.н. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_2 В результаті ДТП, зокрема, транспортний засіб Mersedes Benz Actros д.н. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження. ДТП сталася внаслідок порушення ОСОБА_2 п. 13.1. Правил дорожнього руху (недодержання дистанції). Такі обставини підтверджуються відомостями № 9482240 про ДТП.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.01.2015р. у справі № 336/268/15-П визнано винним ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. При цьому у вступній частині вказаної постанови зазначено, що ОСОБА_2 працює водієм ПрАТ «Геркулес».

12.01.2015р. ПАТ «Миронівський хлібопродукт» звернулось до позивача із повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою про виплату страхового відшкодування.

13.01.2015р. ТОВ «Юзовка» складений рахунок на оплату №ЮЗА0002005, згідно з яким вартість робіт та запчастин становить 51 604,42 грн. При цьому, у рахунку міститься посилання на те, що вартість робіт та запчастин визначена щодо транспортного засобу Mersedes Benz Actros д.н. НОМЕР_2.

23.01.2015р. на замовлення позивача ФОП Бодак В.Ю. складено висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 08/02, згідно з яким вартість відновлювального ремонту, без врахування експлуатаційного зносу деталей, що замінюються, автомобіля Mersedes Benz Actros д.н. НОМЕР_2 в результаті ДТП, становить 54 536,73 грн. Також ФОП Бодак ВЮ. складено калькуляцію № 820 від 06.02.2015р., згідно з якою вартість ремонту становить 54 536,73 грн.

02.03.2015р. позивачем складено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт № 1.003.14.01958/VESKO4991, згідно з якими визначено суму страхового відшкодування, яке підлягає виплаті, - 48 204,42 грн.

04.03.2015р. позивачем виплачено ПАТ «Миронівський хлібопродукт» страхове відшкодування в розмірі 48 204,42 грн., про що свідчить платіжне доручення № 161125.

31.07.2015р. позивач звернувся до третьої особи 1 із заявою про виплату страхового відшкодування в розмірі 48 204,42 грн. на підставі ст. 993 ЦК України, ст. 27 ЗУ «Про страхування».

19.10.2015р. третьою особою 1 складено страховий акт № 00160026, згідно з яким сума страхового відшкодування, яка підлягає виплаті, складає 19 691,10 грн.

21.10.2015р. третьою особою 1 виплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 19 691,10 грн., про що свідчить платіжне доручення № 036223.

14.11.2017р. позивач надіслав відповідачу претензію від 06.11.2017р. за вих. № ЕЛ_4085 про компенсацію в порядку регресу залишку шкоди в розмірі 28 513,32 грн., завданої внаслідок ДТП, яка сталась 29.12.2014р.

Вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення, що і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

В процесі розгляду справи судом встановлено, що 14.01.2014р. між ПрАТ «Геркулес» (відповідач, орендодавець) та ПП «Украинский продукт» (третя особа 3, орендар) укладений договір оренди обладнання № 1414, згідно з яким відповідач зобов'язується надати у тимчасове платне користування третій особі 3, зокрема, автомобіль МАN 18.4404 д.н. НОМЕР_4, а третя особа 3 - прийняти його та своєчасно вносити орендну плату.

Тією ж датою відповідач передав, а третя особа 3 прийняла, зокрема, автомобіль МАN 18.4404 д.н. НОМЕР_4, про що свідчить відповідний акт прийому - передачі.

26.02.2015р. третя особа 3 передала, а відповідач прийняв, зокрема, автомобіль МАN 18.4404 д.н. НОМЕР_4, про що свідчить відповідний акт прийому - передачі.

Також судом встановлено, що на підставі наказу відповідача № 108к від 03.10.2014р. водій автотранспортних засобів до 1,5 т ОСОБА_2 звільнений за власним бажанням.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, з огляду на наступне:

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства

Згідно з ч.ч.1,2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Згідно зі ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЗУ «Про страхування» страхування може бути добровільним або обов'язковим.

Згідно з ч.1 ст.6 ЗУ «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Відповідно до п.6 ч.4 ст.6 ЗУ «Про страхування» видами добровільного страхування можуть бути страхування наземного транспорту (крім залізничного).

Відповідно до ч.1 ст.25 ЗУ «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Як вище встановлено судом, на підставі генерального договору добровільного страхування наземного транспорту № 001-а/14корп-05 від 27.12.2013р. (із сертифікатом № 114 від 16.06.2014р. та додатковою угодою № 1 від 04.08.2014р. до нього), який укладено між позивачем та ПАТ «Миронівський хлібопродукт», забезпечено транспортний засіб Mersedes Benz Actros д.н. НОМЕР_2.

Після ДТП, яка сталась 29.12.2014р. та внаслідок якої пошкоджено забезпечений транспортний засіб Mersedes Benz Actros д.н. НОМЕР_2, на підставі відповідної заяви ПАТ «Миронівський хлібопродукт» про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, позивач виплатив страхове відшкодування у розмірі 48 204,42 грн.

Згідно з положеннями ст.27 ЗУ «Про страхування», які кореспондуються з положеннями ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч.2 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким законом у даному випадку є норми ст.993 ЦК України та ст.27 ЗУ «Про страхування».

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов'язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов'язків свого попередника. Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов'язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов'язок із відшкодування шкоди не виконала. Таким чином, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача. У зв'язку з виплатою страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов'язанні є потерпілий) до заподіювача у межах фактичних витрат.

При цьому, якщо дії третьої особи, якими страхувальнику спричинені збитки, є страховим випадком, то у такого потерпілого (страхувальника за договором страхування) є дві можливості відшкодування шкоди: за рахунок безпосереднього заподіювача шкоди; за рахунок страховика шляхом отримання страхового відшкодування. Право вибору належить самому потерпілому.

Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. При суброгації нового зобов'язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого.

І регрес, і суброгація виникають на підставі закону. Проте між зазначеними поняттями існують відмінності. За суброгації відбувається лише зміна осіб у вже наявному зобов'язанні (зміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. Це означає, що одна особа набуває прав і обов'язків іншої особи у конкретних правовідносинах. У процесуальному відношенні страхувальник передає свої права страховику на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. При регресі одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

Ці інститути мають різний режим правового регулювання. Регрес регулюється загальними нормами цивільного права, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України встановлений особливий правовий режим.

Регрес у страхуванні виникає стосовно вузького кола осіб, тоді як суброгація застосовуються щодо будь-якої особи, відповідальної за настання страхового випадку.

У порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 30.01.2018р. №910/12500/17.

Згідно з п.9 ч.1 ст.7 ЗУ «Про страхування» в Україні здійснюються такі види обов'язкового страхування: страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ч.2.1 ст.1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Згідно з ч.22.1 ст.22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

За приписами ст. 36.2 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Як вище встановлено судом, після виплати страхового відшкодування позивач звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування до третьої особи 1, як страховика цивільно-правової відповідальності ОСОБА_2, винного у дорожньо-транспортній пригоді відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.01.2015р. у справі № 336/268/15-П.

В свою чергу, третя особа 1 здійснила виплату частини страхового відшкодування в розмірі 19 691,10 грн., розрахованого відповідно до вищенаведених приписів ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом МЮУ, ФДМУ від 24.11.2003р. № 142/5/2092.

Стягнення з відповідача решти сплаченого позивачем страхового відшкодування у розмірі 28 513,32 грн., яка залишилась не відшкодованою позивачу, і є предметом розгляду даної справи.

Виходячи з наведеного можна зробити висновок, що у спірних правовідносинах відбулась заміна кредитора у деліктному зобов'язанні (суброгація) - ПАТ «Миронівський хлібопродукт» (страхувальник) передав ПрАТ «СК «АХА Страхування» (страховику) своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди, у межах фактичних витрат. Тому, заявлення позивачем вимог про стягнення матеріальних збитків саме в порядку регресу є помилковим.

В силу вимог ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, а відповідно до вимог ч.2 вказаної статті ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договорі підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Згідно з вимогами ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Як вище встановлено судом, на час скоєння ДТП 29.12.2014р. транспортний засіб МАN 18.4404 д.н. НОМЕР_4 перебував у тимчасовому платному користуванні ПП «Украинский продукт» на підставі договору оренди обладнання № 1414 від 14.01.2014р., укладеному між ПрАТ «Геркулес» та ПП «Украинский продукт».

При цьому, виконання відповідачем та третьою особою 3 договору оренди обладнання № 1414 від 14.01.2014р. підтверджується наявними у справі актами виконаних робіт (наданих послуг), рахунками на оплату послуг оренди обладнання за період січень 2014р. - лютий 2015р., банківськими виписками про сплату орендної плати.

До того ж, судом також встановлено, що на підставі наказу відповідача № 108к від 03.10.2014р. водій автотранспортних засобів до 1,5 т ОСОБА_2 звільнений за власним бажанням та у період з 01.07.2014р. по 01.01.2015р. ОСОБА_2 надав послуги з перевезення вантажів на виконання цивільно - правового договору, укладеного між ПП «Украинский продукт» та ОСОБА_2, про що зазначено ПП «Украинский продукт» у письмових поясненнях за вх. № 8326/18 від 23.04.2018р.

Отже, з огляду на такі обставини, та на приписи ст. ст. 1172, 1187 ЦК України господарський суд дійшов висновку про те, що, в даному випадку, особою, відповідальною за завдані збитки внаслідок ДТП, яка сталася 29.12.2014р., є ПП «Украинский продукт».

Виходячи з наведеного, позивачем неправильно визначено особу, відповідальну за завдані збитки і, відповідно, пред'явлено позов до неналежного відповідача, у зв'язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Посилання позивача недоведеність передачі позивачем транспортного засобу MAN д.н. НОМЕР_4 в оренду ПП «Украинский продукт» спростовується договором оренди обладнання № 1414 від 14.01.2014р., який наявний у матеріалах справи та який надісланий позивачу разом з запереченнями на відповідь на відзив. Водночас, посилання позивача на те, що у полісі АС/6349289 не зазначено про перебування вказаного транспортного засобу в оренді не прийняті господарським судом до уваги, оскільки ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не містить вимог щодо такого обов'язкового зазначення.

Посилання позивача на те, що факт перебування ОСОБА_2 у трудових відносинах з ПрАТ «Геркулес» встановлений постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.01.2015р. у справі № 336/268/15-П, не прийняті господарським судом до уваги, оскільки під час розгляду вказаної справи судом досліджені обставини ДТП, яка сталася 29.12.2014р., та встановлена вина ОСОБА_2 у її скоєнні, у зв'язку з чим останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, тобто питання щодо перебування ОСОБА_2 у трудових відносинах з ПрАТ «Геркулес» при вирішенні питання про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності судом не вивчалось та не досліджувалось, а отже саме лише зазначення у вступній частині постанови те, що ОСОБА_2 працює водієм ПрАТ «Геркулес» не може вважатися преюдиційним фактом в розумінні ст. 75 ГПК України.

Посилання позивача на те, що підпис у наказі відповідача № 108к від 03.10.2014р. не відповідає підпису ОСОБА_2 не прийняті господарським судом до уваги, оскільки є жодним чином необґрунтованими припущеннями позивача.

Посилання відповідача та третьої особи 3 на необґрунтованість визначеного позивачем розміру збитків, на проведення огляду пошкодженого транспортного засобу без участі представників відповідача або третьої особи 3 залишені господарським судом без розгляду по суті з огляду на висновки суду щодо пред'явлення позивачем даного позову до неналежного відповідача.

На підставі ст.129 ГПК України судові витраті щодо сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «АХА Страхування» у задоволенні позову.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 03 серпня 2018р.

Головуючий суддя Л.В. Ніколаєва

Суддя Н.В. Величко

Суддя О.В. Чернова