ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2018 року м. Черкаси справа № 925/662/18

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Сахно І.В., за участю прокурора Бутар В.С., представників сторін:

від позивача - представник не з'явився,

від відповідача 1 - Шкребтієнко І.М. - за довіреністю,

від відповідача 2 - представник не з'явився,

розглянувши у підготовчому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області у місті Черкаси справу:

за позовом заступника керівника Звенигородської місцевої прокуратури Черкаської області в інтересах держави в особі Корсунь-Шевченківської міської ради до Виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради, Корсунь-Шевченківського району, Черкаської області та до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про визнання недійсним договору та додаткової угоди до нього,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Звенигородської місцевої прокуратури Черкаської області заявив позов в інтересах держави в особі Корсунь-Шевченківської міської ради до Виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області та до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі - продажу товарів від 15.01.2018 та додаткової угоди до нього від 23.04.2018.

Позов прокурора мотивований тим, що договір купівлі продажу товарів та додаткова угода до нього на загальну суму 770000 грн. були укладені всупереч вимог Закону України «Про публічні закупівлі» (далі - Закон) без проведення відкритих торгів.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 25 червня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Позивач свого представника в судове засідання не направив, про причини неявки представника суду не повідомив.

До початку розгляду справи по суті Корсунь-Шевченківський міський голова направив суду відзив на позов, у якому проти позовних вимог прокурора заперечує повністю. Заперечення міського голови мотивовані тим, що сума спірного договору 770000,00 грн не перевищує визначений Законом допороговий розмір 200000,00 грн і не потребує проведення торгів. На думку міського голови прокурор безпідставно ототожнює поняття «предмет договору» та «предмет закупівлі», оскільки предмет договору це продукти харчування, а предмет закупівлі - найменування продуктів харчування відповідно до Національного класифікатора «Єдиний закупівельний словник».

Відповідно до норм Закону України «Про публічні закупівлі» та Порядку визначення предмета закупівлі, затвердженого Наказом Мінекономіки розвитку і торгівлі України №454 від 17.03.2016 по переліку продуктів харчування згідно додатків до договору та додаткової угоди - по четвертій цифрі класифікатора перевищення допорогової суми розміром 200000 грн, при якій необхідно проводити процедуру закупівлі - немає за виключенням продукції по класифікатору 1511.

Другий Відповідач у судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи направив суду клопотання про розгляд справи без його участі через незадовільний стан здоров'я. Проти позову заперечує з тих підстав, що свої зобов'язання за спірним договором він виконав повністю, вимог чинного законодавства при виконанні договору він дотримувався. Чи дотримувалась міська рада вимог законодавства при укладанні спірного договору йому, другому відповідачу, невідомо.

Сторонам у справі за вказаними у позові та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресами їх місцезнаходження Господарський суд Черкаської області надіслав рекомендованими листами з повідомленням ухвалу від 12.07.2018 про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті на 10 год. 00 хв. 22.08.2018.

Як вбачається з повернутих суду рекомендованих повідомлень, всі сторони завчасно отримали ухвалу від 12.07.2018 про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті

Таким чином, сторони у справі були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити з підстав та мотивів, зазначених у позовній заяві.

Представник першого відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав та мотивів, зазначених у письмовому відзиві міського голови.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відмови позивачем від позову не подано, клопотання про відкладення розгляду справи від сторін суд не отримав, докази врегулювання спору відсутні, а тому суд вважає, що розгляд справи слід провести за відсутності представників позивача та другого відповідача за наявними документами у справі.

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 22.08.2018 проголошена вступна та резолютивна частини рішення суду.

Заслухавши доводи та пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі матеріали, суд встановив наступні обставини справи.

Корсунь-Шевченківським відділом Звенигородської місцевої прокуратури вивчалось питання щодо дотримання вимог чинного законодавства при здійсненні закупівель товарів, робіт і послуг за державні кошти та кошти місцевих бюджетів, а саме щодо законності та ефективності використання бюджетних коштів під час організації харчування дітей виконавчим комітетом Корсунь-Шевченківської міської ради (далі - виконком), в результаті чого було встановлено порушення вимог законодавства щодо додержання правових та економічних засад здійснення закупівлі продуктів харчування.

Так, 15.01.201 між Фізичною особою ОСОБА_2 (продавець) та Виконавчим комітетом Корсунь-Шевченківської міської ради (покупець) укладено договір №3 (далі - договір) купівлі - продажу товару.

Пунктом 1.1 договору передбачено, що постачальник зобов'язується передавати у власність (повне господарське відання) покупцю визначений цим договором товар, а саме: продукти харчування (надалі іменується «товар»), а покупець зобов'язується прийняти цей товар та своєчасно здійснювати його оплату.

За умовами п. 2.1 договору загальна вартість товару за цим договором становить 570000 грн.

23.04.2018 між Виконавчим комітетом Корсунь-Шевченківської міської ради (покупець) та Фізичною особою ОСОБА_2 (продавець) укладено додаткову угоду №1 до договору №3 від 15.01.2018, відповідно до умов якої внесено зміни до п. 2.1 Договору, який викладено в такій редакції: «Загальна вартість товару за цим договором становить 770000 грн.»

Згідно з ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

На думку прокурора договір купівлі - продажу від 15.01.2018 укладено з порушенням вимог чинного законодавства з огляду на такі обставини.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади встановлює Закон України "Про публічні закупівлі" з подальшими змінами (далі - Закон).

Абзацом 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про публічні закупівлі» прямо передбачено, що цей Закон застосовується до замовників за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або і перевищує 200 тисяч гривень, а робіт -1,5 мільйона гривень.

Таким чином, законодавцем чітко визначено, що положення Закону застосовуються до всіх закупівель товарів, що здійснює замовник за умови, що вартість закупівлі товару або товарів, дорівнює або перевищує 200 тисяч гривень.

Пунктом 32 частини 1 статті 1 Закону визначено поняття товари, - продукція, об'єкти будь-якого виду та призначення, у тому числі сировина, вироби, устаткування, технології, предмети у твердому, рідкому і газоподібному стані, а також послуги, пов'язані з постачанням товарів, якщо вартість таких послуг не перевищує вартості самих товарів.

Пунктом 18 ч. І ст. 1 Закону визначено, що предмет закупівлі - товари, роботи чи послуги, що закуповуються замовником у межах єдиної процедури закупівлі, щодо яких учасникам дозволяється подавати тендерні пропозиції або пропозиції на переговорах (у разі застосування переговорної процедури закупівлі). Предмет закупівлі визначається замовником у порядку, встановленому Уповноваженим органом.

З аналізу вказаних норм вбачається, що предметом закупівлі може бути один товар, або різні товари, що закуповуються в межах однієї процедури закупівлі і вартість закупівлі товарів перевищує 200 тис. грн.

Таким чином, господарський суд вважає, що між першим та другим відповідачами укладено договір купівлі-продажу товару, а саме продуктів харчування на суму, яка є більшою ніж 200 тис. грн.

Окрім того, відповідно до п. 1 Порядку визначення предмету закупівлі, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 17 березня 2016 року № 454, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 березня 2016 року за №448/28578 (із змінами) (далі-Порядок визначення предмету закупівлі) "Предмет закупівлі товарів і послуг визначається (замовником згідно з пунктами 17 і 32 частини першої статті 1 Закону та на основі Державного класифікатора продукції та послуг ДК 016:2010, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 11 жовтня 2010 року № 457, за показником п'ятого знака із зазначенням у дужках предмета закупівлі відповідно показників третьої - п'ятої цифр основного словника національного класифікатора України ДК 021:2015 "Єдиний закупівельний словник", затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 23 грудня 2015 року № 1749, а також конкретної назви товару чи послуги. Предмет закупівлі товарів і послуг визначається замовником згідно з пунктами 17 і 32 частини першої статті 1 Закону та на основі національного класифікатора України ДК 021:2015 "Єдиний закупівельний словник", затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 23 грудня 2015 року № 1749 (далі - Єдиний закупівельний словник), за показником четвертої цифри основного словника із зазначенням у дужках конкретної назви товару чи послуги.

Отже, господарський суд вважає, що за допомогою Державного класифікатора продукції та послуг 016:2010 за показником п'ятого знаку визначається окремий товар чи послуга.

Законодавцем в абз. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про публічні закупівлі» встановлено, що саме вартість закупівлі товару або товарів, а не вартість товару є головним критерієм для визначення, чи застосовується положення Закону України «Про публічні закупівлі» до закупівлі, що проводить замовник, чи ні.

Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону замовники - органи державної влади, органи місцевого самоврядування та органи соціального страхування, створені відповідно до Закону, а також юридичні особи (підприємства, установи, організації та їх об'єднання, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловій чи комерційній основі, за наявності однієї з таких ознак: юридична особа є розпорядником, одержувачем бюджетних коштів; органи державної влади чи органи місцевого самоврядування або інші замовники володіють більшістю голосів у вищому органі управління юридичної особи; у статутному капіталі юридичної особи державна або комунальна частка акцій (часток, паїв) перевищує 50 відсотків.

Таким чином, господарський суд вважає, що перший відповідач у справі являється замовником в розумінні Закону. З урахуванням даних Державного класифікатора продукції та послуг ДК 016:2010 вбачається, що у п. 1.1 спірного договору вказано окремі товари.

Таким чином, перший відповідач, будучи замовником в межах однієї закупівлі, оскільки укладено один договір на поставку окремих товарів, визначених п. 1.1 договору на загальну суму, що перевищує 200 тис. грн., повинен був діяти на підставі вказаного Закону та здійснити закупівлю вказаних товарів за результатами однієї з процедур, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі».

У частині 7 ст. 2 Закону зазначено, що забороняється придбання товарів, робіт та послуг до/без проведення процедур, визначених цим законом, та укладання договорів, які передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим Законом. Замовник не має права ділити предмет закупівлі на частини з метою уникнення проведення процедури відкритих торгів або застосування цього закону.

Суд погоджується з позицією прокурора, що укладання спірного договору повинно відбуватися за процедурою відкритих торгів.

Матеріалами справи підтверджується, що в порушення наведених вимог чинного законодавства, без проведення будь-якої процедури закупівлі, першим відповідачем 24.01.2017 укладено Договір №3 купівлі-продажу продуктів загальною вартістю Договору 770000 грн.

Отже, господарським судом встановлено, що за спірним договором вартість закупівлі товарів за державні кошти перевищила 200 000,00 грн.

Підставою недійсності правочину згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України є недодержання в момент вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Стаття 207 ГК України передбачає, що господарське зобов'язання, яке не відповідає вимогам закону або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін чи відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Частина 3 ст. 215 ЦК України визначає, що якщо недійсність правочину прямо не встановлено законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Оскільки спірний договір купівлі - продажу товарів за державні кошти між першим та другим відповідачами від 15.01.2018, укладено сторонами без проведення процедури закупівлі, що є порушенням ст. 2 Закону, наявні правові підстави для визнання недійсним вищезазначеного договору.

З огляду на вказані обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а заперечення відповідача проти позову не приймаються судом до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Згідно із ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За приписом статті 86 цього кодексу Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, господарський суд вважає, що позовні вимоги прокурора є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати недійсними договір купівлі-продажу товарів №3 від 15.01.2018 та додаткову угоду до нього №1 від 23.04.2018, укладені між Виконавчим комітетом Корсунь-Шевченківської міської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2.

Стягнути з Виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, вул. Шевченка, 42, м. Корсунь - Шевченківський, Черкаська область, 19400, код ЄДР 04061599, на користь Прокуратури Черкаської області, бульвар Шевченка, 286, м. Черкаси, 18000, , р/р 3751 - 881,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1, на користь Прокуратури Черкаської області, бульвар Шевченка, 286, м. Черкаси, 18000, , р/р 3751 - 881,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги на рішення, після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 31.08.2018.

Суддя О.В. Чевгуз