ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"03" вересня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/806/15-г

Господарський суд Одеської області у складі: судді Рога Н.В., секретаря судового засідання Лазуренко Є.С., розглянув заяву Фермерського господарства АГРОГРАНО (вх. №2-4314/18 від 23.08.2018р.) про поновлення строку для предявлення наказу до виконання, внесення змін до наказу та видачу судового наказу у справі № 916/806/15-г

за позовом: Публічного акціонерного товариства Фінростбанк, правонаступником якого є є Фермерське господарство АГРОГРАНО

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Основа

про стягнення

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 на підставі довіреності від 27.07.2018р.

Від відповідача: ОСОБА_2 - на підставі ордеру серії ОД №309221 від 03.09.2018р. та договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Одеської області від 05 травня 2015 р. (суддя Желєзна С.П.) позов задоволено: стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю (далі- ТОВ) „Агрофірма Основа на користь Публічного акціонерного товариства (далі-ПАТ) „Фінростбанк заборгованість із повернення суми отриманого кредиту в сумі 15 160 994 грн. 59 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 3 202 547 грн. 29 коп., пеню в сумі 2 792 924 грн. 07 коп. Стягнуто з ТОВ „Агрофірма Основа до державного бюджету України через Березівську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області судовий збір в сумі 73 080 грн.

07 серпня 2015 р. на виконання вищезазначеного рішення видано відповідні накази.

23 серпня 2018р. до господарського суду Одеської області надійшла заява Фермерського господарства АГРОГРАНО (вх. №2-4314/18 ) про поновлення строку для предявлення виконавчого документа на виконання рішення господарського суду Одеської області від 05.05.2015р. по справі №916/806/15-г; про внесення змін до наказу на виконання рішення господарського суду Одеської області від 05.05.2015р. по справі №916/806/15-г у частині найменування стягувача- Фермерське господарство АГРОГРАНО замість колишньої назви Селянське (Фермерське) господарство «Любава-І» та в частині місцезнаходження боржника- ТОВ „Агрофірма Основа; про видачу представнику стягувача - Фермерське господарство АГРОГРАНО судового наказу на виконання рішення господарського суду Одеської області від 05.05.2015р. по справі №916/806/15-г щодо стягнення з ТОВ „Агрофірма Основа на користь Фермерське господарство АГРОГРАНО грошових коштів у загальному розмірі 21 156 465 грн. 95 коп.

Розпорядженням керівника апарату суду №429 від 23.08.2018р., відповідно до статті 15 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", п. 6.1. Засад використання автоматизованої системи документообігу в господарському суді Одеської області, в редакції від 14.06.2018р. (протокол №17-05/2018), згідно пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, приймаючи до уваги перебування судді Желєзної С.П. у відпустці з 06.08.2018р. по 07.09.2018р., з метою дотримання строків визначених ст. 329 Господарського процесуального кодексу України, призначено повторний автоматичний розподіл заяви вх.№2-4314/18 від 23.08.2018р. у справі №916/806/15-г для внесення змін до складу суду. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.08.2018р. справу передано на розгляд судді Рога Н.В.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27 серпня 2018 р. заяву призначено до розгляду у судовому засіданні на 03.09.2018р. о 12:30 год.

Обґрунтовуючи заяву Фермерське господарство АГРОГРАНО посилається на те, що ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 23.07.2015р. здійснено процесуальне правонаступництво Публічного акціонерного товариства "Фінростбанк" на Селянське (фермерське) господарство "Любава-І" у справі №916/806/15-г за позовом ПАТ "Фінростбанк" до ТОВ „Агрофірма Основа про стягнення 21 156 465 грн. 95 коп. заборгованості за договором кредиту №585-КЛ від 18.12.2012р. 22 грудня 2017р. було змінено назву юридичної особи з Селянське (фермерське) господарство "Любава-І" на Фермерське господарство АГРОГРАНО відповідно до рішення засновників №22/12/2017 від 22.12.2017р.

Заявник також зазначив, що наказ господарського суду Одеської області від 07.08.2015р. у справі №916/806/15-г не був предявлений до виконання у звязку із неодноразовою зміною керівництва фермерського господарства та у звязку із проведенням на підприємстві виїмок (тимчасового доступу до речей та документів) фінансово-господарської документації з боку правоохоронних органів. Зазначене призвело до позбавлення можливості керівництву господарством в повному обсязі ознайомитися з усією діяльністю та документами підприємства , а також, належно виконувати посадові обовязки, що призвело до пропуску строку для предявлення наказу до виконання.

При цьому, заявник зазначає, що він неодноразово звертався до органів, які проводили обшук та вилучення документів щодо фінансово-господарської діяльності Селянське (фермерське) господарство "Любава-І", але відповіді отримано не було.

В обґрунтування вимоги щодо поновлення пропущеного строку предявлення наказу до виконання Фермерське господарство АГРОГРАНО також зазначає, що відповідно до ст.129-1 Конституції України судові рішення є обовязковими до виконання, Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Крім того, заявник послався на рішення Європейського суду з прав людини від 19.03.1997р. у справі «Горнсбі проти Греції» та у справі «Бурдов проти Росії».

Представник Фермерського господарства АГРОГРАНО зазначену заяву підтримує, просить суд її задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечує проти задоволення заяви про поновлення строку для предявлення наказу до виконання, внесення змін до наказу та видачу нового наказу у справі № 916/806/15-г, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність , просить суд відмовити у її задоволенні в повному обсязі.

Розглянув у судовому засіданні заяву, заслухав пояснення представників сторін, суд дійшов наступного висновку:

Відповідно п. 6 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 329 ГПК України у разі пропуску строку для пред'явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Одеської області від 05 травня 2015 р. (суддя Желєзна С.П.) позов задоволено: стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю (далі- ТОВ) „Агрофірма Основа на користь Публічного акціонерного товариства (далі-ПАТ) „Фінростбанк заборгованість із повернення суми отриманого кредиту в сумі 15 160 994 грн. 59 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 3 202 547 грн. 29 коп., пеню в сумі 2 792 924 грн. 07 коп. Стягнуто з ТОВ „Агрофірма Основа до державного бюджету України через Березівську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області судовий збір в сумі 73 080 грн.

07 серпня 2015 р. на виконання вищезазначеного рішення видано відповідні накази. Але, зазначені накази стягувачем до виконання не предявлено у звязку із фактичною втратою наказу через неодноразові зміни керівництва підприємства та проведенням на підприємстві обшуків і виїмок.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України закріплено, що однією із основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду, а відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Положення ст. ст. 124 та 129 Конституції України були розглянуті Конституційним Судом України, який у своєму рішенні № 18-рп/2012 від 13.12.2012 р. вказав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу № 5-рп/2013, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.06.2013 р. зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Згідно із ч. 2 ст. 13 Закону України „Про судоустрій і статус суддів судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Згідно з ч. 2 та 3 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно зі ст.326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов'язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Тобто, у зв'язку з ратифікацією Конвенції, протоколів до неї та прийняттям Верховною Радою України Закону господарським судам у здійсненні судочинства зі справ, віднесених до їх підвідомчості, слід застосовувати судові рішення та ухвали Європейського суду з прав людини з будь-якої справи, що перебувала в його провадженні.

Згідно ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , ратифікованого Законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР , кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном . Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства , і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У рішенні у справі Савіцький проти України від 26.07.2012 року no. 38773/05 Європейський суд з прав людини зазначив, що право, захищене п. 1 ст. 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов'язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін.

Європейський суд з прав людини повторює, що п. 1 ст. 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов'язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов'язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у п. 1 ст. 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі Глоба проти України від 05.07.2012 року no. 15729/07).

Також суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі „Шмалько проти України від 20.07.2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. (п. 43).

З урахуванням наведеного вище, на думку суду, наявні підстави для поновлення стягувачу Фермерському господарству АГРОГРАНО (нова назва Селянського (фермерського) господарства "Любава-І" відповідно до рішення засновників №22/12/2017 від 22.12.2017р.) пропущеного строку для предявлення до виконання наказу господарського суду Одеської області від 07.08.2015р., виданого на виконання рішення господарського суду Одеської області від 05.05.2015р. у справі №916/806/15-г щодо стягнення з ТОВ «Агрофірма Основа» заборгованості із повернення суми отриманого кредиту в сумі 15 160 994 грн. 59 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 3 202 547 грн. 29 коп., пені в сумі 2 792 924 грн. 07 коп.

Щодо заявлених Фермерським господарством АГРОГРАНО вимог про внесення змін до наказу на виконання рішення господарського суду Одеської області від 05.05.2015р. по справі №916/806/15-г у частині найменування стягувача - Фермерське господарство АГРОГРАНО замість колишньої назви Селянське (Фермерське) господарство «Любава-І» та в частині місцезнаходження боржника- ТОВ „Агрофірма Основа, а також, про видачу представнику стягувача - Фермерське господарство АГРОГРАНО судового наказу на виконання рішення господарського суду Одеської області від 05.05.2015р. по справі №916/806/15-г щодо стягнення з ТОВ „Агрофірма Основа на користь Фермерське господарство АГРОГРАНО грошових коштів у загальному розмірі 21 156 465 грн. 95 коп. , то на думку суду, у цій частині заява задоволенню не підлягає, адже положення чинного Господарського процесуального кодексу України не містять норми, яка б надавала можливість вносити зміни до наказу суду у звязку із зміною найменування або місцезнаходження стягувача або боржника, а також, видачу у такому випадку нового наказу.

З урахуванням зазначеного, заява Фермерського господарства АГРОГРАНО підлягає частковому задоволенню, у частині поновлення пропущеного строку для предявлення до виконання наказу господарського суду Одеської області від 07.08 2015р.

Керуючись ст. ст. 234, 329 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Фермерського господарства АГРОГРАНО (вх. №2-4314/18 від 23.08.2018р.) про поновлення строку для предявлення виконавчого документа на виконання рішення господарського суду Одеської області від 05.05.2015р. по справі №916/806/15-г; про внесення змін до наказу на виконання рішення господарського суду Одеської області від 05.05.2015р. по справі №916/806/15-г у частині найменування стягувача- Фермерське господарство АГРОГРАНО замість колишньої назви Селянське (Фермерське) господарство «Любава-І» та в частині місцезнаходження боржника- ТОВ „Агрофірма Основа; про видачу представнику стягувача - Фермерське господарство АГРОГРАНО судового наказу на виконання рішення господарського суду Одеської області від 05.05.2015р. по справі №916/806/15-г щодо стягнення з ТОВ „Агрофірма Основа на користь Фермерське господарство АГРОГРАНО грошових коштів у загальному розмірі 21 156 465 грн. 95 коп. задовольнити частково.

2. Поновити Фермерському господарству АГРОГРАНО пропущений строк для предявлення до виконання наказу господарського суду Одеської області від 07.08.2015р., виданого на виконання рішення господарського суду Одеської області від 05.05.2015р. у справі № 916/806/15-г.

3. У задоволенні заяви у частині внесення змін до наказу господарського суду Одеської області від 07.08.2015р. у справі 916/806/15-г щодо найменування стягувача та місцезнаходження боржника - відмовити.

4. У задоволенні заяви у частині видачі судового наказу на виконання рішення господарського суду Одеської області від 05.05.2015р. у справі 916/806/15-г щодо стягнення з ТОВ „Агрофірма Основа на користь Фермерське господарство АГРОГРАНО грошових коштів у загальному розмірі 21 156 465 грн. 95 коп. - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення (підписання).

Повний текст ухвали складено та підписано 05.09.2018р.

Суддя Н.В. Рога