РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2018Справа № 910/2706/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Картавцевої Ю.В., при секретарі судового засідання Вишняк Н.В., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Ритуальної служби Спеціалізоване комунальне підприємство "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування" виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації)

до Головного територіального управління юстиції у місті Києві

про стягнення 30794,84 грн.

Представники:

від позивача: не з'явились

від відповідача: Муквич А.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Ритуальна служба Спеціалізоване комунальне підприємство "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування" виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Головного управління юстиції у місті Києві про стягнення 30794,84 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не виконано зобов'язання зі сплати коштів по відшкодуванню витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та за надані комунальні послуги за договором № 63 від 28.03.2012, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 30794,84 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2018 позовну заяву Ритуальної служби Спеціалізоване комунальне підприємство "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування" виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) залишено без руху; встановлено позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом: зазначення адреси місцезнаходження юридичної особи позивача; викладу обставин заявлених ним позовних вимог в контексті необхідності залучення до участі у справі третьої особи - Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації); надання до суду відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; встановлено позивачу строк для усунення недоліків - протягом семи днів з дня вручення даної ухвали.

26.03.2018 до відділу діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п'яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2018 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, праву розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; запропонувати відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом п'яти днів з дня отримання відзиву; подати суду докази надіслання (надання) її іншим учасникам справи, встановити відповідачу строк для подання заперечень - протягом п'яти днів з дня отримання відповіді на відзив; подати суду докази надіслання (надання) їх іншим учасникам справи.

23.04.2018 до відділу діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач вказує, що розрахунок заборгованості не перевірено сторонами договору, а тому позовні вимоги є арифметично не звіреними.

Згідно зі ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Статтею 181 Господарського процесуального кодексу України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій. Підготовче засідання має бути розпочате не пізніше ніж через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

У підготовчому засіданні суд, зокрема, може роз'яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи, з'ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі; з'ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше, вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста, здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті (ст. 182 Господарського процесуального кодексу України).

З поданих учасниками справи заяв по суті справи, а також з огляду на категорію спору, судом вбачається необхідність розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.05.2018 суд ухвалив здійснювати розгляд справи №910/2706/18 у порядку загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначити на 03.07.2018.

У підготовче засідання 03.07.2018 з'явився представник відповідача. Представник позивача у підготовче засідання не з'явився, про поважність причин неявки не повідомив, про дату, час та місце підготовчого засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 183 Господарського процесуального кодексу України, підготовче засідання проводиться за правилами, передбаченими статтями 196 - 205 цього Кодексу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цією главою. Суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження, зокрема, у випадках, коли питання, визначені ч. 2 ст. 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

З огляду на неможливість вирішення всіх питань, що визначені ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України у даному підготовчому засіданні, суд вважає за необхідне відкласти підготовче засідання.

Крім того, відповідно до ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

З метою належної підготовки справи для розгляду суд вважає за необхідне продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.07.2018 суд ухвалив продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання відкласти на 24.07.2018.

У підготовче засідання 24.07.2018 з'явились представники сторін. Представник позивача заявив усне клопотання про намір подати відповідь на відзив, у зв'язку з чим судом оголошено перерву до 07.08.2018.

У підготовче засідання 07.08.2018 з'явились представники сторін. Представник позивача подав відповідь на відзив, відповідно до якої вказує, що сторонами підписано акт звірки взаєморозрахунків, відповідно до якого заборгованість за договором про відшкодування витрат балансоутримувача №63 від 28.03.2012 становить 30794,84 грн.

У підготовчому засіданні 07.08.2018 судом були вчинені дії, передбачені ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2018 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 04.09.2018.

У судове засідання 04.09.2018 з'явився представник відповідача, представник позивача не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

За змістом ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у судовому засіданні 04.09.2018, за відсутності представника позивача, запобігаючи при цьому безпідставному затягуванню розгляду справи.

У судовому засіданні 04.09.2018 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

28.03.2012 між Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (орендодавець), Ритуальною службою Спеціалізоване комунальне підприємство «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) (балансоутримувач) та Головним територіальним управлінням юстиції в місті Києві (орендар) було укладено договір № 160 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке знаходиться за адресою: вулиця Воровського 47/14, для розміщення відділу реєстрації смерті в м. Києві (далі - Договір №160).

Факт прийняття цього приміщення підтверджено Актом приймання-передачі нерухомого майна від 28.03.2012 до Договору №160.

Також, 28.03.2012 року між Ритуальною службою Спеціалізоване комунальне підприємство «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) (балансоутримувач) та Головним територіальним управлінням юстиції в місті Києві (орендар) було укладено Договір № 63 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та за надані комунальні послуги (далі - Договір № 63).

Відповідно до п. 1.1. Договору № 63, балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться за адресою: вул. Воровського 47/14, загальною площею 184,0 кв.м, а також утримання при будинкової території, а орендар бере участь у витратах балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної площа в цій будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих балансоутримувачем за цим договором, а також компенсує витрати за використане: тепло енергію, водопостачання та водовідведення, стічні води, електроенергію (згідно рахунків, які надаються спеціалізованими організаціями).

Пунктом 2.2.3. Договору передбачено, що орендар зобов'язаний не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним місяцем, вносити плату на рахунок балансоутримувача будівлі або організації, яка обслуговує будівлю, за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будівлі, технічне обслуговування будівлі відповідно до загальної площі приміщення, на ремонт відповідно до відновної вартості примішення, а також за комунальні послуги, які надаватимуться щомісячно.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору № 63, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору №63, позивачем складено акти надання послуг: №19 від 30.01.2015 на суму 124,03 грн. (водопостачання за січень 2015 року); №66 на суму 136,18 грн. (водопостачання за лютий 2015 року); №129 на суму 113,68 грн. (водопостачання за березень 2015 року); №17 від 30.01.2015 на суму 5810,93 грн. (теплопостачання за січень 2015 року); №64 на суму 5868,64 грн. (теплопостачання за лютий 2015 року); №127 на суму 5407,99 грн. (теплопостачання за березень 2015 року); №20 від 30.01.2015 на суму 3419,25 грн. (електропостачання за січень 2015 року); №67 на суму 2893,48 грн. (електропостачання за лютий 2015 року); №128 на суму 2251,20 грн. (електропостачання за березень 2015 року); №18 від 30.01.2015 на суму 4864,93 грн. (витрати на утримання та благоустрій прибудинкової території за січень 2015 року); №65 на суму 4864,93 грн. (витрати на утримання та благоустрій прибудинкової території за лютий 2015 року); №125 на суму 4864,93 грн. (витрати на утримання та благоустрій прибудинкової території за березень 2015 року). Вказані акти на зворотній стороні аркуша містять детальний розрахунок суми відшкодування витрат балансоутримувача. Вказані акти підписані лише зі сторони позивача.

Судом встановлено, що відповідно до акту звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, заборгованість відповідача перед позивачем складає 30794,84 грн. Вказаний акт звірки взаєморозрахунків, що поданий позивачем разом з відповіддю на відзив, підписаний представниками сторін та скріплений печатками сторін.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідачем не виконано зобов'язання зі сплати коштів по відшкодуванню витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та за надані комунальні послуги за договором № 63 від 28.03.2012, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 30794,84 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, пунктом 2.2.3. Договору передбачено, що орендар зобов'язаний не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним місяцем, вносити плату на рахунок балансоутримувача будівлі або організації, яка обслуговує будівлю, за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будівлі, технічне обслуговування будівлі відповідно до загальної площі приміщення, на ремонт відповідно до відновної вартості примішення, а також за комунальні послуги, які надаватимуться щомісячно.

Як встановлено судом, на виконання умов Договору №63, позивачем складено акти надання послуг: №19 від 30.01.2015 на суму 124,03 грн. (водопостачання за січень 2015 року); №66 на суму 136,18 грн. (водопостачання за лютий 2015 року); №129 на суму 113,68 грн. (водопостачання за березень 2015 року); №17 від 30.01.2015 на суму 5810,93 грн. (теплопостачання за січень 2015 року); №64 на суму 5868,64 грн. (теплопостачання за лютий 2015 року); №127 на суму 5407,99 грн. (теплопостачання за березень 2015 року); №20 від 30.01.2015 на суму 3419,25 грн. (електропостачання за січень 2015 року); №67 на суму 2893,48 грн. (електропостачання за лютий 2015 року); №128 на суму 2251,20 грн. (електропостачання за березень 2015 року); №18 від 30.01.2015 на суму 4864,93 грн. (витрати на утримання та благоустрій прибудинкової території за січень 2015 року); №65 на суму 4864,93 грн. (витрати на утримання та благоустрій прибудинкової території за лютий 2015 року); №125 на суму 4864,93 грн. (витрати на утримання та благоустрій прибудинкової території за березень 2015 року). Вказані акти на зворотній стороні аркуша містять детальний розрахунок суми відшкодування витрат балансоутримувача. Вказані акти підписані лише зі сторони позивача.

При цьому, відсутність підписаних відповідачем актів наданих послуг жодним чином не свідчить про відсутність у нього обов'язку з оплати наданих послуг, оскільки підставою для оплати Договором №63, власне, є отримання послуг.

При цьому, як встановлено судом, відповідно до акту звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, заборгованість відповідача перед позивачем складає 30794,84 грн. Вказаний акт звірки взаєморозрахунків, що поданий позивачем разом з відповіддю на відзив, підписаний представниками сторін та скріплений печатками сторін.

Разом з тим, відповідачем не надано суду доказів сплати заборгованості у вказаному розмірі ні станом на дату звернення позивачем з даним позовом до суду, ні станом на дату розгляду спору судом.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Наявність та обсяг заборгованості відповідача перед позивачем за Договором № 63 за період з січня 2015 року по березень 2015 року у розмірі 30794,84 грн. підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та не спростовано відповідачем, зокрема, відповідачем не надано суду доказів сплати коштів у вказаному розмірі, з огляду на що позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 30794,84 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст.ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору з огляду на задоволення позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Головного територіального управління юстиції у місті Києві (01001, м. Київ, провулок Музейний, 2-Д; ідентифікаційний код: 34691374) на користь Ритуальної служби Спеціалізоване комунальне підприємство "Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування" виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) (01004, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 3; ідентифікаційний код: 03358475) основний борг у розмірі 30794 (тридцять тисяч сімсот дев'яносто чотири) грн. 84 коп. та судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 07.09.2018

Суддя Ю.В. Картавцева