УХВАЛА

м. Київ

29.08.2018Справа № 910/21682/15

За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроветкорм"

на бездіяльність державного виконавця

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроветкорм"

до Державного підприємства "Конярство України"

про стягнення боргу за поточними зобов'язаннями

В межах справи № 910/21682/15

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Астарта-Київ"

до Державного підприємства "Конярство України"

про банкрутство

Суддя Чеберяк П.П.

Представники сторін:

Від стягувача не з'явилися

Від боржника Медвецький А.А. - представник

Від ВДВС не з'явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа № 910/21682/15 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Астарта-Київ" про банкрутство Державного підприємства "Конярство України" на стадії процедури розпорядження майном, введеної ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.10.2015.

27.12.2016 до Господарського суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Агроветкорм" із заявою про стягнення боргу за поточними зобов'язаннями за договором поставки.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 28.12.2016 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроветкорм" до Державного підприємства "Конярство України" про стягнення боргу за поточними зобов'язаннями прийнято судом та призначено до розгляду на 30.01.2017 в межах справи № 910/21682/15 про банкрутство Державного підприємства "Конярство України".

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.01.2017 відкладено розгляд справи на 13.02.2017 у зв'язку з необхідністю витребування нових доказів.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 13.02.2017 повністю задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроветкорм" та вирішено стягнути з Державного підприємства "Конярство України" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроветкорм" основний борг в розмірі 458 000 грн. 00 коп., 38 відсотків річних в розмірі 120 171 грн. 65 коп., інфляційні втрати в розмірі 18 311 грн. 52 коп., пеню в розмірі 97 186 грн. 82 коп. та судовий збір в розмірі 2 756 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду м. Києва від 13.02.2017 Державне підприємство "Конярство України" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.05.2017 задоволено апеляційну скаргу Державного підприємства "Конярство України", рішення Господарського суду м. Києва від 13.02.2017 у справі № 910/21682/15 скасовано в частині стягнення пені в розмірі 97 186 грн. 92 коп., в решті рішення Господарського суду м. Києва від 13.02.2017 залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.12.2017 відмовлено в задоволенні заяви Державного підприємства "Конярство України" про відстрочення виконання рішення Господарського суду м. Києва від 13.02.2017 у справі № 910/21682/15.

30.07.2018 до Господарського суду м. Києва надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроветкорм" на бездіяльність державного виконавця.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.08.2018 розгляд справи призначено на 20.08.2018.

У судовому засіданні 20.08.2018 оголошено перерву до 29.08.2018.

У судовому засіданні 29.08.2018 розглядалась скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроветкорм" на бездіяльність державного виконавця.

Представник боржника щодо задоволення поданої скарги заперечив.

Представник скаржника у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Подана до суду скарга мотивована тривалим ухиленням державного виконавця від виконання судового рішення за умови ведення поточної господарської діяльності боржником, відсутністю вжиття державним виконавцем дій в межах своїх повноважень, у тому числі заходів на притягнення службових осіб боржника за невиконання своїх зобов'язань (щодо подання декларації про майновий стан, щодо здійснення грошових розрахунків з іншими поточними кредиторами з одночасним ухиленням від виконання судового рішення), характер, тривалість та систематичність дій боржника щодо ухилення від виконання судового рішення.

Зважаючи на викладені обставини стягувач звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця в якій просив суд визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві Лисенко О.В. щодо стягувача (Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроветкорм") у виконавчому провадженні № 54415949, № 55411554 та не об'єднання їх в одне зведене виконавче провадження, а також зобов'язати державного виконавця вжити дії щодо встановлення всіх без виключення банківських рахунків боржника та накласти відповідні арешти на кошти, що можуть бути на цих рахунках, з отриманням підтвердження їх прийняття до виконання установами банків, витребувати від боржника актуальну декларацію про майновий стан та доходи, негайно розглянути в порядку ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження» питання про складення акту про порушення боржником вимог Закону України «Про виконавче провадження» та ухилення від виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроветком" на бездіяльність державного виконавця, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

З серпня 2017 року в провадженні головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві Лисенко О.В. перебуває виконавче провадження № 54415949 за виконавчим документом - наказ Господарського суду м. Києва від 17.05.2017 у справі № 910/21682/15 про стягнення з боржника - Державного підприємства "Конярство України" основного боргу в розмірі 458 000 грн. 00 коп., 36 процентів річних в розмірі 120 171 грн. 65 коп., інфляційний втрат в розмірі 18 311 грн. 52 коп. та суми судового збору в розмірі 2 756 грн. 00 коп. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроветкорм".

Крім того, в провадженні головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві Лисенко О.В. перебуває виконавче провадження № 55411554 відкрите постановою від 20.12.2017 за виконавчим документом - наказ Господарського суду м. Києва від 06.11.2017 у справі № 910/21682/15 про стягнення з боржника - Державного підприємства "Конярство України" пені в розмірі 64 791 грн. 21 коп. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроветкорм".

Як вбачається із заперечень головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві Лисенко О.В. з огляду на те, що боржником самостійно не виконано рішення суду про стягнення заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроветком" в ході примусових виконавчих дій в межах відкритих виконавчих проваджень № 54415949 та № 55411554 державним виконавцем встановлено, що боржником відкриті розрахункові рахунки в банківських установах у зв'язку з чим 03.10.2017 державним виконавцем були винесені постанова про арешт коштів боржника, яка направлена до установ банків, а також постанова про арешт майна боржника, яка внесена до реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень, а також державний реєстр обтяжень рухомого майна.

Відповідно до відповідей з банківських установ, копії яких наявні в матеріалах справи, на рахунки боржника накладено арешт, але кошти на даних рахунках відсутні.

У наступних відповідях на запити державного виконавця щодо відкритих рахунків боржника, Державна фіскальна служба України повідомила, що нові рахунки боржником не відкривались. При виставленні платіжних вимог до банків , на рахунок стягувача перераховано 26 587 грн. 87 коп.

З матеріалів справи вбачається, що 23.05.2018 направлено на адресу керівника Державного підприємства "Конярство України" виклик державного виконавця стосовно сплати боргів на користь юридичних осіб.

13.06.2018 до відділу державної виконавчої служби надійшов лист в.о. директора Державного підприємства "Конярство України" в якому повідомлено, що в першу чергу проводиться виплата заробітної плати працівникам, а сплата боргу за даними виконавчими провадженнями буде проведена в межах строків виконавчих проваджень.

У запереченнях на скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроветкорм" державний виконавець повідомив, що станом на теперішній час на рахунки боржника періодично виставляються платіжні вимоги для примусового списання коштів, але кошти на депозитний рахунок відділу в повній сумі не надходять, а також проводяться виконавчі дії щодо виявлення розрахункових рахунків філій Державного підприємства "Конярство України".

Крім того, в супереч твердженням скаржника щодо невжиття державним виконавцем дій щодо об'єднання у зведене виконавче провадження виконавчих проваджень, стягувачем за якими є Товариство з обмеженою відповідальністю "Агроветкорм", а боржником Державне підприємство "Конярство України", судом встановлено, що постановою головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві Лисенко О.В. від 17.08.2018 об'єднано виконавчі провадження № 54415949 та № 55411554 у зведене виконавче провадження № 57038839, а також постановою від 17.08.2018 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках філії «Запорізькій кінний завод № 86» Державного підприємства "Конярство України".

Відповідно до частини 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно зі статтею 124 Конституції України та статтею 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до частини 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За умовами частини 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з положеннями пункту 1.6. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Доводи стягувача, наведені у скарзі, фактично зводяться до того, що державним виконавцем не було вчинено необхідних дій для примусового виконання рішення суду, тобто стягувач вказує, що з боку державного виконавця має місце бездіяльність.

За своїм змістом бездіяльність є формою поведінки особи, яка полягає у невиконанні нею дій, які вона повинна була вчинити відповідно до покладених на неї посадових обов'язків і згідно з законодавством України.

Однак, на підставі аналізу заперечень головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві Лисенко О.В. на скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроветкорм", судом встановлено, що викладені у скарзі обставини бездіяльності державного виконавця спростовуються доданими до даних заперечень доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), на яких ґрунтуються вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Нормами статті 343 Господарського процесуального кодексу України встановлено за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи викладене вище, розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроветкорм" на бездіяльність державного виконавця, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку щодо безпідставності та необґрунтованості поданої скарги, у зв'язку з чим не вбачає підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 234, 339 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроветкорм" на бездіяльність державного виконавця відмовити.

2. Копію ухвали направити сторонам, розпоряднику майна боржника та головному державному виконавцю Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві Лисенко О.В.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя П.П. Чеберяк