номер провадження справи 24/58/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2018 Справа № 908/1285/18

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Т.А., при секретарі Вака В.С.

За участю представників:

від позивача: Кравцов А.В., довіреність № 3194 від 08.12.2016

від відповідача: не прибув

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/1285/18

за позовом: Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ідентифікаційний код 24584661) в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133, ідентифікаційний код 19355964)

до відповідача: Комунального підприємства "Підприємство комунальної власності" Енергодарської міської ради (71503, Запорізька область, м. Енергодар, пр. Будівельників, буд. 17, офіс 5-1, ідентифікаційний код 32166551)

про стягнення 127 228, 15 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" звернулося до господарського суду Запорізької області з позовної заявою до Комунального підприємства "Підприємство комунальної власності" Енергодарської міської ради про стягнення з відповідача пені в сумі 55 152, 24 грн., 3% в сумі 14 301, 03 грн., інфляційних витрат в сумі 57 774, 88 грн. за договором № 12Т-13 на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії від 23.04.2013.

Ухвалою суду від 09.07.2018 року відкрито провадження у справі № 908/1285/18 за правилами загального провадження, присвоєно справі номер провадження 24/58/18, підготовче судове засідання призначено на 13.08.2018.

Ухвалою від 13.08.2018 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 04.09.2018.

Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося повне фіксування судового засідання 04.09.2018 за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Оголошений склад суду.

Перевірені повноваження присутнього в судовому засіданні 04.09.2018 представника позивача.

Позивач оголосив про обізнаність прав та обов'язків, викладених у статтях 42, 46 Господарського процесуального кодексу України.

Відводів складу суду не заявлено.

Позивач підтримав вимоги у повному обсязі та зазначив, що 23.04.2013 між сторонами укладений Договір №12Т-13 про надання послуг з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії. Між ВП ЗАЕС та КП «ПКВ» підписані двосторонні акти за серпень 2017 року. на загальну суму 756 503,83 грн. Строк оплати послуг, наданих у серпні 2017 року - до 30.09.2017. Прострочення оплати наданих послуг за серпень 2017 року складає 230 днів (з 30.09.2017 по 17.05.2018). Відповідачу, у зв'язку з простроченням виконання грошового зобов'язання в частині оплати наданих послуг, нарахована пеня в розмірі 55 152,24 грн., індекс інфляції в розмірі 57 774,88 грн. та 3% річних в розмірі 14 301,03 грн. Просить суд, на підставі ч. 1 ст. 530, ст. ст. 546, 549, 610, 611, 612, 625 ЦК України, ст.ст. 193, 198, 218, 230, 231 ГК України, позов задовольнити.

Відповідач в жодне судове засідання не прибув, про визнання позову не заявив, відзив на позовну заяву, витребувану ухвалою суду по справі документи і матеріали суду не надав, про поважність причин неявки уповноваженого представника або ненадання витребуваних документів суд не попереджав. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов'язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи; з'являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов'язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки неявка в судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності останнього, за наявними в матеріалах справи документами та матеріалами.

В засіданні 04.09.2018 судом, в порядку ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Суд повідомив що повний текст рішення буде складено протягом 10 днів.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

23.04.2013 між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (Теплопостачальна організація) та Комунальним підприємством "Підприємство комунальної власності" Енергодарської міської ради (Споживач) укладений Договір № 12Т-13 на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії (з додатками та додатковими угодами до нього), за умовами якого (п. 1.1.) Теплопостачальна організація зобов'язується надати послуги Споживачу, зазначені у п.1.2. Договору в необхідних йому обсягах відповідно до умов цього Договору та вимог чинного законодавства, а Споживач зобов'язується сплачувати за отриманні послуги встановленими тарифами у строки, які передбачені цим Договором.

Розділом 4 договору сторони обумовили, що розрахунковим документом на оплату є 2-х сторонній акт про надання послуг з виробництва теплової енергії, 2-х сторонній акт про надання послуг з транспортування теплової енергії, 2-х сторонній акт про надання послуг з постачання теплової енергії. Розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються Споживачем за фактично спожитий обсяг теплової енергії на підставі оформлених 2-х сторонніх актів про надання послуг з виробництва теплової енергії, транспортування теплової енергії, постачання теплової енергії відповідно до діючого в звітний період тарифу на теплову енергію. визначену як сума: тарифу на виробництво теплової енергії, тарифу на транспортування теплової енергії, тарифу на постачання теплової енергії, які затверджується уповноваженим до відповідного законодавства органом, переглядається та вступає в дію в установленому діючим законодавством порядку (п 4.1. в редакції додаткової угоди від 24.06.2014). У випадку зміни тарифу на виробництво теплової енергії та тарифу на транспортування, що діяли на момент укладання Договору, розрахунки Споживачем за поставлену теплову енергію здійснюється за новими тарифами без зміни інших умов Договору. Про встановлення, зміну тарифів Теплопостачальна організація повідомляє Споживача в письмовому вигляді протягом 15 робочих днів з дня набрання ними чинності відповідно до діючого законодавства України (п. 4.2.) По закінченні звітного місяця, в якому надавалися послуги, Споживачем та Теплопостачальною організацією підписуються двосторонній акт про надання послуг з виробництва теплової енергії, двосторонній акт про надання послуг з транспортування, двосторонній акт про надання послуг з постачання теплової енергії за фактичний обсяг теплової енергії. Споживач зобов'язаний підписати надані нарочно з боку Теплопостачальної організації акт про надання послуг з виробництва теплової енергії, акт про надання послуг з транспортування теплової енергії, акт про надання послуг з постачання теплової енергії у 3-х примірниках на протязі 2-х робочих днів з моменту одержання з обов'язковим зазначенням дати підписання актів та 2 примірника актів повернути представнику Теплопостачальної організації, який одночасно надає Споживачу податкову накладну з зазначенням на акті дати її отримання. У випадку не підписання акту Споживачем на протязі 2-х робочих днів, акти підписуються представником Теплопостачальної організації з внесенням відповідного запису про відмову та направляться на адресу Споживача поштою. Оформлений таким чином акт про надання послуг є фінансовим документом та обов'язковим для виконання, а також є підставою для розрахунків (п. 4.3.). Розрахунки за відпущену теплову енергію, враховуючи транспортування та постачання теплової енергії, здійснюється Споживачем за фактичний обсяг щомісяця до останнього числа місяця, наступного за звітним, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Теплопостачальної організації. Можливі інші форми розрахунків за відпущену теплову енергію за Договором, які не суперечать діючому законодавству (п. 4.4.). У випадку прострочення сплати наданих послуг в строк, зазначений за п. 4.4 цього Договору, Споживач зобов'язаний сплатити Теплопостачальній організації пеню за весь час прострочення в розмірі однієї облікової ставки НБУ що діяла а період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення оплати (п. 4.5.).

Згідно із п. 11.1. договору, договір вважається укладеним з моменту його підписання Споживачем та Теплопостачальною організацією та діє до 31.12.2013. Дія договору продовжується на кожний наступний календарний рік, якщо за 1 місяць до припинення строку його дії жодна із стороні не заявили про закінчення його дії.

Невиконання відповідачем зобов'язання щодо оплати вартості наданих послуг у визначений Договором строк стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази, заслухавши представників сторін, суд визнав позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини… Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Аналогічні положення містить ст. 174 Господарського кодексу України.

Згідно із ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні приписи містить ст. 193 Господарського кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами підписані наступні двосторонні акти за серпень 2017 року, а саме:

- №160/08 від 31.08.2017 про надання послуг з виробництва теплової енергії (населення) на суму 583 005,85 грн.;

- №161/08 від 31.08.2017 про надання послуг з транспортування теплової енергії (населення) на суму 151 157,56 грн.;

- №162/08 від 31.08.2017 про надання послуг з постачання теплової енергії (населення) на суму 2 663,10 грн.;

- №163/08 від 31.08.2017 про надання послуг з виробництва теплової енергії (бюджетні установи) на суму 10 678,26 грн.;

- №164/08 від 31.08.2017 про надання послуг з транспортування теплової енергії (бюджетні установи) на суму 2 652,36 грн.;

- №165/08 від 31.08.2017 про надання послуг з постачання теплової енергії (бюджетні установи) на суму 46,50 грн.;

- №166/08 від 31.08.2017 про надання послуг з виробництва теплової енергії (інші споживачі) на суму 5 029,12 грн.;

- №167/08 від 31.08.2017 про надання послуг з транспортування теплової енергії (інші споживачі) на суму 1 249,18 грн.;

- №168/08 від 31.08.2017 про надання послуг з постачання теплової енергії (інші споживачі) на суму 21,90 грн.,

на загальну суму 756 503,83 грн.

Строк оплати послуг, наданих у серпні 2017 року - до 30.09.2017.

18.05.2018 платіжним дорученням № 6 на розрахунковий рахунок ВП ЗАЕС надійшли грошові кошти в розмірі 11 526 170,47 грн., з яких за Договором №12Т-13 від 23.04.2013 по актам № № 160/08, 161/08, 162/08, 163/08, 164/08, 165/08, 166/08, 167/08. 168/08 від 31.08.2017 - 756 503,83 грн.

Прострочення оплати наданих послуг за серпень 2017р. складає 230 днів (з 30.09.2017 по 17.05.2018).

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Правові наслідки порушення грошового зобов'язання передбачені, зокрема, ст.ст. 549, 611, 625 ЦК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, стягнення неустойки.

Статтею 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (ч. 2 ст. 217 ГК України).

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пунктом 4 статті 231 ГК України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню у розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Разом з тим, статтею 3 Закону встановлено, що розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В силу положень ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Діючим господарським законодавством не передбачена можливість нарахування пені більше ніж за півроку і цей строк є присікальним.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Позивачем вимога про стягнення 55 152,24 грн. пені заявлена на підставі п. 4.5. договору за загальний період з 30.09.2017 по 30.03.2018.

Судом перевірено розрахунок пені та встановлено, що розрахунок по пені позивачем здійснено правомірно із застосуванням подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період нарахування пені.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача 55 152,24 грн. пені є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом.

У відповідності до положень чинного законодавства захист цивільних прав здійснюється, зокрема, шляхом стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків, а у випадках передбачених законодавством або договором, неустойки (штрафу, пені), а також інших засобів передбачених законодавством.

До інших засобів захисту цивільних прав, у відповідності до ст. 625 ЦК України, відносяться втрати від інфляції та 3 % річних.

Статтю 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення 3 % річних за період з 30.09.2017 по 17.05.2018 в сумі 14 301,03 грн. та 57 774,88 грн. інфляції.

Розрахунок 3 % річних та інфляції виконаний з дотриманням норм законодавства, а тому вимоги в цій частині судом задовольняються.

Відповідно до ст. ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Позивачем надано суду відповідні докази, які підтверджують розмір позовних вимог.

Відповідач не спростував висновків суду та не надав доказів перерахування позивачу заявленої до стягнення суми.

Таким чином, враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань та вищезазначені приписи норми чинного законодавства України, суд констатує правомірність заявлених позивачем вимог, а тому позов задовольняє у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача в сумі 1 908,42 грн.

Керуючись ст. ст. 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства "Підприємство комунальної власності" Енергодарської міської ради (71503, Запорізька область, м. Енергодар, пр. Будівельників, буд. 17, офіс 5-1, ) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька АЕС" (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133, , рахунок №1241 в ПАТ АБ "Укргазбанк" м. Енергодар, МФО 320478) - 55 152 (п'ятдесят п'ять тисяч сто п'ятдесят дві) грн. 24 коп. пені, 14 301 (чотирнадцять тисяч триста одна) грн. 03 коп. 3% річних, 57 774 (п'ятдесят сім тисяч сімсот сімдесят чотири) грн. 88 коп. інфляції та 1 908 (одна тисяча дев'ятсот вісім) грн. 42 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 07.09.2018.

Суддя Т.А. Азізбекян