ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"30" серпня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/869/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф.

при секретарі судового засідання Себовій О.О.

розглядаючи справу №916/869/18

За участю представників сторін:

Від прокуратури: Кірющенко А.В. - на підставі посвідчення № 035593 від 07.09.2015р.;

Від позивача-1: не з'явився;

Від позивача-2: не з'явився;

Від відповідача-1: не з'явився;

Від відповідача-2: Котіков В.М. - на підставі довіреності №818 від 12.06.2018р.;

Ноздрін О.М. - на підставі посвідчення №2235 від 26.06.2012р.;

Від третьої особи: не з'явився;

розглянувши справу за позовом Заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі Одеської міської ради та Одеської загальноосвітньої школи №39 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області до Комунальної установи "Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Приморського району м.Одеси" та Фізичної особи-підприємця Кульчицької Наталії Віталіївни про визнання недійсним договору оренди,-

. ВСТАНОВИВ:

11.05.2018 року Заступник керівника Одеської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі Одеської міської ради та Одеської загальноосвітньої школи №39 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. ГСОО № 932/18) до відповідачів Комунальної установи "Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Приморського району м.Одеси" та Фізичної особи-підприємця Кульчицької Наталії Віталіївни, в якій просить суд визнати недійсним договір оренди та зобов'язати звільнити приміщення.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.05.2018р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу №916/869/18 прийнято розглядати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на "12" червня 2018 р. о 11:00 год.

08.06.2018р. до канцелярії господарського суду Одеської області від Комунальної установи "Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Приморського району м. Одеси" надійшов відзив на позовну заяву за вх.ГСОО№11500/18.

27.06.2018р. до канцелярії господарського суду Одеської області від Фізичної особи-підприємця Кульчицької Наталії Віталіївни надійшов відзив на позовну заяву за вх.ГСОО№12921/18.

02.07.2018р. до канцелярії Господарського суду Одеської області від Заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №3 надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (вх.ГСОО№13080/18), відповідно до якої прокуратура просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

03.07.2018р. представник Фізичної особи-підприємця Кульчицької Наталії Віталіївни звернувся до Господарського суду Одеської області із заявою (вх.ГСОО№2-3343/18) про залучення до справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департамент комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артілерійська, 1).

Обгрунтовуючи своє клопотання представник Фізичної особи-підприємця Кульчицької Наталії Віталіївни посилається на те, що договір оренди №1509 від 13.07.2015р. укладений між відділом освіти Приморської районної адміністрації Одеської міської ради та ФОП Кульчицької Наталії Віталіївни було погоджено Департаментом комунальної власності Одеської міської ради.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.07.2018р. було залучено до участі у справі №916/869/18 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департамент комунальної власності Одеської міської ради та відкладено підготовче засідання на 31.07.2018р. о 11:50 год.

09.07.2018р. до канцелярії Господарського суду Одеської області від Заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №3 надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (вх.ГСОО№13630/18), відповідно до якої прокуратура просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У зв'язку із відрядженням судді Гута С.Ф. з 30.07.2018 р. по 01.08.2018 р., ухвалою господарського суду Одеської області від 23.07.2018р. підготовче засідання по справі №916/845/18 було призначено на 07.08.2018 р. о 11:00 год.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.08.2018р. було закрито підготовче провадження у справі №916/869/18 та призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на " 13" серпня 2018р. о 12:00 год.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.08.2018р. у зв'язку із усним клопотанням представника відповідача-2 було оголошено перерву у судовому засіданні по справі №916/869/18 на 30.08.2018р. о 10:00 год.

28.08.2018р. представник Фізичної особи-підприємця Кульчицької Наталії Віталіївни звернувся до Господарського суду Одеської області із заявою (вх.ГСОО№2-4356/18) про закриття провадження у справі у зв'язку із відсутністю предмету спору.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.08.2018р. заяву Фізичної особи-підприємця Кульчицької Наталії Віталіївни(вх.ГСОО№2-4356/18) про закриття провадження у справі у зв'язку із відсутністю предмету спору було задоволено частково, а саме провадження у справі №916/869/18 за позовом Заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі Одеської міської ради та Одеської загальноосвітньої школи №39 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області до відповідачів Комунальної установи "Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Приморського району м.Одеси" та Фізичної особи-підприємця Кульчицької Наталії Віталіївни за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради в частині позовних вимог про зобов'язання звільнити приміщення загальною площею 84,8 кв.м. вартістю 426948 грн., розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, 20 та повернення його Одеській загальноосвітній школі №39 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області було закрито, в зв'язку із підписанням акту приймання-передачі від 14.08.2018р. (оригінал якого міститься в матеріалах справи), відповідно до якого заявником Фізичною особою-підприємцем Кульчицькою Наталією Віталіївною 14 серпня 2018р. було повернуто Одеській загальноосвітній школі №39 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області об'єкт оренди - нежитлове підвальне приміщення площею 84,8 кв.м. вартістю 426 948грн., що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, 20.

30.08.2018р. судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

13.07.2015 між відділом освіти Приморської районної адміністрації (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Кульчицькою Наталією Віталієвною (орендарем) укладений договір оренди нежитлового приміщення № 1509, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, 20, вартістю 426948 грн. в Одеській загальноосвітній школі №39 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області.

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне володіння та користування підвальне приміщення загальною площею 84,8 кв.м. Метою оренди даного приміщення, відповідно до п. 4.1 вищезазначеного договору, є використання для обслуговування та ремонту комп'ютерної і оргтехніки.

Відповідно до п. 1.3 договору термін дії договору оренди з 13 липня 2015 року по 12 липня 2016 року. Додатками до договору є розпорядження №632 від 13.07.2015р., акт приймання-передачі приміщення, розрахунки орендної плати та відшкодування комунальних послуг.

Відповідно до додаткового договору від 18.07.2016р. №2 дію вказаного договору продовжено до 12.07.2017 року.

Відповідно до п. 7.8 договору сторони погодили, що у разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, що були передбачені договором, тобто до 12.07.2018 року.

Згідно розрахунку орендна плата за нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, 20, вартістю 426 948 грн. в Одеській загальноосвітній школі № 39 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області, складає 3112,45 грн. на місяць.

Згідно п. 4.1 Договору спірне приміщення передано в оренду для обслуговування та ремонту комп'ютерної та оргтехніки, тобто в цілях підприємницької діяльності Орендаря, не пов'язаної з навчально- виховним процесом та не з метою надання освітніх послуг.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців видами діяльності відповідача ФОП Кульчицької Н.В. є підприємницька діяльність, а саме основний вид економічної діяльності код КВЕД 46.18 діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами, крім того код КВЕД 46.19 шість посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; код КВЕД 95.11 ремонт комп'ютерів і периферійного устаткування; код КВЕД 95.12 ремонт обладнання зв'язку; код КВЕД 96.09 надання інших індивідуальних послуг, н. в. і. у.; код КВЕД 46.90 неспеціалізована оптова торгівля; код КВЕД 47.41 роздрібна торгівля комп'ютерами, периферійним сталюванням і програмним забезпеченням у спеціалізованих магазинах; код КВЕД 47.59 роздрібна торгівля меблями, освітлювальним приладдям та іншими товарами для дому в спеціалізованих магазинах; код КВЕД 47.78 роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах; код КВЕД 47.91 роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет; код КВЕД 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; відповідно не має ліцензії на здійснення діяльності у сфері освіти. Умови договору також не містять положень щодо надання будь - яких освітніх послуг в орендованому приміщенні.

Обґрунтовуючи позов, Прокурор посилається на приписи ст.ст.19,131-1 Конституції України, ст.ст.179,207 ГК України, ст.ст.203,215,216 ЦК України, ст.ст.23,25,28,29,63,80 Закону України ,,Про освіту", ст.ст.3,44 Закону України ,,Про загальну середню освіту", ст.26 Закону України ,,Про місцеве самоврядування в Україні" тощо та вказує, що оспорюваний правочин, за яким частина приміщення Школи передана в оренду ФОП Кульчицькій Н.В. для обслуговування та ремонту комп'ютерної і оргтехніки, укладено всупереч імперативній нормі, закріпленій в ч.5 ст.63 Закону України ,,Про освіту", якою заборонено використання об'єктів освіти не за призначенням. Крім того, на думку Прокурора, Установа не мала повноважень на укладання з ФОП Кульчицькою Н.В. додаткового договору від 18.07.2016р. № 2 про внесення змін до оспорюваного договору оренди нежитлового приміщення.

Комунальна установа "Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Приморського району м. Одеси" та Фізична особа-підприємець Кульчицька Наталія Віталіївна у письмових відзивах на позовну заяву просять у її задоволенні відмовити, оскільки:

- оспорюваний договір не порушує права ані Одеської міської ради (її компетентним органом погоджено внесення змін до угоди), ані Одеської загальноосвітньої школи №39 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області, в зв'язку з чим відсутні підстави для захисту інтересів держави в їх особах;

- передача в користування підвального приміщення за договором від 13.07.2015р. № 1509 не перешкоджає навчально-виховному процесу, воно не використовується Одеською загальноосвітньою школою №39 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області, має окремий вихід на вулицю, за його оренду своєчасно вноситься плата та відшкодовуються комунальні послуги, окремо ФОП Кульчицькою Н.В. надається благодійна допомога Школі, обслуговується її техніка, спільно з адміністрацією Школи ФОП Кульчицькою Н.В. заплановано на майбутній учбовий рік проведення різновиду курсів, які дадуть можливість учням Школи ознайомитись з новітніми винаходами, технологіями та буде сприяти розвитку об'ємного мислення, що буде мати безпосередній та позитивний вплив на навчально-виховний процес;

- приписи підпункту 2 п. 8 Переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 27.08.2010р. №796, дозволяють отримання доходів від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання, що тимчасово не використовується у навчальному процесі;

- договір оренди приміщення має відповідне погодження Санітарно-епідеміологічної станції м. Одеси та Інспекції техногенної безпеки в Одеській області.

У відповіді на відзив Прокурор додатково зазначив, що звернення до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні питання щодо припинення незаконного, нецільового використання приміщення навчального закладу. При цьому, подаючи позов, Прокурор представляє інтереси держави України, а не Одеської загальноосвітньої школи №39 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області, чи Одеської міської ради, якою протягом тривалого часу не вчинено жодних дій, спрямованих на визнання недійсним оспорюваного договору оренди.

Також Прокурор звертає увагу суду на правові позиції в аналогічних спорах Верховного Суду, викладені в постановах від 11.04.2018 р. по справі №911/1610/16, від 03.05.2018 р. по справі №902/215/17.

Одеська міська рада свою позицію з приводу спірних правовідносин суду не повідомила.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані сторонами докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Частиною 1 ст.15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

В силу частини 1 статті 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

При цьому, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Згідно ст.20 Господарського кодексу України, Держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав, визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб'єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч.1-3, 5 та 6 ст. 203 Цивільного кодексу України.

Згідно з частини 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За правилами частини 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до частини 3 ст. 207 Господарського кодексу України виконання господарського зобов'язання, визнаного судом недійсним повністю або в частині, припиняється повністю або в частині з дня набрання рішенням суду законної сили як таке, що вважається недійсним з моменту його виникнення. У разі якщо за змістом зобов'язання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобов'язання визнається недійсним і припиняється на майбутнє.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Частиною 2 ст.18 Закону України ,,Про освіту" в редакції, чинній на момент укладення договору від 13.07.2015р. № 1509 (далі - Закон), встановлено, що заклади освіти, що засновані на загальнодержавній або комунальній власності, мають статус державного закладу освіти.

Відповідно до приписів ст. ст. 28, 29 Закону України ,,Про освіту" №1060-ХІІ від 23.05.1991р. (чинного на час укладання договору) система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти; структура освіти включає, зокрема, загальну середню освіту.

Згідно із приписами ч. ч.1 та 4 ст. 61 Закону фінансування державних навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, коштів галузей народного господарства, державних підприємств і організацій, а також додаткових джерел фінансування. Додатковими джерелами фінансування є, зокрема, доходи від реалізації продукції навчально-виробничих майстерень, підприємств, цехів і господарств, від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання.

За змістом ч. 1 ст. 63 Закону матеріально-технічна база навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інші цінності. Майно навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених чинним законодавством.

В ч. 5 ст. 63 Закону прямо передбачено, що об'єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов'язані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням.

Таким чином, заснований на комунальній власності об'єкт освіти, під визначення якого підпадають не лише навчальний заклад, а й будівлі, споруди, землі, комунікації та інші цінності підприємств системи освіти, має обов'язково використовуватися за цільовим призначенням, тобто бути тісно пов'язаним з навчально-виховним процесом, в т.ч. у разі передачі об'єкта освіти в оренду.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11.04.2018 р. по справі № 911/1610/16, від 03.05.2018 р. по справі № 902/215/17. Згідно ч. 4 ст.236 ГПК України висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, враховуються судами при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

З огляду на наведене, те, що за договором оренди від 13.07.2015р. №1509 частина приміщень Одеської загальноосвітньої школи №39 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області передана в оренду ФОП Кульчицькій Н.В. для обслуговування та ремонту комп'ютерної і оргтехніки, відсутність в матеріалах справи доказів пов'язаності мети використання спірного приміщення з освітньою діяльністю, господарський суд дійшов висновку, що оспорюваним правочином фактично змінено цільове призначення частини приміщення навчального закладу (з навчального процесу на господарську діяльність орендаря), чим порушено ч.5 ст.63 Закону України ,,Про освіту".

Відтак, позовна вимога Заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №3 про визнання недійсним договору оренди підлягає задоволенню на підставі ст.ст.203,215,216 ЦК України.

Не приймаються до уваги викладені у відзивах Комунальної установи "Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Приморського району м. Одеси" та Фізичної особи-підприємця Кульчицької Наталії Віталіївни доводи про те, що в даному випадку відсутні передумови для захисту Прокурором інтересів держави в особі Одеської міської ради, оскільки, як вірно вказано у відповіді на відзив, звернення до суду: спрямоване на задоволення потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно-значимого питання щодо припинення незаконного, нецільового використання приміщення навчального закладу; зумовлено не вчиненням Одеською міською радою самостійних дій, спрямованих на визнання недійсним оспорюваного договору оренди.

Твердження відповідачів про те, що передача в орендне користування підвального приміщення не перешкоджає навчально-виховному процесу, воно не використовується Одеською загальноосвітньою школою №39 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області, має окремий вихід на вулицю, за його оренду своєчасно вноситься плата та відшкодовуються комунальні послуги, окремо ФОП Кульчицькою Н.В. надається благодійна допомога Школі тощо, господарський суд вважає такими, що не спричиняють відмову у позові, т.я. ці обставини не звільняють сторони за угодою від обов'язку дотримуватись вимог Закону, яким не дозволяється використання об'єкту освіти не для навчально-виховного процесу.

Наміри адміністрації Школи та ФОП Кульчицькою Н.В. провести різновид курсів, які дадуть можливість учням Школи ознайомитись з новітніми винаходами, технологіями та буде сприяти розвитку об'ємного мислення, що буде мати безпосередній та позитивний вплив на навчально-виховний процес стосуються майбутніх подій, в той час як при прийнятті рішення суд досліджує факти, що мають місце на теперішній час.

Посилання Комунальної установи "Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Приморського району м. Одеси" на приписи чинної редакції ст. 79 Закону України ,,Про освіту" є некоректними з огляду на те, що під час вирішення спору про визнання недійсним договору судом застосовується законодавство, що діяло на момент її укладання.

Що стосується посилань на підпункту 2 п. 8 Переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 27.08.2010 р № 796, то в цій частині потрібно зауважити, що дозволене цим нормативно-правовим актом отримання доходів від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання, що тимчасово не використовується у навчальному процесі, можливе лише за умови дотримання вимог ст. 63 Закону, зокрема ч. 5, яка зобов'язує використовувати об'єкт освіти тільки за цільовим призначенням.

Отримані ФОП Кульчицькою Н.В. погодження від контролюючих органів на правильність зроблених вище висновків суду ніяким чином не впливають, а, отже, залишаються без правової оцінки підстав, з яких вони отримувались.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об'єктивного з'ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Згідно п. 2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з цієї норми процесуального закону та того, що спір виник внаслідок неправомірних дій обох відповідачів, судовий збір в розмірі 8 166,22грн., сплачений за подачу позову, покладається на відповідачів у рівній мірі.

Керуючись ст. ст. 13, 20, 73, 74, 76, 86, 129, 165, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов Заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі Одеської міської ради та Одеської загальноосвітньої школи №39 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області до відповідачів Комунальної установи "Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Приморського району м.Одеси" та Фізичної особи-підприємця Кульчицької Наталії Віталіївни за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про визнання недійсним договору оренди - задовольнити.

2.Визнати недійсним договір оренди №1509 від 13.07.2015р. укладений між відділом освіти Приморської районної адміністрації Одеської міської ради та Фізичною особою-підприємцем Кульчицькою Наталією Віталіївною.

3. Стягнути з Комунальної установи "Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Приморського району м.Одеси" (65039, м. Одеса, вул. Канатна, 134; ) на користь прокуратури Одеської області (вул. Пушкінська, буд. №3, м. Одеса, 65026, код ЄДРЮОФОПГФ 03528552) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 4 083 (чотири тисячі вісімдесят три) грн. 11 коп.

4. Стягнути Фізичної особи-підприємця Кульчицької Наталії Віталіївни (65020, АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1) на користь прокуратури Одеської області (вул. Пушкінська, буд. №3, м. Одеса, 65026, код ЄДРЮОФОПГФ 03528552) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 4 083 (чотири тисячі вісімдесят три) грн. 11 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Накази видати в порядку ст.327 ГПК України

Повне рішення складено 10 вересня 2018 р.

Суддя С.Ф. Гут