ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року Справа № 926/2445/17

За позовом Кредитної спілки «Західна кредитна група» м. Чернівці

до відповідача ОСОБА_1 колективного підприємства «Тарас» м. Чернівці

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 «СК «Уніка» м. Київ

про стягнення 85389,23 грн.

Головуючий Бутирський А.А.

Судді: Дутка В.В.

ОСОБА_3

при секретарі Губчак І.Б.

Представники сторін:

Від позивача ОСОБА_4 адвокат (ордер серії ЧЦ № 12518 від 21.08.2017 р.)

Від відповідача ОСОБА_5 представник (довіреність від 12.04.2017 р.), ОСОБА_6 директор

Від третьої особи не зявився

У судовому засіданні приймали участь

СУТЬ СПОРУ: Кредитна спілка «Західна кредитна група» м. Чернівці звернулася з позовом до ОСОБА_1 колективного підприємства «Тарас» м. Чернівці про стягнення 104757,37 грн. шкоди, завданої відповідачем внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 05.05.2016 р.

Ухвалою від 27.07.2017 р. порушено провадження у справі, її розгляд призначено на 21.08.2017 р.

Ухвалою від 15.09.2017 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 «СК «Уніка», а вирішення спору перенесено на 27.09.2017 р.

У судовому засіданні 12.10.2017 р. відповідач подав суду заяву про колегіальний розгляд справи № 926/2445/17, зважаючи на те, що справа є досить складною та містить суперечливі письмові докази.

Ухвалою від 12.10.2017 р. прийнято рішення по колегіальний розгляд справи у складі трьох суддів.

Протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 13.10.2017 р. визначено наступний склад колегії суддів: Бутирський А.А. (головуючий), ОСОБА_7, ОСОБА_3 судді.

Ухвалою від 06.12.2017 р. призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено судовому експерту ОСОБА_8 (м. Івано-Франківськ, вул. Галицька, 49/2), експерту поставлено питання: яка вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1 після ДТП, що відбулось 05.05.2016 р.? Також даною ухвалою провадження у справі зупинено.

15.03.2018 р. до суду надійшло клопотання судового експерта ОСОБА_8, в якому йдеться про необхідність надання у розпорядження експерта наступних обєктивних даних:

- конкретні характер і розміри-обєми пошкоджень, деформацій автомобіля та усіх його пошкоджених складових внаслідок ДТП 05.05.2016 р. (зокрема, для металевих елементів кузова з даними про площу пошкодження) або про характер, обєми і номенклатуру дійсно необхідного відновлювального ремонту цього автомобіля внаслідок пошкодження в зазначеній ДТП, зокрема з переліком складових частин, що підлягали заміні (з одночасними назвами складових, які виключають їх різне тлумачення), з переліком складових, які підлягали ремонту із зазначенням конкретного виду, категорії складності цього ремонту, а також з переліком необхідних ремонтно-відновлювальних робіт з обробки, перевірки-дефектування, регулювання;

- фото огляду автомобіля та пошкоджень на електронному носії CV, DVD, які здійснені експертом та оцінювачем під час огляду ТЗ (оригінали, а не скановані копії), оскільки у матеріалах справи наявні тільки копії висновку з додатками нечітких копії фототаблиць та звіту з додатками нечітких копій фото непридатних (з яких неможливо встановити) для калькулуювання вартості ремонту транспортного засобу, оскільки не містять інформації, необхідної для визначення характеру і розмірів-обємів фактичних пошкоджень, деформацій та необхідного характеру, обєму і номенклатури дійсно необхідного відновлювального ремонту у відповідності до ремонтно-технологічних нормативів;

- конкретизувати дату, на яку необхідно визначити вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1, пошкодженого у ДТП 05.05.2016 р. (дату ДТП, дату огляду автомобіля, дату закінчення проведення експертизи чи іншу).

ОСОБА_9 від 21.03.2018 р. суд повідомив судового експерта, що надання витребуваної інформації є неможливим до повернення справи до суду.

04.04.2018 р. справа № 926/2445/17 повернулась до господарського суду Чернівецької області, у звязку з чим згадане клопотання судового експерта було призначено до розгляду по суті.

Ухвалою від 14.05.2018 р. витребувано від сторін докази, необхідні для проведення експертизи. Розгляд справи призначено на 26.04.2018 р.

Ухвалою від 26.04.2018 р. розгляд справи відкладено на 14.05.2018 р.

На виконання вимог суду позивачем надано висновок експертного автотоварознавчого дослідження про вартість відновлювального ремонту автомобіля Mitsubishi Galant та електронний носій CD-R, а датою, на яку необхідно визначити вартість відновлювального ремонту Mitsubishi Galant, д/н НОМЕР_2, вказано 01.03.2017 р. (дата проведення ремонту автомобіля).

У свою чергу, відповідач надав висновок № 03-01-17 та відповідь страхової компанії «Уніка» із засвідченими копіями додатків, а датою, на яку необхідно визначити вартість відновлювального ремонту Mitsubishi Galant, д/н НОМЕР_2, вказано 05.05.2016 р. (дата скоєння дорожньо-транспортної пригоди).

Згідно ч. 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Акт приймання-передачі наданих послуг з ремонту автомобіля НОМЕР_1 датований 01.02.2017 р., а відтак саме на цю дату необхідно визначити вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля.

Також ухвалою від 14.05.2018 р. зупинено провадження у справі № 926/2445/17 до повернення матеріалів справи з судової експертизи.

20.07.2018 р. до суду надійшов висновок експерта № 32 судової автотоварознавчої експертизи від 17.07.2018 р., згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1 після ДТП, що відбулось 05.05.2016 р., з врахуванням необхідного обєму відновлювального ремонту та характеру пошкоджень з урахуванням цін станом на 01.02.2017 р., складає 122176,29 грн.

Ухвалою від 23.07.2018 р. провадження у справі поновлено, розгляд справи призначено на 08.08.2018 р.

Ухвалою від 08.08.2018 р. прийнято заяву позивача про зменшення позовних вимог до 85389,23 грн., закрито підготовче провадження у справі № 926/2445/17 та призначено справу до розгляду по суті на 05.09.2018 р.

У судовому засіданні 05.09.2018 р. позивач підтримав позовні вимоги, а також надав клопотання про стягнення з відповідача 26008,40 грн. витрат на правничу допомогу.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись при цьому на те, що страхова сума за шкоду заподіяну майну становить 100000,00 грн., отже саме таку суму повинна була сплатити третя особа.

Третя особа не використала наданого законом права на участь у судовому засіданні, хоча і була повідомлена про час і місце слухання справи належним чином. При цьому неявка третьої особи не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши подані документи, зясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд

ВСТАНОВИВ:

29.04.2016 р. третьою особою оформлено поліс АЕ/9695078 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким застраховано відповідальність відповідача, а саме: транспортний засіб ATAMAN А 09244, номерний знак: СЕ 1125 АА, рік випуску 2013. Страхова сума за шкоду, заподіяну майну, за вказаним полісом становить 100000,00 грн.

05.05.2016 р. о 11:40 у м. Чернівці, по вул. Героїв майдану, 128 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, власником якого є позивач, та автомобіля НОМЕР_3, власником якого є відповідач. Вказана дорожньо-транспортна пригода оформлена протоколом про адміністративне правопорушення: серія АП1 № 980445, яким визнано ОСОБА_10, який керував автомобілем позивача, винним у порушенні п. 873.е Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

12.05.2016 р. позивач уклав з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_9 договір надання послуг, згідно якого останній зобовязувався поставити позивачеві запасні частини на суму 120000,00 грн. Запасні частини на вказану суму передані позивачеві 12.05.2016 р., що підтверджується відповідним актом.

12.05.2016 р. позивач уклав з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_11 договір поставки, згідно якого остання зобовязувалась поставити позивачеві запасні частини на суму 120000,00 грн. Запасні частини на вказану суму передані позивачеві 12.05.2016 р., що підтверджується відповідним актом.

Постановою Шевченківського райсуду м. Чернівці від 17.06.2016 р. у справі № 727/3427/16-п, яка набрала законної сили, закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_10 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

16.08.2016 р. оцінювачем ОСОБА_12 складено звіт про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу Mitsubishi Galant, д/н НОМЕР_2 від 05.05.2016 р., відповідно до якого вартість матеріального збитку власнику автомобіля на дату оцінки становить 36787,06 грн.

Згідно постанови Шевченківського райсуду м. Чернівці від 09.09.2016 р. у справі № 727/6515/16-п, яка набрала законної сили, визнано винним гр. ОСОБА_13 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, який проїхав на червоне світло світлофора та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_10

Гр. ОСОБА_13 працює водієм мікроавтобуса у відповідача (наказ № 47 від 21.04.1998 р.) та у день дорожньо-транспортної пригоди (05.05.2016 р.) виконував трудові обвязки на підприємстві відповідача (дорожній лист № 041650 від 05.05.2016 р.).

У жовтні 2016 р. позивач звернувся до третьої особи із заявою про виплату матеріального збитку за згаданою дорожньо-транспортною пригодою.

Третя особа, на підставі звіту № 42-1027 про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу Mitsubishi Galant, д/н НОМЕР_2 від 05.05.2016 р. (оцінювач ОСОБА_12), сплатив позивачеві 36787,06 грн. страхового відшкодування.

04.02.2017 р. судовим експертом ОСОБА_14 складено висновок № 03-01-17 експертного автотоварознавчого дослідження про вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1. Відповідно до даного висновку вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1 у результаті його пошкодження при ДТП 05.05.2016 р., станом на момент дослідження, становить 141544,43 грн.

24.04.2017 р. позивач направив відповідачеві претензію з вимогою відшкодувати матеріальну шкоду у сумі 141544,43 грн., на що останній відповів, що слід дочекатись виплати позивачеві страхового відшкодування третьою особою.

У січні-лютому 2017 р. позивач сплатив підприємцю ОСОБА_11 39000,00 грн. на виконання умов договору про надання послуг, а у квітні-травні 2017 р. позивач сплатив підприємцю ОСОБА_9 120000,00 грн. на виконання умов договору поставки. При цьому слід зазначити, що у платіжних дорученнях, за якими сплачувались кошти підприємцю ОСОБА_9, у графі призначення платежу вказано: оплата за послуги зг договору від 01/01/2016 р. без ПДВ. Враховуючи, що між сторонами укладено лише договір поставки від 12.05.2016 р., то і кошти сплачені на виконання умов згаданого договору, тобто має місце помилка в оформленні платіжного доручення щодо призначення платежу.

17.07.2018 р. судовим експертом ОСОБА_8 складено висновок № 32 судової автотоварознавчої експертизи, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1 після ДТП, що відбулось 05.05.2016 р., з врахуванням необхідного обєму відновлювального ремонту та характеру пошкоджень з урахуванням цін станом на 01.02.2017 р. складає 122176,29 грн.

За таких обставин справи позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України передбачає, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Гр. ОСОБА_13 є працівником відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини (п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»).

При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (абз. 3 п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»).

Таким чином, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 05.05.2016 р. і сталася з вини відповідача, позивачеві завдано шкоду на суму 122176,29 грн., з яких третьою особою сплачено 36787,06 грн. страхового відшкодування, тобто не відшкодовано 85389,23 грн.

Доводи відповідача спростовуються матеріалами справи та не беруться до уваги судом з підстав, що наведені вище. Також суд зазначає, що позивач вправі звернутись з позовом про відшкодування шкоди як до відповідача, так і до третьої особи.

Судові витрати у частині судового збору віднести на відповідача, з вини якого спір безпідставно доведено до розгляду судом.

У частині стягнення з відповідача 26008,40 грн. витрат на правничу допомогу слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ч.ч. 3 - 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В обґрунтування розміру заявленої суми витрат на правничу допомогу, позивач зазначає, що 26.09.2016 р. між позивачем та ОСОБА_15 обєднанням «Поляк, Кирилюк і Партнери» укладено Договір про надання юридичної (правової) допомоги № 11-к/16, згідно якого Адвокатське обєднання приймає на себе зобовязання надавати юридичну допомогу позивачеві.

Позивач надав звіти про надані юридичні послуги та докази сплати позивачем ОСОБА_15 обєднанню 26008,40 грн. Проте, у наданому позивачем договорі відсутній узгоджений сторонами механізм визначення вартості послуг, що надаються ОСОБА_15 обєднанням, а також не надано двосторонніх актів, підписаних останнім та позивачем, що є підставою для відмови у відшкодуванні витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 238-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Кредитної спілки «Західна кредитна група» м. Чернівці до ОСОБА_1 колективного підприємства «Тарас» м. Чернівці, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 «СК «Уніка» м. Київ про стягнення 85389,23 грн. задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 колективного підприємства «Тарас», , вул. Проектна, 1, м. Чернівці на користь Кредитної спілки «Західна кредитна група», , вул. Головна, 89/306, м. Чернівці 85389,23 грн. шкоди та 1600,00 грн. судового збору.

3. У стягненні з ОСОБА_1 колективного підприємства «Тарас» м. Чернівці 26008,40 грн. витрат на правничу допомогу відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного господарського суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 07.09.2018 р.

Головуючий ОСОБА_16
Судді ОСОБА_7 ОСОБА_3