ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2018 Справа № 904/2948/18
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрегат-Трейд», м. Суми

До: Товариства з обмеженою відповідальністю «Айс Логістика», м. Дніпро

Про: стягнення 3 200, 00 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ : не викликалися

СУТЬ СПОРУ:

ТОВ «Фрегат-Трейд» (позивач) звернувся до суду з позовом до ТОВ «Айс Логістика» (відповідач) про стягнення 3 200, 00 грн. - суми відшкодування збитків та штрафу, завданих не подачею , автомобіля на завантаження. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на порушення відповідачем умов договору перевезення вантажів автомобільним транспортом по території України №860 від 04.05.17р. ( укладеного між сторонами) в частині не подачі позивачу автомобілю під завантаження , що призвело до порушення зобов'язань експедитора ( позивача) перед замовником послуг - ТОВ «Фуд Девелопмент» та сплатою штрафу .

Ухвалою суду від 16.07.18р. було відкрите провадження у справі №904/2948/18 за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ГПК України , без призначення судового засідання та виклику сторін - за наявними у ній матеріалами.

ТОВ «Айс Логістика» (відповідач) своїм правом на подання до суду відзиву на позов не скористався, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням , направленим на адресу відповідача ( зазначену у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 03.07.18р., а.с.32) та повернутим органами звязку з посиланням «за закінченням терміну зберігання» ( а.с. 50-53).

За визначенням п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За загальними вимогами п. 91 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2009 № 270 (далі Правила), поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв'язку адресатам на поштову адресу або видаються/виплачуються в об'єкті поштового зв'язку. Рекомендовані поштові відправлення підлягають доставки до дому (п. 92. Правил). Вручення рекомендованих листів з позначкою «Судова повістка» в об'єкті поштового зв'язку не передбачено (п. 102 Правил).

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» з поважних причин, рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п'ять календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причини невручення (п. 116 Правил).

Здійснення зберігання рекомендованих листів із позначкою «Судова повістка», які не вручені під час доставки до дому із причин відсутності адресата, Правилами не передбачено, а отже, повернення такого повідомлення із зазначенням причини невручення «закінчення встановленого строку зберігання», суперечить вимогам Правил, та фактично відповідає причині повернення «у зв'язку з відсутністю адресата».

Аналізуючи зазначені вище положення Правил надання послуг поштового зв'язку, слід дійти висновку, що повернення судового рішення із проставленням у поштовому повідомленні відмітки про закінчення строку зберігання поштового відправлення, є підтвердженням відсутності особи адресата за адресою, а отже, день проставлення такої відмітки в поштовому повідомленні, слід вважати днем вручення судового рішення в порядку, п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України.

З урахуванням вищенаведених обставин, суд дійшов висновку щодо належного повідомлення відповідача про наявність в провадженні суду цієї справи та необхідність надання відзиву на позовну заяву.

Суд наголошує на тому, що ухвала суду була надіслана учасникам процесу завчасно на їх юридичні адреси, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідного судового процесуального документу. За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та про необхідність подання витребуваних судом документів.

При цьому, стаття 43 ГПК України зобов'язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Нормами статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обовязків щодо доказів. Тож, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень. Частиною першою статті 252 ГПК України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у раз неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Тому суд розглядає справу без призначення судового засідання та виклику сторін за наявними у ній матеріалами і документами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

04.05.17р. між ТОВ «Фрегат-Трейд» (експедитор) та ТОВ «Айс Логістика» (перевізник) було укладено договір перевезення вантажів автомобільним транспортним по території України №860 , відповідно умов якого предметом цього договору є порядок взаємовідносин , що виникають між перевізником і експедитором при здійсненні автомобільних перевезень вантажів експедитора , та повязаним з ними наданням різного виду послуг транспортними засобами перевізника за заявками експедитора (п.1.1. договору).

Згідно п.2.1.1 договору експедитор зобовязався надавати перевізнику заявки на перевезення вантажу і зазначенням: адреси відправника вантажу, дати і часу завантаження , найменування, ваги і габаритів вантажу, способу навантаження, особливих умов перевезення ( за наявності ), суми фрахту та перевезення, порядку проведення розрахунку, терміну доставки вантажу, та місця розвантаження вантажу; подана заявка є попередньою і підлягає узгодження шляхом обміну факсимільними або електронними копіями підписаних та скріплених печатками заявок; узгоджена і підтверджена обома сторонами в електронному або факсимільному вигляді заявка має силу оригіналу і є невідємною частиною цього договору.

Згідно пункту 2.2. договору перевізник зобов'язався забезпечити подачу технічно справного, укомплектованого та чистого, відповідно до гігієнічних вимог транспортного засобу (далі - ТЗ), пристосованого для перевезення вантажу згідно найменування вантажу, вказаного у заявці. (п.2.2.1. договору); прийняти вантаж за кількістю місць, при прийнятті вантажу перевірити точність записів у документах, зовнішній стан вантажу, його розміщення і кріплення. (п.2.2.2 договору); своєчасно інформувати експедитора про всі затримки при здійсненні перевезення. (п.2.2.3 договору); забезпечити доставку вантажу вантажоодержувачу в зазначені в заявці терміни (п.2.2.5 договору).

Відповідно до п.4.1. договору сторона, що порушила свої зобов'язання за цим договором, повинна без зволікання усунути ці порушення. У випадку, якщо неналежним виконанням договору іншій стороні заподіяні збитки у вигляді прямих збитків (витрат) та штрафних санкцій, винна сторона відшкодовує всю суму збитків стороні, яка їх понесла.

В разі запізнення подання транспортного засобу під завантаження за узгодженою сторонами заявкою більш, ніж на 5 (п'ять) години перевізник сплачує експедитору штраф у розмірі 300,00 гривень. (п.4.2. договору). Сплата штрафних санкцій, передбачених пунктами 4.2-4.8 даного договору, відбувається на підставі претензії, виставленої відповідною стороною договору, протягом 10 календарних днів з моменту отримання іншою стороною (п.4.9. договору)

Згідно пункту 6.4 договору, у разі, якщо сторони не можуть прийти до мирної угоди, то будь-який спір, що виникає за цим договором або у зв'язку з ним, підлягає передачі на вирішення до господарського суду з дотриманням правил підсудності, визначених чинним законодавством України (а.с.15-18).

З матеріалів справи вбачається, що по заявці № 3 від 22.05.18р. позивач доручив відповідачу здійснити перевезення вантажу. Вказана заявка була узгоджена та підписана сторонами. Завантаження автомобіля, реєстраційний номер МАН АА0625 РТ/АА5008 ХК, водій -ОСОБА_1, повинно було відбутися 23.05.2018р. о 19:00 годині (а.с.19).

За твердженнями позивача , в порушення умов вищезазначеного договору та не зважаючи на узгоджену домовленість сторін, перевізник (відповідач) автомобіль на завантаження не подав, про відмову від подачі експедитора не попередив. Більш того, на телефонні дзвінки ні менеджер, ні водій перевізника з 17-00 години не відповідали.

Вказаними діями відповідач зірвав перевезення, що призвело до порушення зобов'язань експедитора перед замовником послуг, і в свою чергу, до заподіяння збитків та застосування штрафних санкцій за невиконання зобов'язань.

24.05.2018р. замовником послуг - ТОВ «ФУД Девелопмент» було направлено позивачу претензію № 24-05/18 про стягнення штрафу за запізнення більше, ніж на 3 години, а фактично - не подання, автомобіля на завантаження, в сумі 2 900,00 грн. (а.с.21-22). Платіжним дорученням №1725 від 24.05.18р. вказана претензія була оплачена позиваче (а.с.28)

У звязку з тим, що вказані збитки заподіяні позивачу з вини відповідача і підлягали відшкодуванню останнім, позивачем було надіслано відповідачу претензію вих. №63 від 24.05.18р. про відшкодування збитків та сплату штрафу, завданих не подачею автомобіля на завантаження по підписаній заявці ( яка направлена позивачем рекомендованим листом № 1553 та отримана відповідачем 01.06.18р., як свідчать дані сайту Укрпошта) (а.с.23-24, 25, 26-27).

Проте, відповідач вищезазначену претензію залишив без задоволення, у звязку з чим позивач був вимушений звернутися з позовом до суду. Таким чином, на час винесення рішення у справі за відповідачем рахується заборгованість ,що складається з суми заподіяних позивачу збитків в розмірі 2 900, 00 грн. Окрім того позивач відповідно до п.4.2. договору нарахував відповідачу 300, 00 грн. штрафу за не подання автомобіля під завантаження. На час прийняття рішення у справі відповідачем жодних доказівна спростування обставин ,викладених у позовній заяві чи доказів погашення заподіяних збитків та штрафу не надано.

Згідно до ч.1 ст. 307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

У відповідності із ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Відповідно до ч.3-4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідачем жодних доказів на спростування обставин, викладених в позовній заяві, не надано; за таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2,13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 178, 233, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, господарський суд , -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі .

2. Стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Айс Логістика» ( 49000, м. Дніпро, шосе Запорізьке, 25; ) на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрегат-Трейд» (40000, м. Суми, вул. Перекопська, буд. 11; ) : 2 900, 00 грн. - збитків; 300, 00 грн. штрафу та 1 762, 00 грн. - витрат на сплату судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення складено та підписано без його проголошення 04.09.2018 р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення . Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення .

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції .

Суддя Васильєв О.Ю.