ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"30" серпня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/987/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловська Ю.М.

при секретарі судового засідання: Карагяур В.М.

за участю представників сторін:

від Приватного акціонерного товариства „Страхова група „ТАС: не зявились;

від Комунального підприємства Міські дороги: ОСОБА_1 (представник за довіреністю);

за позовом: Приватного акціонерного товариства „Страхова група „ТАС (03062, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 65);

до відповідача: Комунального підприємства Міські дороги (65010, м. Одеса, вул. Краснова, буд. 2-Б);

про стягнення 49 490,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

СУТЬ СПОРУ: Рішенням Господарського суду Одеської області від 13.08.2018р. (повне рішення складено 17.08.2018р.) у справі № 916/987/18 позов Приватного акціонерного товариства „Страхова група „ТАС задоволено та стягнуто з Комунального підприємства Міські дороги суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 49490,00 грн. та судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

22.08.2018 року до канцелярії суду від Комунального підприємства Міські дороги надійшла заява про розстрочення виконання рішення суду (вх .ГСОО №2-4292/18), згідно якої заявник просить суд надати розстрочку виконання рішення суду до 31.12.2018 року та з 01.09.2018 року надати розстрочку на 4 місяці, тобто до 31.12.2018 року по сплаті заборгованості рівними частинами, а саме по 12 813,00 грн.

В обґрунтування вказаної заяви заявник зазначає, що КП Міські дороги є підприємством з комунальною формою власності та його діяльність не повязана з комерційною діяльністю, в звязку з чим підприємство має неприбутковий характер діяльності, при цьому, зазначає, що у звязку з погодними умовами під час, скоєння дорожньо-транспортної пригоди, не було фізичної можливості щодо повідомлення позивача про відповідну пригоду та зазначене, за думкою заявника, свідчить про незначну ступінь вини підприємства заявника.

Згідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, ухвалою суду від 27.08.2018 року заяву КП Міські дороги про розстрочення виконання рішення суду вх. № 2-4292/18, судом було призначено до розгляду в засіданні суду на 30.08.2018 року.

У судове засідання представник Приватного акціонерного товариства „Страхова група „ТАС не зявився, однак, 29.08.2018р. до канцелярії суду на електронну пошту (без засвідчення електронним цифровим підписом) надійшло клопотання представника відповідного товариства про призначення судового засідання в режимі відеоконференції та заперечення щодо заяви відповідача про розстрочення рішення суду.

Між тим, у суду відсутні підстави для прийняття до розгляду даних заяв, оскільки вони не оформлені належним чином та подані з порушенням вимог п. 17.1 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України (Перехідні положення).

Представник КП Міські дороги у судовому засіданні від 30.08.2018 року подану заяву підтримав та просив суд задовольнити її.

Суд, дослідивши матеріали справи та подану відповідачем заяву, заслухавши пояснення представника відповідача, дійшов наступних висновків:

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також, серед іншого, враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору та наявність стихійного лиха, інших надзвичайних подій тощо.

За приписами ч. 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Так, вищезазначеними нормами визначено процесуальну можливість вирішення питань, пов'язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду, оскільки у процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

Розстрочка означає виконання рішення частинами, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі та допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

При цьому, підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його виконання неможливим.

Разом з тим, слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 331 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає. Однак, вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення суд повинен враховувати ступінь вини відповідача у виникненні спору та наявність стихійного лиха, інших надзвичайних подій тощо.

Отже, виходячи із наведеного, в основу судового рішення про надання розстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим його виконання. З цією метою, під час вирішення питання про розстрочку виконання рішення, суд має врахувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи. При цьому, суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Так, виконання рішення про стягнення коштів може бути неможливим через відсутність коштів на рахунках боржника, тощо. Однак, в будь-якому разі, суд повинен виходити із збалансованості інтересів сторін, не надаючи при цьому перевагу жодній із сторін.

Крім того, з аналізу процесуальних норм, які регулюють питання можливості надання розстрочки виконання рішення суду, вбачається, що законодавець у будь-якому випадку пов'язує розстрочку виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення та оцінка доказів, що підтверджують зазначені обставини повинна бути здійснена за правилами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, відповідачем до клопотання про розстрочку виконання рішення суду не надано жодних доказів на підтвердження наявності обєктивних обставин, тобто таких, що не залежать від волі КП „Міські дороги, які ускладнюють виконання рішення у даній справі або роблять його неможливим.

При цьому, суд приймає до уваги ставлення боржника до вирішення спору та ступінь вини відповідача у виникненні спору, але зазначає, що належність відповідача до комунальної сфери економіки не дає боржнику преференцій у виконанні судових рішень, тоді як зазначення боржника про неприбутковість установи може свідчити про неможливість виконання рішення суду у визначені боржником строки.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка, розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру...", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв'язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання названий Суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом'якшення у виконавчому провадженні, а, отже, сама можливість надання розстрочки виконання судового акта повинна носити виключний характер.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з огляду на те, що наведені відповідачем (боржником) підстави для розстрочки виконання судового рішення не є тими виключними обставинами, які давали б підстави для розстрочки виконання судового рішення та не підтверджені належними доказами, суд доходить висновку про відсутність підстав для розстрочення виконання рішення суду від 13.08.2018р., в звязку з чим заява КП Міські дороги вх .ГСОО №2-4292/18 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 233-235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.У задоволені заяви Комунального підприємства Міські дороги про розстрочення рішення суду від 13.08.2018 року по справі №916/987/18 вх. ГСОО №2-4292/18 відмовити.

2.Копії ухвали надіслати:

1) Приватному акціонерному товариству „Страхова група „ТАС на адресу:

- 03062, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 65;

2) Комунальному підприємству Міські дороги на адресу:

- 65031, м. Одеса, вул. Промислова, 38.

Ухвала набирає законної сили 30.08.18р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя Ю.М. Невінгловська