Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2018 р. м. Житомир Справа № 906/575/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Терлецької-Байдюк Н.Я.

секретар судового засідання: Стретович Н.К.

за участю представників сторін:

від позивача: Вознюк Є.В. - довіреність №14-69 від 14.04.2017

від відповідача: не прибув;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія

"Нафтогаз України" (м. Київ)

до Комунального підприємства "Комунальник" Овруцької міської ради Житомирської

області (м. Овруч Житомирська область)

про стягнення 1551,64 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з Комунального підприємства "Комунальник" 1276,24грн. - пені та 275,38грн. - 3% річних за неналежне виконання умов договору №2439/14-КП купівлі-продажу природного газу від 28.01.2014.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, вкладених у позовній заяві.

Відповідач відзив на позов не надав, його представник в судове засідання не з'явився.

Ухвали суду про відкриття провадження у справі від 05.07.2018 та відкладення розгляду справи від 26.07.2018, що направлялися на адресу відповідача: вул. Франка, 5-А, м. Овруч, Житомирська область, повернулися до суду з відміткою пошти "інші причини, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення".

Слід зазначити, що згідно витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на запит судді Господарського суду Житомирської області Терлецької-Байдюк Н.Я. Комунальне підприємство "Комунальник" Овруцької міської ради Житомирської області знаходиться за адресою : 11106, Житомирська область, м.Овруч, вул. Франка, буд.5-А. Відомості про перебування юридичної особи у процесі припинення відсутні.

Згідно ч.7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно п. п. 3-5 ч.6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно ст. 232 ГПК України судовим рішенням є, зокрема, ухвали.

Отже, з врахуванням вищезазначеного, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Згідно ч.2 ст. 178, ч.1 ст. 202 ГПК України, справа розглядається за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

28.01.2014 між Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (продавець/позивач) та Комунальним підприємством "Комунальник" Овруцької міської ради Житомирської області (покупець/відповідач) укладено договір № 2439/14-КП-10 купівлі-продажу природного газу (а.с.16-21), за умовами якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія " Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов'язується прийняти і оплати природний газ (надалі-газ), в обсязі, зазначеному у п.2.1 цього договору (п.1.1 договору).

Газ, що постачається за цим договором, використовується покупцем виключно для вироблення теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб'єктами господарювання (крім бюджетних організацій та установ), (далі - споживачам покупця) (п.1.2 договору).

Сторони погодили, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 наступного за місяцем поставки газу (п.6.1 договору).

У пункті 2.1 договору встановлено, що термін поставки газу складає з 1 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року включно.

На виконання умов договору позивач за період з січня 2014 року по квітень 2014 року передав, а відповідач отримав природний газ на загальну суму 141795,73грн., що підтверджується актами приймання-передачі від 31.01.2014 на суму 58996,91грн.; від 28.02.2014 на суму 48705,68грн., від 31.03.2014 на суму 28617,66грн., від 30.04.2014 на суму 5475,48грн. (а.с.24-27).

Позивач зазначає, що відповідач оплату за переданий газ здійснював несвоєчасно та не виконав зобов'язання у строк, визначений п.6.1 договору.

У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань згідно договору купівлі-продажу природного газу №2439/14-КП-10 від 28.01.2014, позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 1276,24грн. - пені та 275,38 грн. - 3% річних.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову, враховуючи наступне.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору купівлі-продажу природного газу від 28.01.2014.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Це положення кореспондується зі ст.193 ГК України, згідно якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до норм ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вже встановлено судом, сторони у п.6.1 договору погодили строк оплати отриманого природного газу, а саме - до 14 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Натомість, відповідач свої зобов'язання щодо оплати отриманого товару виконував з порушенням умов, встановлених у п.6.1 договору, тобто з простроченням оплати, що підтверджується довідкою по операціях за договором (а.с.29).

Зі змісту ст.610 ЦК України випливає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Отже, порушення відповідачем строків оплати отриманого від позивача природного газу є порушенням зобов'язання, що відповідно до ст. 611 ЦК України тягне за собою правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплату неустойки.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Умовами п.7.3 Договору сторони визначили відповідальність відповідача у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, в разі невиконання покупцем умов п.6.1 договору.

Як вбачається з розрахунку (а.с.14-15), за несвоєчасно проведену оплату отриманого природного газу позивачем нарахована та заявлена до стягнення пеня в загальній сумі 1276,24 грн.

Перевіривши правильність нарахування пені, суд встановив, що розрахунок є арифметично вірним, заявлена позивачем вимога в частині стягнення 1276,24грн. пені є обґрунтованою, заявленою у відповідності до умов договору та чинного законодавства, тому підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача 3% річних суд зазначає наступне.

Приписами ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача (а.с.14-15), розмір 3% річних становить 275,38грн. Перевіривши розрахунок 3% річних, суд встановив, що останній є арифметично вірним та відповідає нормам чинного законодавства.

Згідно із ч.ч.2, 3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач позов за предметом та підставами не оспорив, своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні та подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову на загальну суму 1551,64 грн., з яких: 1276,24 грн. - пеня, 275,38 грн. - 3% річних.

За правилами ст.129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Комунальник" Овруцької міської ради Житомирської області (11106, Житомирська область, м. Овруч, вул. Франка, буд.5-А, )

на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького,6, ):

- 1276,24грн. - пені;

- 275,38грн. - 3% річних;

- 1762,00грн. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 10.09.18

Суддя Терлецька-Байдюк Н.Я.

Віддрукувати:

1 - в справу

2, 3 - сторонам (рек. з повід.)