ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2018 року

м. Київ

Справа № 903/69/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пєскова В.Г. - головуючий, Жукова С.В., Погребняка В.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Анісімової М.О.;

за участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ+» - Андріяш Н.В.;

розглянув касаційну скаргу забезпеченого кредитора ОСОБА_5

на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 19.06.2018

у складі колегії суддів: Василишин А.Р. (головуючий), Розізнана І.В., Філіпова Т.Л.

та на ухвалу Господарського суду Волинської області від 28.02.2018

у складі судді: Войціховського В.А.

у справі за заявою ОСОБА_8

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ+»

про банкрутство.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Розгляд справи відбувається відповідно до положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції Закону від 22.12.2011 № 4212-VІ, чинній після 19.01.2013).

Хронологія подій та опис фактів, встановлених судами першої та апеляційної

інстанції

1. 06.02.2018 ОСОБА_8 звернувся до Господарського суду Волинської області із заявою про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ+».

2. При цьому ініціюючий кредитор засвідчив, що рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.01.2016 в справі № 161/16049/15-ц не виконане до цього часу, сума боргу складає 5 000 000 грн, неустойка до стягнення з ТОВ «ІНВЕСТ+» не пред'являлася, сума вимог кредитора не забезпечена заставою майна боржника, повідомив про отримання від ДВС постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.09.2017, зазначив, що додатково отримано відомості з автоматизованої системи виконавчих проваджень про винесення державним виконавцем 13.09.2017 постанови про арешт майна боржника, зауважив, що будь-яких інших дій державним виконавцем вчинено не було.

Розгляд справи судами

3. Ухвалою Господарського суду Волинської області від 28.02.2018, залишеною без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 19.06.2018, відкрито провадження у справі про банкрутство боржника, здійснено інші процесуальні дії.

Судові рішення мотивовані тим, що боржник не спроможний виконати свої грошові зобов'язання перед заявником в загальному розмірі 5 000 000 грн протягом трьох місяців після настання встановленого строку їх сплати. Суди також з посиланням на відповідне законодавство визнали вимоги ініціюючого кредитора безспірними.

Крім того, суд апеляційної інстанції вказав, що доводи апелянта щодо нехтування старшим державним виконавцем Другого відділу органу ДВС м. Луцька Януш Н.В. своїми обов'язками при примусовому виконанні судового рішення по справі № 161/16049/15-ц, не можуть бути прийняті в справі № 903/69/18, оскільки дані доводи не підтверджено судовим рішенням по справі № 161/16049/15-ц (чи в іншій справі) щодо встановлення бездіяльності вищевказаного старшого державного виконавця; Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» чи іншим законодавчим актом не надано право господарському суду встановлювати законність чи незаконність дій чи бездіяльності органу ДВС щодо виконання судового рішення (це, за загальним правилом, встановлюється при розгляді скарги на дії чи бездіяльність відповідного органу ДВС, в ході примусового виконання).

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

4. Забезпечений кредитор ОСОБА_5 подав касаційну скаргу на рішення судів першої та апеляційної інстанції з проханням про їх скасування та ухвалення нового рішення, яким відмовити ОСОБА_8 у відкритті провадження у справі про банкрутство ТОВ «ІНВЕСТ+».

Посилання зроблені на порушення положень частини третьої статті 10 та статті 16 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» через відсутність у вимогах заявника ознак безспірності.

Б. Відзив на касаційну скаргу

20.08.2018 до Верховного Суду надійшов від розпорядника майна боржника Гуріна Р.А. відзив на касаційну скаргу, в якому з посиланням на правильність застосування судами норм права наведено прохання залишити без змін рішення судів першої та апеляційної інстанцій.

Крім того, розпорядник майна боржника Гурін Р.А. подав клопотання про відкладення розгляду справи з підстави його участі у розгляді справи № 823/2106/18 у Черкаському окружному адміністративному суді (розгляд цієї справи також призначено на 28.08.2018 о 14 год. 20 хв.).

Судовою колегією відхиляється дане клопотання, оскільки відповідно до положень процесуального законодавства участь у розгляді справи у суді касаційної інстанції не є обов'язковою, а нез'явлення представників учасників справи в судове засідання не є перешкодою для розгляду касаційної скарги.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА

5. Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон про банкрутство)

Стаття 10 частина третя. Підвідомчість, підсудність, підстави для відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство

3. Справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Стаття 16 частина сьома. Відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство

7. Суд відмовляє в відкритті провадження (проваджень) у справі про банкрутство, якщо:

заявником не доведено наявності підстав для відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство;

вимоги кредитора є повністю забезпеченими майном боржника;

вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження;

вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду;

відсутня хоча б одна з підстав, передбачених частиною третьою статті 10 цього Закону;

за наявності підстав, передбачених статтею 15 цього Закону.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи

і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

А. Щодо суті касаційної скарги

6. Судова колегія відхиляє доводи касаційної скарги про неправильне застосування положень статей 10, 16 Закону про банкрутство у зв'язку з наступним.

7. Згідно з частиною третьою статті 10 Закону про банкрутство справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом. Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

8. У статті 1 Закону про банкрутство визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника.

9. В абзаці п'ятому частини першої цієї ж статті встановлено, що грошове зобов'язання - зобов'язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов'язань відносяться також: зобов'язання щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов'язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов'язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов'язань боржника, в тому числі зобов'язань щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов'язання, які виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров'ю громадян, зобов'язання з виплати авторської винагороди, зобов'язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі.

10. Неплатоспроможність визначається положеннями Закону про банкрутство як неспроможність суб'єкта підприємницької діяльності виконати після настання встановленого строку грошові зобов'язання перед кредиторами не інакше, як через відновлення його платоспроможності.

11. Відповідно до частини шостої статті 16 Закону про банкрутство за наслідками розгляду заяви про порушення справи про банкрутство та відзиву боржника, господарський суд виносить ухвалу про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство або відмову у відкритті провадження (проваджень) у справі про банкрутство.

12. Згідно з частиною сьомою статті 16 Закону про банкрутство суд відмовляє в відкритті провадження (проваджень) у справі про банкрутство, якщо: заявником не доведено наявності підстав для відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство; вимоги кредитора є повністю забезпеченими майном боржника; вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду; відсутня хоча б одна з підстав, передбачених частиною третьою статті 10 цього Закону; за наявності підстав, передбачених статтею 15 цього Закону.

13. Стаття 15 Закону про банкрутство передбачає, що господарський суд не пізніше п'яти днів з дня надходження до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство повертає її та додані до неї документи без розгляду, якщо: заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посаду якої у заяві не зазначено; заява не відповідає змісту вимог, зазначених у цьому Законі; не подано доказів щодо сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі; заявник-кредитор не подав доказів неспроможності боржника виконати свої грошові зобов'язання перед кредиторами в розмірі, визначеному частиною третьою статті 10 цього Закону, протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено цим Законом; заявник-кредитор не надав доказів надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів; з інших підстав, передбачених статтею 63 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Закону. Повернення заяви про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку. Якщо про порушення справи про банкрутство подано кілька заяв і одна з них повертається без розгляду, суддя розглядає інші заяви про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство. Про повернення заяви про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство без розгляду суд виносить ухвалу. Заява про порушення справи про банкрутство може бути відкликана заявником (заявниками) до дати проведення підготовчого засідання суду. У разі відкликання заяви про порушення справи про банкрутство до винесення ухвали про її прийняття господарський суд виносить ухвалу про повернення заяви про порушення справи про банкрутство. У разі відкликання заяви про порушення справи про банкрутство після винесення ухвали про її прийняття до дати проведення підготовчого засідання суду господарський суд виносить ухвалу про залишення заяви без розгляду. Господарський суд має право не прийняти відкликання заяви про порушення справи про банкрутство, якщо це порушує чиї-небудь права чи охоронювані законом інтереси або якщо до господарського суду надійшла інша заява (заяви) кредитора (кредиторів) про порушення справи про банкрутство. Боржник не має права відкликати заяву про порушення справи, подану ним відповідно до вимог частини п'ятої статті 11 цього Закону.

14. Судами встановлено наступне.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.01.2016 в справі № 161/16049/15-ц (провадження № 2/161/133/16) стягнуто з боржника на користь заявника грошові кошти за договором позики від 02.06.2014 у розмірі 5 000 000 грн.

12.03.2016 на примусове виконання зазначеного рішення суду було видано виконавчий лист по справі № 161/16049/15-ц (провадження № 2/161/133/16).

13.09.2017 з метою примусового виконання боржником виконавчого документа, старшим державним виконавцем другого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області Януш Н.В., за заявою ОСОБА_8, було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 54705771 про примусове стягнення з боржника на користь заявника грошових коштів за договором позики від 02.06.2014 в сумі 5 000 000 грн.

При цьому на момент звернення заявника до суду з відповідною заявою рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.01.2016 в справі № 161/16049/15-ц (провадження № 2/161/133/16) не виконане.

15. Оскільки в справі відсутні будь-які докази, котрі б вказували на виконання боржником своїх зобов'язань, і він (боржник) визнає факт невиконання вказаного вище рішення суду та існування відповідної заборгованості, то суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що боржник неспроможний виконати свої грошові зобов'язання перед заявником в загальному розмірі 5 000 000 грн протягом трьох місяців після настання встановленого строку їх сплати.

16. При цьому доводи скаржника щодо нехтування старшим державним виконавцем Другого відділу органу ДВС м. Луцька Януш Н.В. своїми обов'язками при примусовому виконанні судового рішення по справі № 161/16049/15-ц відхиляються судовою колегією, оскільки ці доводи не підтверджено судовим рішенням по справі № 161/16049/15-ц (чи в іншій справі) щодо встановлення незаконності бездіяльності вищевказаного старшого державного виконавця. Крім того, Законом про банкрутство чи іншим законодавчим актом не надано права господарському суду встановлювати законність чи незаконність дій чи бездіяльності органу ДВС щодо виконання судового рішення (за загальним правилом це встановлюється при розгляді скарги на дії чи бездіяльність відповідного органу ДВС в ході примусового виконання).

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

17. Таким чином, оскільки оскаржені рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги забезпеченого кредитора ОСОБА_5 і про залишення без змін постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 19.06.2018 та ухвали Господарського суду Волинської області від 28.02.2018.

В. Правовий висновок

З огляду на викладене вище колегія суддів доходить до наступного висновку.

Відсутність будь-яких доказів, які б вказували на виконання боржником своїх зобов'язань протягом трьох місяців, і визнання боржником факту невиконання рішення суду про стягнення з нього боргу та існування відповідної заборгованості на суму понад 300 розмірів мінімальних розмірів заробітної плати на момент звернення до суду із заявою про порушення справи про банкрутство свідчить про неспроможність боржника виконати свої грошові зобов'язання та про наявність підстав для порушення справи про банкрутство такого боржника.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 300, 301, пунктом 1 частини першої статті 308, статтями 309, 315 ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу забезпеченого кредитора ОСОБА_5 залишити без задоволення.

2. Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 19.06.2018 та ухвалу Господарського суду Волинської області від 28.02.2018 у справі № 903/69/18 залишити без змін.

3. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Г. Пєсков

Судді С.В. Жуков

В.Я. Погребняк