ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2018 року

м. Київ

Справа № 909/1040/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Катеринчук Л.Й. - головуючий, Білоус В.В., Погребняк В.Я.

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "САТ",

відповідач-1 - Публічне акціонерне товариство "Західінкомбанк",

відповідач-2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрінтехбуд"

розглянув касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Західінкомбанк" Костенка Ігоря Івановича

на постанову Львівського апеляційного господарського суду

від 19.04.2018

у складі колегії суддів: Орищин Г.В. (головуючий), Галушко Н.А., Данко Л.С.

та рішення Господарського суду Івано-Франківської області

від 17.01.2018

у складі судді Михайлишина В.В.

у справі №909/1040/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "САТ"

до Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінтехбуд"

про визнання припиненим договору іпотеки та зняття обтяжень

ПРОЦЕДУРА КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

1. 08.05.2018 Публічне акціонерне товариство "Західінкомбанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Західінкомбанк" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою №549-19 від 08.05.2018 на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 19.04.2018 та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 17.01.2018 у справі №909/1040/17 в порядку статей 286-289 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, чинній з 15.12.2017 (далі - ГПК України).

2. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №909/1040/17 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Білоус В.В., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2018.

3. Ухвалою від 22.06.2018 Верховний Суд відкрив касаційне провадження у справі №909/1040/17 Господарського суду Івано-Франківської області за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Західінкомбанк" Костенка Ігоря Івановича на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 19.04.2018 та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 17.01.2018, призначив розгляд касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Західінкомбанк" на 21.08.2018 о 10 год. 45 хв. у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6 в залі судових засідань №326, задовольнив клопотання Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Західінкомбанк" Костенка Ігоря Івановича про зупинення виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 17.01.2018 та постанови Львівського апеляційного господарського суду від 19.04.2018 у справі №909/1040/17 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку, зупинив виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 17.01.2018 та постанови Львівського апеляційного господарського суду від 19.04.2018 у справі №909/1040/17 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

4. Товариство з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "САТ" подало відзив на касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Західінкомбанк" Костенка Ігоря Івановича.

5. На розгляд касаційного суду винесено проблему застосування частини 3 статті 49 Закону України "Про іпотеку", статті 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", статей 236, 237, 238 ГПК України.

ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Короткий зміст позовних вимог

6. 08.11.2017 до Господарського суду Івано-Франківської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «САТ» до Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» та ТзОВ «Укрінтехбуд» про визнання припиненим договору іпотеки від 14.04.2006 та зняття обтяжень, зареєстрованих на підставі цього договору іпотеки.

6.1. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ПАТ "Західінкомбанк", як іпотекодержатель, не скористалося правом придбання предмета іпотеки за результатами третіх прилюдних торгів, що відповідно до частини 3 статті 49 Закону України "Про іпотеку", є підставою для припинення договору іпотеки за рішенням суду. При цьому вказує на порушення його права, як іпотекодавця, на законне очікування прийняття предмета іпотеки в рахунок погашення заборгованості позичальника. Правову позицію обґрунтовує висновками щодо застосування статей 3, 17 та 49 Закону України "Про іпотеку", які викладені у постанові Верховного суду України від 07.10.2015 по справі № 6-222цс15, послався також на те, що самого рішення про припинення договору іпотеки не достатньо для реального припинення всіх заборон та обтяжень накладених на підставі цього договору, а тому просить суд вирішити і це питання, а також повідомив, що 09.08.2012 Господарський суд Івано-Франківської області порушив провадження у справі № 5010/1023/2012-Б-24/38 про банкрутство ТОВ "Укрінтехбуд". ПАТ "Західінкомбанк" звертався до суду із заявою про визнання його грошових вимог до боржника, які ухвалою від 12.02.2013 судом було визнано та включено до загального реєстру вимог кредиторів боржника. 11.04.2013 року Господарський суд Івано-Франківської області виніс постанову про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінтехбуд" банкрутом і відкрив ліквідаційну процедуру, яка станом на сьогоднішній день остаточно не завершена. Також позивач зазначив, що згідно з постановою Правління Національного банку України від 28.05.2014 № 316 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 29.05.2014 прийнято рішення № 38 про запровадження з 29.05.2014 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві "Західінкомбанк", а відповідно до постанови від 22.07.2014 № 433 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" прийнято рішення від 23.07.2014 № 63 "Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" та призначено уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" строком до 22.07.2018, про що в газеті "Голос України" від 29.07.2014 № 142 (5892) наявна публікація.

Короткий зміст рішення першої інстанції

7. Рішенням від 26.09.2017 Господарський суд Івано-Франківської області від 17.01.2018 позов Товариства з обмеженою відповідальністю Авіакомпанія САТ до Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк", ТОВ "Укрінтехбуд" про визнання припиненим договору іпотеки задоволено, визнано припиненим договір іпотеки, укладений між Комерційним банком "Західінкомбанк", правонаступником якого є ПАТ "Західінкомбанк", як іпотекодержателем, ТОВ "Авіакомпанія "САТ", як іпотекодавцем, та ТОВ "Укрінтехбуд", як позичальником, посвідчений 14.04.2006 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 204-Д, предметом якого є адміністративні приміщення, зазначені в плані літерою "А", загальною площею 135 м. кв., розташовані за адресою: вул. Ленкавського, буд. 20, м. Івано-Франківськ, належні ТОВ "Авіакомпанія "САТ", знято (припинено) зареєстровані на підставі договору іпотеки від 14.04.2006 № 240-Д реєстратором: приватним нотаріусом 21.04.2006 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна обтяження реєстраційний номер 3131729, тип обтяження: заборона на нерухоме майно та 04.08.2006 в Державному реєстрі іпотек, обтяження реєстраційний номер 3563658, тип обтяження: іпотека, стягнуто з ПАТ "Західінкомбанк" на користь ТОВ "Авіакомпанія САТ" - 1 600 гривень судового збору, стягнуто з ТОВ "Укрінтехбуд" на користь ТОВ "Авіакомпанія "САТ" 1 600 гривень судового збору.

7.1. Суд першої інстанції встановив таке:

- 13.04.2006 між ТОВ Комерційний банк "Західінкомбанк" (надалі ТзОВ КБ "Західінкомбанк"), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Західінкомбанк" (надалі ПАТ "Західінкомбанк"), як кредитором, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрінтехбуд" (надалі ТзОВ "Укрінтехбуд"), як позичальником, укладено кредитний договір № 1304/06, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредитні кошти, а останній зобов'язався сплачувати відсотки за їх користування та повернути їх в повному обсязі до 13.04.2009;

- в забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, між ТзОВ КБ "Західінкомбанк", як іпотекодержателем, ТзОВ "Авіакомпанія "САТ", як іпотекодавцем, та ТзОВ "Укрінтехбуд", як позичальником, укладено договір іпотеки, який 14.04.2006 посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 240-Д.

- 21.04.2006 за № 3131729 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу зареєстровано заборону на предмет іпотеки. Відповідно до розділу 3 договору іпотеки, предметом іпотеки виступили адміністративні приміщення, які зазначені в плані літерою А, загальною площею 135 кв. м., знаходяться за адресою вул. Ленкавського, буд. 20, м. Івано-Франківськ. Предмет іпотеки належить ТзОВ Авіакомпанія САТ на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, який 31.12.2004 посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу, за реєстровим номером 509-Д, зареєстрований в Державному реєстрі правочинів 31.12.2004 за № 441025, зареєстрований в Івано-Франківському ОБТІ згідно з Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6222004 від 17.01.2005, реєстраційний номер 550767, в реєстрову книгу № 8в номер запису 1122, договору про поділ майна в натурі (виділ), посвідченого 28.01.2005 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу за реєстровим № 29-д, зареєстрований в Державному реєстрі правочинів 02.02.2005 за № 458478, зареєстрований в Івано-Франківському ОБТІ згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6425196 від 07.02.2005, реєстраційний номер 9798563, в реєстрову книгу №17в номер запису 1945 (п. 3.6 договору);

- позичальник ТзОВ "Укрінтехбуд" взятих, на себе зобов'язань за кредитним договором не виконав, кредитних коштів не повернув. У зв'язку із неналежним виконанням позичальником зобов'язань за кредитним договором ПАТ "Західінкомбанк" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною вимогою до ТзОВ "Авіакомпанія "САТ" про звернення стягнення на предмет іпотеки;

- 27.05.2014 суд позов задовольнив та 10.06.2014 видав наказ № 681;

- 03.07.2014, на підставі наказу, головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 43865437;

- 09.09.2015 державним виконавцем складено Акт опису й арешту майна;

- 24.02.2017, на підставі замовлення Івано-Франківського MB ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області, суб'єктом оціночної діяльності - підприємцем складено звіт № 1157-ІФ про оцінку предмету іпотеки та видано висновок про його ринкову вартість. Копію звіту направлено рекомендованим листом ПАТ "Західінкомбанк" (фіскальний чек Укрпошти від 30.03.2017 за номером 239);

- 03.04.2017 Івано-Франківським міським відділом ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області сформовано Заявку № 7445 на реалізацію описаного й арештованого майна державним виконавцем для внесення інформації про це майно на сайт електронних торгів арештованого майна;

- перші електронні торги по продажу іпотечного майна були призначені на 11.05.2017 (реєстраційний номер лота 210825; стартова ціна - 2 776 426, 00 гривень), проте не відбулися через відсутність допущених учасників торгів (Протокол № 255244 проведення електронних торгів; витяг з сайту СЕТАМ про результати аукціону від 11.05.2017);

- нереалізоване на електронних торгах нерухоме майно було уцінено до 80 % та виставлено на повторні (другі) електронні торги, які були призначені на 15.06.2017 (реєстраційний номер лота 216124; стартова ціна - 2 221 140, 80 гривень), також не відбулися через відсутність допущених учасників торгів (Протокол № 263071 проведення електронних торгів; витяг з сайту СЕТАМ про результати аукціону від 15.05.2017), як і треті електронні торги з тих же ж причин;

- треті електронні торги з початковою ціною продажу 70 % від початкової вартості майна були призначені на 03.08.2017 (реєстраційний номер лота - 225600; стартова ціна - 1 943 498, 20 гривень; Протокол № 276186 проведення електронних торгів; витяг з сайту СЕТАМ про результати аукціону від 03.08.2017);

- 09.08.2017 головним державним виконавцем направлено на адресу ПАТ "Західінкомбанк" рекомендований лист (вих. № 12317 від 07.08.2017) з повідомленням про те, що торги не відбулися та, керуючись статтею 61 Закону України "Про виконавче провадження", запропоновано вирішити питання про залишення за собою нереалізованого предмету іпотеки з вказівкою на те, що в разі ненадходження від банку протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення письмового підтвердження бажання залишити за собою нереалізоване майно - воно буде повернуте боржникові, а у разі відсутності у боржника іншого майна, на яке може бути звернуте стягнення, виконавчий документ буде повернутий стягувачу без виконання, відповідно до статті 37, статті 61 Закону України "Про виконавче провадження". З відомостей оприлюднених на сайті УДППЗ "Укрпошта", даний лист вручений адресату 11.08.2017 (фіскальний чек від 09.08.2017 з номером 071);

30.08.2017 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу (наказ суду від 10.06.2014 № 681);

- результати прилюдних торгів сторонами виконавчого провадження не оскаржувались.

7.2. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що:

- при вирішенні даного спору суд врахував, що відповідно до частини 7 статті 51 Закону України "Про виконавче провадження" примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку";

- предмет іпотеки пройшов процедуру перших, других та третіх торгів, прилюдні торги визнано такими, що не відбулися, результати торгів сторони не оспорювали, а відповідач ПАТ "Західінкомбанк", у встановлений законом строк, не скористався своїм правом придбати предмет іпотеки;

- оскільки за положеннями статті 11 Цивільного кодексу України сторони в договорі мають діяти добросовісно, і іпотекодержатель (кредитор) відповідно до договору обрав спосіб захисту своїх прав шляхом стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, то іпотекодавець має право очікувати погашення відповідної заборгованості за рахунок предмета іпотеки до спливу строку кредитного договору;

- попри те, що строк дії кредитного договору триває, оскільки основне зобов'язання позичальника залишається не погашеним, це не може бути підставою для відмови від погашення відповідної заборгованості за рахунок не реалізованого за наслідками прилюдних торгів предмета іпотеки, оскільки порушує право іпотекодавця (ТзОВ "Авіакомпанія "САТ") на законне очікування прийняття предмета іпотеки в рахунок погашення заборгованості позичальника та штучно, збільшує заборгованість останнього за кредитним договором, яка має погашатися за рахунок заставного майна позивача;

- суд дійшов висновку, що відповідно до абзацу 7 частини 1 статті 17 Закону України "Про іпотеку" у ТзОВ "Авіакомпанія "САТ" виникли "інші підстави, передбачені цим Законом" для припинення іпотеки, а тому, договір іпотеки слід припинити, як і припинити обтяження майнових прав накладених на підставі нього.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

8. Постановою від 19.04.2018 Львівський апеляційний господарський суд апеляційну скаргу апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» залишив без задоволення, а рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 17.01.2018 у справі №909/1040/17 залишив без змін.

8.1. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що:

- клопотання від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №27-5883/18 від 20.03.2018 та від ПАТ «Західінкомбанк» про залучення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1, які мотивовані тим, що 30.10.2014 затверджено реєстр акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Західінкомбанк» на загальну суму 353 810 950, 26 грн., основним кредитором банку є держава в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, сума вимог Фонду до ПАТ «Західінкомбанк» станом на 30.10.2014 становить 269 842 828, 41 грн., за рахунок реалізації ліквідаційної маси відбудеться задоволення вимог, у тому числі, і держави в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, отже, рішення у справі №909/1040/17 може вплинути на інтереси Фонду гарантування, як установи, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку, суд апеляційної інстанції не задовольнив як безпідставні, оскільки предметом позову у даній справі є визнання припиненим договору іпотеки, а Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є безпосередньою стороною ні договору іпотеки, ні кредитного договору, в забезпечення якого він був укладений. Апеляційний суд наголосив на тому, що свої повноваження як ліквідатор банку, Фонд гарантування вкладів, відповідно до статей 37, 38, 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», реалізовує через свою уповноважену особу Фонду, яка діє від імені банку, і саме уповноваженою особою Фонду подано апеляційну скаргу у даній справі. Таким чином, саме в порядку статей 37, 38, 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд має можливість захистити свої права та інтереси, у зв'язку з чим для залучення його як третьої особи у даній справі немає підстав;

- в ході здійснення виконавчого провадження з виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 27.05.2014 у справі №909/793/13, предмет іпотеки пройшов процедуру перших, других та третіх торгів, прилюдні торги визнано такими, що не відбулися, результати торгів сторони не оспорювали, а відповідач ПАТ «Західінкомбанк» у встановлений законом строк не скористався своїм правом придбати предмет іпотеки;

- причинами для відмови від придбання предмета іпотеки є питання фінансової доцільності таких дій. Суд наголосив на тому, що придбання предмета іпотеки шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна є правом іпотекодержателя. Відмова іпотекодержателя від реалізації такого права не може звужувати обсягу прав інших осіб;

- попри те, що основне зобов'язання позичальника залишається не погашеним, це не може бути підставою для відмови від погашення відповідної заборгованості за рахунок не реалізованого за наслідками прилюдних торгів предмета іпотеки, оскільки порушує право іпотекодавця (ТзОВ "Авіакомпанія "САТ") на законне очікування прийняття предмета іпотеки в рахунок погашення заборгованості позичальника та штучно збільшує заборгованість останнього за кредитним договором, яка має погашатися за рахунок заставного майна позивача;

- суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про припинення іпотеки та, відповідно, припинення обтяження майнових прав, накладених на нього, оскільки відмова банку від погашення заборгованості за рахунок отримання іпотеки порушує принцип рівності прав та обов'язків кредитора і боржника та штучно призводить до збільшення заборгованості за кредитом;

- апеляційний суд погодився з місцевим господарським судом про те, що останнім враховано той факт, що ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 09.08.2012 у справі №5010/1023/2012-Б-24/38 порушено провадження про банкрутство ТзОВ «Укрінтехбуд», а постановою від 16.04.2013 боржника визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру щодо нього;

- апеляційним судом відхилено твердження скаржника про те, що заборгованість ТзОВ «Укрінтехбуд» перед ПАТ «Західінкомбанк» за кредитним договором не зростає, що він обґрунтовує посиланням на пункт 4 частини 1 статті 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»;

- обставина, що вирішення спору у даній справі може мати наслідком неможливість Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задовольнити свої грошові вимоги за рахунок заставного майна банку, не може бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції. Як зазначалося вище, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є безпосередньою стороною ні договору іпотеки, ні кредитного договору, в забезпечення якого він був укладений, а свої повноваження як ліквідатор банку, Фонд гарантування вкладів реалізовує відповідно до статей 37, 38, 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» через уповноважену особу, яка діє від імені банку.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ В КАСАЦІЙНОМУ СУДІ

Доводи скаржника (Відповідач-1 у справі)

9. Скаржник доводив, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано частину 3 статті 49 Закону України "Про іпотеку", оскільки судами не враховано, що зазначений Закон є спеціальним законом щодо врегулювання правовідносин з приводу іпотечного майна, а положення статті 17 цього Закону містять виключний перелік підстав припинення іпотеки, аналогічний із закріпленим у статті 593 ЦК України. Частиною 3 статті 49 Закону України "Про іпотеку" визначено право суду своїм рішенням припинити іпотеку, якщо іпотекодержатель не скористався правом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна за результатами третіх прилюдних торгів. Тобто, вказана норма, на думку скаржника, не встановлює обов'язку іпотекодержателя зарахувати на свій баланс предмет іпотеки в рахунок погашення боргу в разі визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, а лише надає йому таке право. При цьому, рішення суду повинно прийматись виключно з урахуванням конкретних обставин справи.

9.1. Скаржник зазначив, у випадку виявлення бажання залишити за собою нереалізоване майно, ПАТ "Західінкомбанк" повинен був доплатити у відповідності до вимог статті 61 Закону України "Про виконавче провадження" 781 862, 05 грн. (1 943 498, 20 грн. - 1 161 636, 15 грн.). За таких обставин, банк, задовольнивши свої вимоги на суму 1 161 636, 15 грн. мав би понести додаткові витрати в розмірі 781 862, 05 грн., при тому малоймовірно, що банк зможе, залишивши за собою іпотечне майно, реалізувати його за 1 943 498, 20 грн., оскільки як свідчать проведені торги, бажаючі придбати іпотечне майно за дану ціну відсутні.

9.2. Скаржник доводив, що судами попередніх інстанцій, в порушення статей 236, 237 ГПК України, не враховано інтереси обох сторін договору іпотеки, що є грубим порушенням засад справедливого розгляду спору, що закріплено у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

9.3. Скаржник зазначив, що суди дійшли помилкового висновку про те, що відбувається штучне збільшення заборгованості позичальника перед банком за кредитним договором, яка має погашатись за рахунок заставного майна позивача, оскільки, такий висновок суперечить обставинам справи та є наслідком неправильного застосування статті 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", оскільки особа, яка отримувала спірний кредит перебуває у ліквідаційній процедурі, а тому нові зобов'язання зі сплати відсотків, пені та інших платежів за цим договором не виникають.

9.4. Скаржник доводив, що судами, в порушення статті 238 ГПК України, не враховано, що іпотекодавець не сприяв виконанню взятого на себе зобов'язання за договором іпотеки, про що свідчить, зокрема, позов про його розірвання.

Доводи інших учасників справи

10. У відзиві позивача на касаційну скаргу зазначено, що твердження скаржника про те, що стаття 17 Закону України "Про іпотеку" та стаття 593 ЦК України містять вичерпний перелік підстав припинення іпотеки є помилковими, оскільки, згадані норми матеріального права містять прямі посилання й на "інші підстави, передбачені чинним законодавством".

10.1. У відзиві зазначено, що твердження скаржника про порушення судами при прийнятті оскаржуваних рішень частини 4 статті 236 та статті 316 ГПК України є хибними, оскільки, відповідно до абзацу 7 частини 1 статті 17 Закону України "Про іпотеку" та частини 1 статті 598 ЦК України, у ТОВ "Авіакомпанія "САТ", як і у позивача у справі №6-222цс15, мали місце "інші підстави, передбачені цим Законом" для припинення іпотеки, а зокрема, підстави передбачені частиною 3 статті 49 зазначеного Закону.

10.2. У відзиві позивача також зазначено, що посилання позивача на те, що він знаходиться в ліквідаційній процедурі і йому необхідно забезпечити максимальне задоволення вимог кредиторів, оскільки, чинним законодавством не передбачено жодних преференцій чи виключень з тих норм, на яких ґрунтуються оскаржувані судові рішення. Крім того, скаржник сам відкрито просить суд проігнорувати інтереси іншої сторони, посилаючись при цьому виключно на власний інтерес є суб'єктивними , а не об'єктивними доводами, що в свою чергу свідчить про неправильне посилання скаржника на статті 2, 236 ГПК України.

10.3. Позивач також зазначив у відзиві, що факт реалізації законного права на звернення до суду в будь-якому випадку не може позиціонуватись як зловживання чи прояв недобросовісності ТОВ "Авіакомпанія "САТ".

НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

11. Закон України "Про іпотеку"

Стаття 49 - протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку придбання предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому статтею 47 цього Закону, а нотаріус на підставі такого акта видає свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися.

Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами перших прилюдних торгів, призначається проведення на тих же умовах других прилюдних торгів, які мають відбутися протягом одного місяця з дня проведення перших прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на других прилюдних торгах становить 80 відсотків. Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами других прилюдних торгів призначається проведення у тому самому порядку третіх прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на третіх прилюдних торгах становить 70 відсотків початкової вартості майна

Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами третіх прилюдних торгів, іпотека може бути припиненою за рішенням суду.

12. Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"

Частина 1 статті 38 - з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури:

- господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу за виключенням укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу в процедурі ліквідації тощо;

- строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав;

- у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури;

- припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута;

- відомості про фінансове становище банкрута перестають бути конфіденційними чи становити комерційну таємницю;

- продаж майна банкрута допускається в порядку, передбаченому цим Законом;

- скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається;

- вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі;

- виконання зобов'язань боржника, визнаного банкрутом, здійснюється у випадках і порядку, передбачених цим розділом.

Частина 2 статті 38 - з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у зв'язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута.

Частина 3 статті 38 - з метою виявлення кредиторів з вимогами за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, здійснюється офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.

Частина 4 статті 38 - повідомлення про визнання боржника банкрутом і про відкриття ліквідаційної процедури мають містити:

- найменування та інші реквізити боржника, визнаного банкрутом;

- найменування господарського суду, в провадженні якого знаходиться справа про банкрутство;

- дату прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури;

- відомості про ліквідатора (ліквідаційну комісію).

13. Господарський процесуальний кодекс України

Частина 1 статті 236 - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Частина 2 статті 236 - законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Частина 3 статті 236 - судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

Частина 4 статті 236 - при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частина 5 статті 236 - обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частина 6 статті 236 - якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 191 цього Кодексу.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

14. З огляду на те, що відповідно до статті 300 ГПК України в редакції з 15.12.2017, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, колегія суддів Верховного Суду зазначає про неприйнятність доводів скаржника про неналежну оцінку того чи іншого доказу у справі. Разом з тим, Суд вважає прийнятною касаційну скаргу щодо доводів скаржника про застосування судами норм матеріального права - статті 49 Закону України "Про іпотеку", статті 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", статей 236, 237, 238 ГПК України.

А.2. Щодо застосування норм матеріального та процесуального права

15. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Перелік підстав, відповідно до яких відбувається припинення іпотеки, передбачено статтями 49 Закону України "Про іпотеку" та 593 ЦК України. При цьому, Верховний суд погоджується з доводами скаржника про те, що статтею 49 Закону України "Про іпотеку" передбачено саме право суду, а не обов'язок своїм рішенням припинити іпотеку, якщо іпотекодержатель не скористався правом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна за результатами третіх прилюдних торгів. Також, Верховний Суд погоджується з доводами скаржника про те, що вказана норма не встановлює обов'язку іпотекодержателя зарахувати на свій баланс предмет іпотеки в рахунок погашення боргу в разі визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, а лише надає йому таке право, оскільки, рішення суду повинно прийматись виключно з урахуванням конкретних обставин справи.

16. Виходячи з аналізу частин 1 і 3 статті 33 Закону України "Про іпотеку" в редакції, що була чинною на час існування спірних правовідносин, в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право, а не обов'язок, задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у Постанові 28.02.2018 у справі №333/4397/15-ц.

17. Аналізуючи положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 129 Конституції України та статті 7 ГПК України, однією із засад судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, приймаючи рішення, суд повинен враховувати інтереси не тільки позивача, але й відповідача у справі, надавати належну оцінку викладеним сторонами доводам та надавати оцінку викладеним доводам та наявним доказам у справі у їх сукупності.

Як встановлено судам попередніх інстанцій, 09.08.2017 головним державним виконавцем направлено на адресу ПАТ "Західінкомбанк" рекомендований лист (вих. № 12317 від 07.08.2017) з повідомленням про те, що торги не відбулися та, керуючись статтею 61 Закону України "Про виконавче провадження", запропоновано вирішити питання про залишення за собою нереалізованого предмету іпотеки з вказівкою на те, що в разі ненадходження від банку протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення письмового підтвердження бажання залишити за собою нереалізоване майно - воно буде повернуте боржникові, а у разі відсутності у боржника іншого майна, на яке може бути звернуте стягнення, виконавчий документ буде повернутий стягувачу без виконання, відповідно до статті 37, статті 61 Закону України "Про виконавче провадження".

Верховний Суд звертає увагу, що відповідно до частини 8 статті 61 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов'язаний протягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати виконавчого провадження, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягуються виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові.

При цьому, судами попередніх інстанцій не надано належної оцінки тому, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрінтехбуд" (одержувач кредиту за спірним договором) перебуває у ліквідаційній процедурі, яка зупинила виникнення додаткових зобов'язань з такого кредитного договору, а отже висновки судів про можливість зростання кредитної заборгованості є помилковими. Тому, Верховний Суд погоджується з доводами скаржника про те, що апеляційним судом неправильно застосовано положення статті 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", оскільки, з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури припиняється нарахування неустойки, процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута, а вимоги, які виникли на момент введення ліквідаційної процедури у справі про банкрутство №5010/1023/2012-Б-24/38 станом на 11.04.2013 залишились незмінними на даний час.

Отже, судом апеляційної інстанції неповністю досліджено докази припинення росту кредитної заборгованості.

18. Підстави припинення іпотеки передбачено статтею 17 Закону України «Про іпотеку», до яких зокрема належать: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її.

Також згідно зі статтею 49 Закону України «Про іпотеку» якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами третіх прилюдних торгів, іпотека може бути припиненою за рішенням суду.

Закон України «Про іпотеку» є спеціальним законом щодо врегулювання правовідносин з приводу іпотечного майна, а положення статті 17 цього Закону містить визначений перелік підстав припинення іпотеки, аналогічний із закріпленим у статті 593 ЦК України.

Частиною другою статті 12 ЦК України передбачено, що нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, установлених законом.

Таким чином, якщо кредитор не скористався своїм правом на проведення стягнення за виконавчим листом та задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки в строки, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», це не є обов'язком, а тільки правом суду щоб припинити іпотеку, яке реалізується судом з врахуванням принципів справедливості та балансу інтересів заставодавця та заставодержателя.

Такий висновок застосування норм матеріального права викладено в постановах Верховного Суду України від 07.10.2015 у справі № 6-222цс15 та від 22.02.2017 у справі № 6-133цс17.

19. Виходячи з аналізу положень статей 50, 51 ГПК України, суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду повинен встановити, чи рішення господарського суду може вплинути на права та обов'язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Відмовляючи в задоволенні клопотань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та від ПАТ «Західінкомбанк» про залучення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1, апеляційний суд помилково дійшов висновку, що Фонд гарантування вкладів, відповідно до статей 37, 38, 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», реалізовує через свою уповноважену особу, яка діє від імені банку і саме уповноваженою особою Фонду подано апеляційну скаргу у даній справі.

Верховний Суд звертає увагу, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є безпосередньою стороною ні договору іпотеки, ні кредитного договору, в забезпечення якого він був укладений, а у відносинах з ПАТ "Західінкомбанк" виступає основним кредитором банку, оскільки банк є неплатоспроможним. Отже, рішення у справі №909/1040/17 може вплинути на інтереси Фонду гарантування, як кредитора банку, що надає йому право подати заяву про залучення його до участі у справі в якості третьої особи. Зазначених аргументів апеляційний суд не прийняв до уваги.

А.3. Мотиви прийняття (відхилення) доводів касаційної скарги

20. Доводи скаржника, зазначені в пунктах 9-9.4. мотивувальної частини даної постанови, Суд вважає обґрунтованими, а касаційну скаргу такою, що підлягає задоволенню частково з огляду на висновки згідно пунктів 15 - 19 мотивувальної частини постанови.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

21. З огляду на зазначене та наявність порушень норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення судом першої та апеляційної інстанцій, Суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги позивача та скасування постанови апеляційного суду з направленням справи на новий розгляд до Львівського апеляційного господарського суду.

При новому розгляді суду належить врахувати викладене, дослідити обґрунтованість клопотання Фонду про залучення його до участі у справі як кредитора неплатоспроможного банку (відповідача), дослідити дотримання судом першої інстанції балансу інтересів позивача та відповідача при розгляді позовних вимог про припинення договору іпотеки та доводи позивача про можливе зростання заборгованості за кредитним договором, на забезпечення якого укладено спірний договір застави з огляду на введення щодо одержувача кредиту ліквідаційної процедури у справі № 5010/1023/2012-Б-24/38 .

В. Судові витрати

22. У зв'язку направленням справи на новий розгляд до Львівського апеляційного господарського суду та продовженням розгляду справи №909/1040/17 питання про розподіл судових витрат Верховним Судом не вирішувалось.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 301, 308, 310, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Західінкомбанк" Костенка Ігоря Івановича задовольнити частково.

2. Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 19.04.2018 скасувати. Справу №909/1040/17 направити на новий розгляд до Львівського апеляційного господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді В.В. Білоус

В.Я. Погребняк