КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"16" серпня 2018 р. Справа№ 910/16744/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Зубець Л.П.

Мартюк А.І.

розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Сітайло Л.Г., судді Пашкіна С.А., Калатай Н.Ф., подане при розгляді апеляційних скарг Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» та Національного банку України

на рішення господарського суду міста Києва від 01.12.2017 р. по справі №910/16744/17 (суддя Отрош І.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів»

до 1. Національного банку України

2. Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк»

третя особа, яка не заявляє самостійний вимог на предмет спору, на стороні відповідача 2 Міністерство фінансів України

про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 01.12.2017 р. по справі №910/16744/17 позов задоволено частково. Зобов'язано ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» виконати зобов'язання - погасити заборгованість за кредитним договором № 19 від 24.10.2008 р., шляхом перерахування на банківський рахунок Національного банку України грошових коштів у повній сумі заборгованості. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» на користь ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» та Національний банк України звернулись до Київського апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в яких просять рішення господарського суду міста Києва від 01.12.2017 р. скасувати, в частині задоволених позовних вимог, та прийняти в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 26.12.2017 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» та Національного банку України на рішення господарського суду міста Києва від 01.12.2017 р. по справі №910/16744/17.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.01.2018 р. справу призначено до розгляду.

В процесі розгляду справи в суді апеляційної інстанції склад суду неодноразово змінювався.

В судовому засіданні 13.08.2018 р. представник ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» подав заяву про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Сітайло Л.Г., судді Пашкіна С.А., Калатай Н.Ф.

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначає, що при прийнятті рішення по справі № №910/15463/17 встановлюються обставини, що є істотними та можуть мати преюдиціальне значення для справи №910/16744/17, а саме щодо наявності заборгованості ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором №19 від 24.10.2008 р.; щодо наявності/відсутності відмови Національного банку України, як кредитора, у прийнятті виконання зобов'язання за кредитним договором №19 від 24.10.2008 р. від ПАТ КБ «Приватбанк» як боржника; щодо не списання Національним банком України у безспірному порядку суми заборгованості ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором №19 від 24.10.2008 р. Крім того, за результатами розгляду спору №910/15463/17 договори застави №35, №38 та №39 можуть бути розірвані, що буде свідчити, що правовідношення за такими договорами, з моменту набрання законної сили рішенням, будуть припинені, а відповідно відпаде підстава для захисту прав та інтересів ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» у даній справі №910/16744/17.

Таким чином, як зазначає позивач, наведені обґрунтовані підстави для задоволення заяви позивача про зупинення провадження та необґрунтована відмова у задоволенні такого клопотання викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості колегії суддів у складі: головуючий суддя Сітайло Л.Г., судді Пашкіна С.А., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.08.2018 р. визнано необгрунтованою заяву ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Сітайло Л.Г., судді Пашкіна С.А., Калатай Н.Ф. Матеріали справи №910/16744/17 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою для вирішення питання про відвід відповідно до положень ст. 32 ГПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2018 р., заяву ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Сітайло Л.Г., судді Пашкіна С.А., Калатай Н.Ф., передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Алданової С.О., суддів Мартюк А.І., Зубець Л.П.

Відповідно до п.п. 1-3 ст. 39 ГПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно пп. 7, п. 11 ст. 39 ГПК України, питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Колегія суддів, розглянувши заяву про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Сітайло Л.Г., судді Пашкіна С.А., Калатай Н.Ф. дійшла висновку про її необґрунтованість, виходячи з наступного.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 р. №475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» (Заява №7577/02) від 03.05.2007 р. суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб'єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об'єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об'єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв'язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі (п. 66).

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 р. зазначено наступне. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (ІІ) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії», від 24.02.1993 р., Series A N 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії», заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). Проте між суб'єктивною та об'єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об'єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об'єктивний критерій), а й може бути пов'язана з питанням його або її особистих переконань (суб'єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру», заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб'єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об'єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства», п. 32, Reports 1996-III). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26.10.1984 р. у справі «Де Куббер проти Бельгії», Series A, №86). Насамкінець, концепції незалежності та об'єктивної безсторонності тісно пов'язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (рішення у справі «Сасілор-Лормін проти Франції», заява №65411/01, п. 62, ECHR 2006-XIII) (п.п. 104-107).

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Згідно ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 36 ГПК України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з виключними обставинами у цій справі.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (Заява №33949/02) від 09.11.2006 р. зазначено: «стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного» (п. 50).

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Водночас, згідно п. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Розглянувши заяву ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Сітайло Л.Г., судді Пашкіна С.А., Калатай Н.Ф., подану при розгляді апеляційних скарг Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» та Національного банку України на на рішення господарського суду міста Києва від 01.12.2017 р. по справі №910/16744/17, суд не вбачає підстав для її задоволення, оскільки наведені заявником доводи в його обґрунтування, в розумінні ст. ст. 35, 36 ГПК України, не можуть бути підставою для відводу колегії суддів.

За таких обставин, керуючись ст. 35, 36, 39, 234 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ухвалив:

Відмовити в задоволенні заяви ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Сітайло Л.Г., судді Пашкіна С.А., Калатай Н.Ф., подану при розгляді апеляційних скарг Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» та Національного банку України на на рішення господарського суду міста Києва від 01.12.2017 р. по справі №910/16744/17.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді Л.П. Зубець

А.І. Мартюк