ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
15 серпня 2018 р. м. Рівне Справа № 918/330/18
Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В.,
при секретарі Ярощук О.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу
за позовом Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго"
до відповідача ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку "Міцкевича, 9"
про стягнення заборгованості в сумі 34 461, 95 грн.
За участю представників сторін:
від позивача: представник ОСОБА_2;
від відповідача: представник ОСОБА_3.
Статті 42, 46 Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснені.
Відводи з підстав визначених статтею 35,37 ГПК України відсутні.
Приватне акціонерне товариство "Рівнеобленерго" (надалі - Позивач або ПрАТ "Рівнеобленерго") звернулося в Господарський суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку "Міцкевича, 9" (надалі - Відповідач або ОСББ "Міцкевича, 9") в якому просить стягнути з останнього 34 461,95 грн..
До суду від Позивача надійшли додаткові пояснення, відповідно до яких останній зазначає про те, що згідно із пунктом 2.1 Договору № 270059513 про постачання електричної енергії від 07.07.2016 р., що укладено між Позивачем та Відповідачем, при виконання його умов сторони керуються вимогами діючого законодавства, зокрема Правилами користування електричною енергією затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 2 серпня 1996 р. за № 417/1442.
Пункт 6.13 ПКЕЕ передбачає, що у передбачений договором термін за результатами розрахункового періоду споживачем, постачальником електричної енергії, електропередавальною організацією (основним споживачем) на підставі даних розрахункового обліку електричної енергії визначається фактичний обсяг переданої та поставленої споживачу (субспоживачу) електричної енергії та оформляється акт про використану електричну енергію (акт прийняття-передавання товарної продукції).
Від Відповідача надійшло заперечення, в якому останній вказує наступне.
Представник позивача в судовому засіданні 15.08.2018 року позовні вимоги підтримав, з підстав зазначених у позовній заяві та додаткових поясненнях.
Представник Відповідача в судовому засіданні 15.08.2018 року заперечив проти позовних вимог, з підстав зазначених у запереченні.
Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, заслухавши пояснення представників Позивача та Відповідача, зясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши докази у справі, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. При цьому господарський суд керувався наступним.
07.07.2016 р. між ПАТ "Рівнеобленерго" (ОСОБА_6) та ОСББ "Міцкевича, 9" (Споживач) укладено Договір про постачання електричної енергії № 270059513 (далі - Договір), за умовами якого, ОСОБА_6 продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, дозволена потужність яких зазначається в додатку №6 "ОСОБА_6 розмежування балансової належності електромереж та експлуатацінної відповідальності сторін", а Споживач оплачує ОСОБА_6 вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Точка продажу електричної енергії Споживачу установлюється на межі балансової належності його електроустановок та зазначається в додатку № 6 "ОСОБА_6 розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін". Приєднана потужність у точці(точках) підключення становить 150 кВт. (п.1 Договору).
Відповідно до п.п. 2.3.3. та п.п. 2.3.4. п. 2.3. Договору, Споживач зобов'язаний оплачувати ОСОБА_6 вартість електричної енергії згідно з умовами додатку № 4 "Порядок зняття показів засобів обліку електричної енергії та розрахунків". Здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею ОСОБА_6 та електроустановками Споживача згідно з умовами додатку № 4 "Порядок зняття показів засобів обліку електричної енергії та розрахунків" та додатком №8 "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії".
Пунктом 2.1. Договору сторони передбачили, що під час виконання умов цього Договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим Договором, Сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією.
Згідно з п. 7.5 Договору, на підставі показів засобів обліку електричної енергії та умов додатка № 4 "Порядок зняття показів засобів обліку електричної енергії та розрахунків" оформлюються такі документи: акт про використану електричну енергію (акт про прийняття-передавання товарної продукції); акт результатів замірів електричної потужності. За наявності вводів на різних ступенях напруги та різних системах обліку покази надаються окремо за кожною точкою обліку.
Цей Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2016 р. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п. 9.4. Договору).
Відповідно до Обсягів постачання електричної енергії Споживачу (додаток № 1 до Договору про постачання електричної енергії № 270059513 від 07.07.2016 року), сторони узгодили обсяги електроенергії, що постачається за місяцями 2016 р. (з липня 2016 р. по грудень 2016 р.): по ліличильнику № 7614 - житлове приміщення (загальний облік); по лічильнику № 4146782 - житлове приміщення (сх. клітини).
Згідно з п. 1 та п. 2 Порядку зняття показів засобів обліку електричної енергії та розрахунків (додаток № 4 до Договору про постачання електричної енергії № 270059513 від 07.07.2016 року) розрахунковим вважається період з 18 календарного числа попереднього місяця до такого ж календарного числа поточного місяця. Розрахунковий період прирівнюється до календарного місяця, того на який припадає дата остаточного розрахунку. Покази засобів обліку, відповідно до Переліку об'єктів і точок комерційного обліку споживача, фіксуються Споживачем 18 числа кожного місяця о 00-00 год. та вибірково контролюються (знімаються) ОСОБА_6. Після зняття показів засобів обліку, Споживач оформляє Звіт про використану електроенергію, який складається у 2-х примірниках, по одному для кожної сторони та 18 числа надає ОСОБА_6 нарочним, але не пізніше наступного робочого дня після зняття показів і одночасно отримує рахунок за фактично спожиту електроенергію. Споживач, який приєднаний до мереж основного споживача, зобов'язаний попередньо погодити акт про обсяги переданої електричної енергії з основним споживачем. Якщо термін подачі Звіту про використану електроенергію припадає на вихідні та/або святкові дні. Звіт про використану електроенергію надається в перший робочий день, що слідує за вихідними та/або святковими днями. У разі неможливості отримання постачальником електричної енергії даних про спожиту електричну енергію в зазначений термін (за винятком порушення роботи розрахункового обліку) визначення обсягу спожитої електричної енергії за поточний розрахунковий, період здійснюється за середньодобовим обсягом споживання за попередній розрахунковий період з подальшим перерахунком у разі падання даних протягом наступного розрахункового періоду. Період розрахунку за середньодобовим споживанням електроенергії не повинен перевищувати один місяць, після чого ОСОБА_6 проводить розрахунок обсягу спожитої електроенергії за встановленою потужністю струмоприймачів та числом годин їх використання до передачі показників розрахункових приладів без подальшого перерахунку. Відновлення розрахунків за розрахунковими приладами обліку здійснюється після спільного складання акту, у якому фіксуються покази приладів обліку електроенергії.
Вказаний Договір та додатки до Договору підписані повноважними представниками сторін та скріплено відбитками печаток останніх.
Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.
Частиною 1 ст. 179 ГК України визначено, що майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.
Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173 ГК України).
Положеннями ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідності до ст. 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії". Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим у національних стандартах або технічних умовах. Енергопостачальні підприємства інших, крім державної і комунальної, форм власності можуть брати участь у забезпеченні енергією будь-яких споживачів, у тому числі через державну (комунальну) енергомережу, на умовах, визначених відповідними договорами.
Таким чином, з огляду на вищезазначені норми, правовідносин з постачання електричної енергії виникають між постачальником електричної енергії та її споживачем.
Разом з тим, згідно додатку № 4 до Договору сторони погодили порядок зняття показів засобів обліку електричної енергії та розрахунків, за змістом якого Споживач оформляє Звіт про використану електроенергію та 18 числа надає ОСОБА_6 нарочним, але не пізніше наступного робочого дня після зняття показів і одночасно отримує рахунок за фактично спожиту електроенергію. У разі неможливості отримання постачальником електричної енергії даних про спожиту електричну енергію в зазначений термін (за винятком порушення роботи розрахункового обліку) визначення обсягу спожитої електричної енергії за поточний розрахунковий, період здійснюється за середньодобовим обсягом споживання за попередній розрахунковий період з подальшим перерахунком у разі падання даних протягом наступного розрахункового періоду. Період розрахунку за середньодобовим споживанням електроенергії не повинен перевищувати один місяць, після чого ОСОБА_6 проводить розрахунок обсягу спожитої електроенергії за встановленою потужністю струмоприймачів та числом годин їх використання до передачі показників розрахункових приладів без подальшого перерахунку. Відновлення розрахунків за розрахунковими приладами обліку здійснюється після спільного складання акту, у якому фіксуються покази приладів обліку електроенергії.
Проте, Позивачем, всупереч вищезазначеному, не було надано суду ні звіту за липень 2016 року про використану електроенергію споживачем за Договором про постачання електричної енергії № 270059513 від 07.07.2016, ні даних середньодобового обсягу споживання електроенергії за попередній розрахунковий період.
Однак, в даному акті не міститься ні номерів лічильників, ні показів обліку електроенергії за якими здійснено нарахування та розрахунок за електричну енергію, порядок здійснення яких сторони узгодили у додатку № 4 до Договору про постачання електричної енергії № 270059513 від 07.07.2016 року (порядок зняття показів засобів обліку електричної енергії та розрахунків), ні періодів за які спожита електроенергія.
У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).
Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ГПК України).
Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи господарський суд приходить до висновку, що доводи, викладені ПрАТ "Рівнеобленерго" в позовній заяві, є не обґрунтованими, безпідставними, не доведеними належними доказами, а відтак позов останнього не підлягає задоволенню.
На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на Позивача.
Керуючись статтями 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Відмовити Приватному акціонерному товариству "Рівнеобленерго" в задоволенні позову..
2. Судові витрати покласти на Приватне акціонерне товариство "Рівнеобленерго".
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано "21" серпня 2018 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Марач В.В.