ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/1711/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Смірнової О.В.

при секретарі судового засідання Деньковичі А.Й.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Техникс", м. Харків
до Комунального підприємства "Харківводоканал", м. Харків
про стягнення коштів в сумі 50744,74 грн.
за участю представників:

позивача ОСОБА_1, довіреність б/н від 05.06.2018 року;

відповідача ОСОБА_2, довіреність № 01.01-14/4284-18 від 11.07.2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Техникс" (позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Комунального підприємства "Харківводоканал" (відповідач), в якому просить стягнути з останнього основний борг в сумі 47000,00 грн., інфляційні втрати в сумі 2822,75 грн., 3% річних в сумі 921,99 грн. та 1762,00 грн. судового збору, обґрунтовуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем грошових зобов'язань за договором про закупівлю товару № 36/12-ПЦ/17 від 11.12.2017 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.06.2018 року судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі №922/1711/18. Судове засідання призначено на "16" липня 2018 року на 11:00 год.

У судовому засіданні оголошувалась перерва з 16.07.2018 року до 30.07.2018 року.

16.07.2018 року через канцелярію суду відповідачем надано відзив (вх.№20553), в якому останній просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на ненадання позивачем всіх документів разом з товаром на вимогу 5.4 договору, а саме декларації про відповідність технічному регламенту та сервісної книжки на гарантійне обслуговування.

25.07.2018 року позивач надав відповідь на відзив (вх.№ 21512), яку було досліджено судом та приєднано до матеріалів справи.

30.07.2018 року позивач надав докази оплати основного боргу в сумі 47000,00 грн. (вх.№21856), які було досліджено судом та приєднано до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні 30.07.2018 року позовні вимоги підтримував та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 30.05.2018 року проти позовних вимог заперечував.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані ними докази, суд встановив наступне.

11 грудня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Техникс" (постачальник, позивач) та Комунальним підприємством "Харківводоканал" (покупець, відповідач) було укладено договір про закупівлю товару №36/12-ПЦ/17(далі - Договір; а.с. 13-14), відповідно до п. 1.1. якого, постачальник зобов'язався передати у власність покупця, а покупець - прийняти та оплатити: код ДК 021:2015 - 42120000-6 Насоси та компресори, а саме мотопомпу HONDA WT-30 або еквівалент, у кількості 3 шт., зазначений в Специфікації (Додаток № 1), надалі за текстом - товар.

Згідно п.10.1 Договору, він набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31 грудня 2017 року, а в частині грошових розрахунків до повного їх завершення.

Згідно з п. 1.2. Договору, найменування (номенклатура, асортимент) товару визначається Специфікацією, що є невід'ємною частиною Договору.

Відповідно до специфікації №1 та п. 3.1. Договору, загальна сума цього Договору становить 108600 грн., в тому числі ПДВ 20% - 18100 грн.

Згідно розділу 5 договору, поставка Товару здійснюється силами, засобами та за рахунок постачальника на об'єкт покупця, відповідно до заявок покупця. Конкретний обсяг заявки залежить від виробничих потреб покупця. Місце поставки товару: об'єкт покупця, розташований за адресою: 61030, м. Харків, вул. Диканівська, 40. Строк поставки товару: протягом 5 (п'яти) календарних днів з дня отримання заявки від покупця. Право власності на товар переходить до покупця з моменту передачі йому товару згідно видаткової накладної, підписаного обома сторонами.

На виконання умов Договору, позивачем відпущено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 108600,00 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи видатковою накладною (а.с. 16), яка була підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена печаткою позивача. Повноваження представника відповідача на отримання товару від позивача підтверджується відповідною довіреністю (оборотна сторона а.с. 16).

Пунктом 4.1. передбачено, що покупець здійснює оплату товару шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 45 (сорока п'яти) календарних днів з моменту поставки відповідної партії товару.

В п.6.1. Договору закріплено, що покупець зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений товар; приймати поставлений товар згідно з видатковою накладною.

Відповідно до п.6.4. Договору, постачальник має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за поставлений Товар.

Відповідачем, в порушення умов Договору, зобов'язання щодо оплати поставленого товару, станом на дату подання позову (20.06.2018 року), виконані частково на суму 61600,00 грн., у зв'язку із чим у останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 47000,00 грн.

У зв'язку з невиконанням умов договору зі сплати за поставлення товару, позивач направив на адресу відповідача листи №16 від 26.04.2018 року, №16 від 02.05.2018 року (а.с. 29-30) про погашення заборгованість за поставлений товар.

У відповідь на вказані листи, відповідач направив лист №01.01-14/3234018 від 01.06.2018 року (а.с. 31), в якому повідомив, що на виконання своїх договірних зобов'язань здійснювало оплати за договором №36/12-ПЦ/17 від 11.12.2017 року, та інформація зазначена у листах прийнята до уваги.

Втім, станом на дату подання позову (20.06.2018 року), заборгованість перед позивачем у розмірі 47000,00 грн. так і не була сплачена відповідачем.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Так, відповідно до наданої до матеріалів справи видаткової накладної, відповідач (покупець), в рамках укладеного між сторонами Договору, отримав від позивача товар на загальну суму 108600,00 грн.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 4.1. Договору сторони домовились про умови та строки оплати товару, а саме покупець здійснює оплату товару шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 45 (сорока п'яти) календарних днів з моменту поставки відповідної партії товару.

Проте, відповідач свої зобов'язання з оплати поставленого позивачем товару належним чином не виконав, здійснивши часткову оплату, у зв'язку з чим заборгованість відповідача, станом на 20.06.2018 року, склала 47000,00 грн.

В липні 2018 року, під час розгляду справи, відповідач розрахувався з позивачем та здійснив платежі за отриманий товар у розмірі 47000,00 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями.

В силу п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у зв'язку з відсутністю предмета спору відбувається, зокрема, у випадку сплати суми боргу боржником.

Станом на час прийняття рішення, відповідач сплатив основний борг в повному обсязі.

За таких обставин, провадження у справі в частині стягнення 47000,00 грн. основного боргу за Договором підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 921,99 грн. та інфляційні втрати в сумі 2822,75 грн.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України гарантовано, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобовязання.

Суд, перевіривши нарахування позивача, зазначає, що розрахунок 3% річних та інфляційних втрат є вірним та відповідає наведеним вище нормам чинного законодавства, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 921,99 грн. та інфляційних втрат в сумі 2822,75 грн. є такими, що підлягають задоволенню.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Техникс" підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд також звертає увагу, що частина 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" передбачає, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях (пункт 5).

На підставі ст.ст. 6, 11, 525, 530, 626, 712, ч. 3 ст. 509, ч. 2 ст. 625, ч. 1 ст. 612, ч. 1 ст. 629, ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174 Господарського кодексу України, керуючись статтями 73-74, 76-80, 129, 232-233, 237-238, 240-241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Харківводоканал" (61013, м. Харків, вул. Шевченко, 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Техникс" (61003, м. Харків, вул. Кузнечна, 7/13, ) інфляційні втрати в сумі 2822,75 грн., 3% річних в сумі 921,99 грн. та 130,02 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення 47000,00 грн. основного боргу - провадження у справі закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили, відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного господарського суду в установленому законом порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 06.08.2018 року.

Суддя ОСОБА_3