ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"07" серпня 2018 р. Справа № 918/362/18
Господарський суд Рівненської області у складі судді Церковної Н.Ф., за участі секретаря судового засідання Оліфер С. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" в особі відділення 100/17 Акціонерний банк "Укргазбанк"
до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сарго"
до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Арго ЛТД"
про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 72 833, 37 грн,
за участі представників сторін:
від позивача: ОСОБА_1;
від відповідача 1: не з'явився;
від відповідача 2: не з'явився
У червні 2018 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сарго" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Арго ЛТД" про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 72 833, 37 грн.
Ухвалою суду від 05.06.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, призначено розгляд справи.
Ухвалою суду від 05.06.2018 року у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, належне Товариству з обмеженою відповідальністю "Сарго" в розмірі 72 833, 37 грн, що відповідає сумі боргу перед позивачем відмовлено.
Ухвалою суду від 02.07.2018 року розгляд справи призначено на 01.08.2018 року.
Ухвалою суду від 01.08.2018 року розгляд справи відкладено на 07.08.2018 року
У судовому засіданні 07.08.2018 року представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві.
Відповідачі 1, 2 у судове засідання 07.08.2018 року не з'явилися, про дату, час і місце судового засідання були належним чином повідомлені, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.
Натомість 07.08.2018 року від відповідача 2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
У той же час суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вказаного клопотання про відкладення з огляду на наступне.
За ч. 1 ст. 216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених ч. 2 ст. 202 цього Кодексу.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:
1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання;
2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;
3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;
4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.
Відтак, зважаючи на відсутність підстав, з якими закон повязує можливість відкладення розгляду справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи на іншу дату.
Також, суд звертає увагу на те, що у відповідних випадках учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах, при чому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.
Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України).
Враховуючи належне повідомлення відповідачів 1, 2 про судове засідання, призначене на 07.08.2018 року та неявку останніх без повідомлення причини неявки, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності останніх.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Рішенням Господарського суду Рівненської області від 06.05.2015 року у справі №918/293/15 за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сарго" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Арго ЛТД" про стягнення заборгованості за кредитним договором від 02.04.2008 року № 24/08/11/К-СМП в сумі 333 554 грн 62 коп. позов задоволено повністю, солідарно стягнуто з відповідачів на користь позивача 127 010 грн 00 коп. заборгованості за кредитом, 59 329 грн 05 коп. заборгованості по процентах за користування кредитом, 73 241 грн 30 коп. пені по кредиту, 8 674 грн 27 коп. пені по процентах та 6 671 грн 09 коп. витрат по сплаті судового збору. Крім того, з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сарго" на користь позивача також було стягнуто 65 300 грн 00 коп. штрафу.

Крім того, рішенням Господарського суду Рівненської області від 10.05.2016 року у справі № 918/218/16 за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сарго" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Арго ЛТД" про стягнення заборгованості за кредитним договором від 02.04.2008 року № 24/08/11/К-СМП позов задоволено повністю, солідарно стягнуто з відповідачів на користь позивача заборгованість по нарахованим відсоткам в сумі 32 262 грн 81 коп., пеню за простроченими відсотками в сумі 16 602 грн 87 коп. та 1378 грн 00 коп. витрат по оплаті судового збору.

Вказані рішення набрали законної сили.

Зазначеними рішеннями було встановлено наступне.

02.04.2008 року між Відкритим акціонерним товариством "Акціонерний банк "Укргазбанк" (правонаступником якого є позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сарго" був укладений кредитний договір № 24/08/11/К-СМП, у відповідності до якого позичальник отримав кредит в сумі 95 000 доларів США 00 центів.

Відповідно до пунктів 1.1-1.3 цього кредитного договору Банк надає позичальнику кредит в сумі 95 000 доларів США 00 центів на поповнення обігових коштів з 02.04.2008 року строком на 60 місяців.

25 листопада 2010 року між позивачем та відповідачем 1 укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору від 02.04.2008 року № 24/08/11/К-СМП.

Згідно з пунктами 1.1-1.3 додаткової угоди № 2 до вказаного правочину з 26.11.2010 року банк відкриває позичальнику не відновлювальну мультивалютну кредитну лінію з загальним лімітом в сумі 1 267 654 грн 63 коп. із сплатою процентів за користування кредитними коштами:

- в доларах США, виходячи із 13 % річних та за користування кредитними коштами в іноземній валюті, що не повернуті в строки/терміни, передбачені цим договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється в розмірі 14% річних;

- в гривні виходячи із 16 % річних та за користування кредитними коштами в національній валюті, що не повернуті в строки/терміни, передбачені цим договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється в розмірі 25% річних.

Починаючи з 29.11.2010 року режим кредитування встановлюється у вигляді кредиту в національній валюті в сумі 635 273 грн 11 коп. із сплатою процентів за користування кредитними коштами, виходячи із 16 % річних та, за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені цим договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється в розмірі 25% річних.

Позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі згідно графіку погашення кредиту, але не пізніше 01.04.2013 року.

Відповідно до п.3.4 додаткової угоди № 2 до вказаного договору проценти сплачуються позичальником щомісячно не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності з пунктом 1.2 цього договору, в день дострокового погашення заборгованості по кредиту, або в день дострокового розірвання цього договору на рахунок № 24.840, відкритий в АБ "Укргазбанк", МФО: 320478 та № 24.980, відкритий в АБ "Укргазбанк", МФО: 320478. У разі, якщо останній день сплати процентів припадає на вихідний або святковий день, то така сплата здійснюється у день, що передує такому вихідному або святковому дню.

Вказаними судовим рішеннями також встановлено, що відповідач 1 зобовязання за даним кредитним договором та додатковими договорами до нього не виконав, внаслідок чого, зокрема, прострочена заборгованість перед Банком по тілу кредиту становить 127 010 грн 00 коп.

Крім того, встановлено, що 26.11.2010 року між Відкритим акціонерним товариством "Акціонерний банк "Укргазбанк" (правонаступником якого є позивач), Товариством з обмеженою відповідальністю "Сарго" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Арго ЛТД" було укладено договір поруки № 24/08/11/П2-СПМ, відповідно до умов якого поручитель (відповідач 2) поручається перед кредитором за належне виконання позичальником (відповідач 1) умов кредитного договору від 02.04.2008 року № 24/08/11/К-СМП, зокрема, щодо повернення кредитних коштів за встановленим на 26.11.2010 року загальним лімітом не відновлювальної мультивалютної кредитної лінії в сумі 1 267 654 грн 63 коп., сплати процентів за користування кредитними коштами:

- в доларах США, виходячи із 13 % річних та за користування кредитними коштами в іноземній валюті, що не повернуті в строки/терміни, передбачені цим договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється в розмірі 14% річних;

- в гривні виходячи із 16 % річних та за користування кредитними коштами в національній валюті, що не повернуті в строки/терміни, передбачені цим договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється в розмірі 25% річних.

Не пізніше 01.04.2013 року повернути кошти, надані у вигляді кредиту в національній валюті, в сумі 635 273 грн 11 коп., із сплатою процентів за користування кредитними коштами, виходячи із 16 % річних, та за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені цим договором (прострочена заборгованість), виходячи із 25 % річних (п. п. 1.1-1.1.2 договору поруки).

На підставі п. 1.2 та п. 1.3 договору поруки поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за виконання зобов'язань по кредитному договору та відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж обсязі, що і позичальник за повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитними коштами, комісій, неустойки (штрафу, пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язань в повному об'ємі.

Відповідно до п. п. 2.1, 2.2 договору поруки, у випадку невиконання позичальником зобов'язань по кредитному договору, кредитор звертається з письмовою вимогою про виконання зобов'язань по кредитному договору до позичальника та поручителя. Поручитель зобов'язаний не пізніше 2-х робочих днів з дати отримання письмової вимоги кредитора перерахувати суму заборгованості позичальника за кредитним договором на рахунки, на яких враховується заборгованість Позичальника в АБ "Укргазбанк", МФО: 320478. Номери рахунків зазначаються в письмовій вимозі кредитором.

Суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За умовами кредитного договору від 02.04.2008 року № 24/08/11/К-СМП сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий на 60 місяців до 01.04.2013 року включно.

Крім того, згідно п. 6.3 додаткової угоди № 2 до кредитного договору від 02.04.2008 року №24/08/11/К-СМП, за порушення в цьому договорі строків (термінів) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитними коштами та/або комісійних винагород, позичальник зобов'язаний сплатити банку неустойку (пеню), яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня.

Відтак, у межах строку кредитування до 01.04.2013 року відповідач 1 мав, зокрема, повертати позивачеві кредит, сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами до 5 числа кожного місяця та пеню за порушення строків сплати процентів. Починаючи з 02.04.2013 року, відповідач 1 мав обов'язок незалежно від пред'явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування.

Отже, припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється та відповідно припиняється право на нарахування пені за порушення строків сплати процентів. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Згідно положень абз. 2 п. 17 Постанови Пленуму ВССУ № 5, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора надає кредитору право лише на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, і не надає права на нарахування і отримання відсотків, пені, комісії за кредитним договором.

Вказане узгоджується з висновком ОСОБА_2 Верховного Суду, висловленим у постанові від 28.03.2018 року № 14-10цс18.

Також, слід зазначити, що рішенням Господарського суду Рівненської області від 06.05.2015 року у справі №918/293/15 встановлено, що 17.02.2015 року позивачем було направлено на адресу відповідача 1 претензію №50301/90/2015 про повернення заборгованості по кредитному договору № 24/08/11/К-СМП від 02.04.2008 року в сумі 186 339 грн 05 коп. та її виконання протягом 10 днів з дати отримання вказаної вимоги Позичальником. Однак зазначена вимога залишена відповідачем 1 без відповіді та задоволення.

Таким чином, після направлення відповідачу 1 письмового повідомлення з вимогою про погашення всієї заборгованості договір припинив свою дію та позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків, пені та комісії за договором, оскільки нарахування процентів за користування кредитними коштами, комісійних, неустойки поза строком дії кредитного договору не передбачено.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 14.02.2018 року № 61 - 2404св18.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене вище, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сарго" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Арго ЛТД" заборгованості по нарахованим відсоткам в сумі 64 386 грн 80 коп та пені за простроченими відсотками в сумі 8 446 грн 57 коп., у звязку з чим в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" слід відмовити.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати залишаються за позивачем.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного господарського суду через Господарський суд Рівненської області (п.17.5 ч.1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10.08.2018 року.

Суддя Церковна Н. Ф.