ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2018 року Справа № 915/158/18
м. Миколаїв

За позовом: Квартирно-експлуатаційного відділу м. Миколаєва

до відповідача: Первомайської міської ради Миколаївської області

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача:
1) Міністерство оборони України,

2) Кабінет Міністрів України,

про: визнання недійсним та скасування рішення.

Суддя: Смородінова О.Г.
Секретар судового засідання: Ковальжи А.І.

Представники учасників справи:

від позивача: Онищенко Л.В. за довіреністю № 29 від 03.01.2018,

від відповідача: Дмитренко Н.О. за довіреністю № 188/03.01-27 від 05.01.2018,

від 3-ої особи-1: не з`явився,

від 3-ої особи-2: Яковенко О.М. за довіреністю № 7/12 від 20.02.2018 в порядку передоручення за довіреністю № 13840/9.1/22-17 від 27.12.2017.

Суть спору:

23.02.2018 позивач звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовом визнати недійсним та скасувати, як таке, що винесене в порушення вимог чинного законодавства України та порушує інтереси Міністерства оборони України, в особі законного землекористувача Квартирно-експлуатаційного відділу м. Миколаїв, рішення Первомайської міської ради Миколаївської області винесене на 47 сесії 7 скликання № 29 від 29.08.2017 «Про прийняття в комунальну власність та зарахування до земель запасу територіальної громади міста земель Міністерства оборони України».

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі: Державного акту на право постійного користування землею № 22 Серії МК від 01.07.1994; Директив Міністра оборони України № Д-45 від 31.12.1995 та № Д-322/1/03 від 20.01.2005, наказу Начальника ПТКЕУ № 51 від 27.12.2005; рішення виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області № 699 від 29.12.2002, рішення Первомайської міської ради № 29 від 20.08.2017; норм ст. ст. 1, 10 Закону України «Про оборону України», ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. ст. 152, 155, 18, 19, 20, 141, 143, 120, 83, 84, 77 Земельного кодексу України, ст. ст. 1, 13, 14, 6 Закону України «Про розмежування земель державної та комунальної власності», ст. ст. 9, 14 Закону України «Про використання земель оборони», ст. ст. 1, 3, 14 Закону України «Про Збройні Сили України», ст. 21 Цивільного кодексу України та мотивовані наступним: посилаючись в тексті оспорюваного рішення як на правову підставу для прийняття в комунальну власність та зарахування до земель запасу земель Міністерства оборони України, а фактично припинення права постійного користування земельною ділянкою Міністерства оборони України, Первомайська міська рада Миколаївської області порушила вимоги ст. 143 ЗК України, внаслідок чого оспорюване рішення підлягає визнанню незаконним та скасуванню; цільове призначення земельної ділянки загальною площею 13,8656 га на час прийняття оскаржуваного рішення не змінювалось, тобто за цільовим призначенням спірна земельна ділянка на момент прийняття оскаржуваного рішення відносилась до земель оборони; жодної заяви від КЕВ м. Миколаєва щодо припинення права постійного користування земельною ділянкою площею 13,8652 га, що вилучена оспорюваним рішенням Первомайської МР № 29, до Міністерства оборони не надавалась, у зв`язку з чим при винесенні рішення відповідач керувався саме ст. 120, п. п. «г» та «е» ст. 141 ЗК України, що призвело до винесення неправомірного рішення.

Відповідач у відзиві (вх. № 4315/18 від 11.04.2018) просить суд у задоволенні позову відмовити, посилаючись на приписи Земельного кодексу України, Закону України «Про розмежування земель державної власності та комунальної власності»; рішення виконавчого комітету Первомайської міської ради від 29.12.2002 та від 05.08.2003 № 407; акту прийому-передачі військового майна від 05.08.2003, актів приймання-передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність, мотивуючи тим, що виходячи з норм статті 120 Земельного кодексу України, якщо міська рада набула право власності на багатоквартирні житлові будинки згідно актів прийому-передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність, затверджених рішенням виконкому, до міської ради автоматично переходить право користування земельними ділянками, на яких розміщені житлові будинки.

Треті особи без самостійних вимог на стороні позивача: представник Міністерства оборони України (як в письмових поясненнях вх. № 8985/18 від 23.07.18, так і усно в попередніх судових засіданнях) та представник Кабінету Міністрів України (усно в судовому засіданні) повністю підтримали позов та просять суд його задовольнити.

Судом також було звернуто увагу представника Кабінету Міністрів України відносно клопотання останнього від 09.08.2018 на пропуск процесуальних строків, встановлених судовою ухвалою для надання пояснень щодо позову.

09 серпня 2018 року суд, на підставі ч. 6 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України за письмовою згодою всіх учасників справи, розпочав розгляд справи по суті.

09.08.2018 за наслідками розгляду справи суд на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши представників учасників справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

Предметом даного спору виступає оспорювання землекористувачем акту органу місцевого самоврядування про прийняття в комунальну власність об`єкту державної власності, а саме земельних ділянок Міністерства оборони України.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 86 ГПК України, проаналізувавши обставини справи відносно норм чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчим комітетом Первомайської міської ради народних депутатів 01.07.1994 на підставі його власного рішення № 138 від 21.06.1994 військовій частині № 40233, яка знаходилася в м. Первомайськ, було видано Державний акт (№ 22, серія МК, реєстрація в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею № 64) на право постійного користування земельною ділянкою військового містечка загальною площею 53,96 га для обслуговування казармо-житлового військового містечка, розташованого в межах міста Первомайськ.

За інформацією позивача, яка підтримана представником Міністерства оборони України та не спростована належними доказами відповідачем, на підставі Директиви Міністерства оборони України № Д-45 від 31.12.1995 військова частина № 40233 перейменована в квартирно-експлуатаційну частину Первомайського району, після чого на підставі Директиви Міністерства оборони України № Д-322/1/03 від 20.01.2005 було розформовано Первомайську КЕЧ та визначено правонаступником КЕВ м. Миколаїв.

23.06.2000 рішенням Первомайської міської ради №12 та рішення її міськвиконкому № 699 від 29.12.2002 до комунальної власності були передані житловий фонд, інженерні мережі та споруди військового містечка Первомайської КЕЧ.

29.08.2017 Первомайською міською радою прийнято оспорюване рішення № 29 "Про прийняття в комунальну власність та зарахування до земель запасу територіальної громади міста земель Міністерства оборони України».

Вказаним рішенням фактично було прийнято в комунальну власність та зараховано до земель запасу територіальної громади міста земельні ділянки Міністерства оборони України загальною площею 13,8656 га.

Відповідно до частини першої статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Водночас, за змістом статті 80 Земельного кодексу України держава є суб`єктом права власності на землі державної власності, реалізуючи це право через відповідні органи державної влади; за частиною першої статті 167, статтею 170 Цивільного кодексу України держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин, набуваючи і здійснюючи цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їх компетенції, встановленої законом.

Згідно статті 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного Кодексу.

Види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Земельні ділянки, що належать до земель оборони, використовуються виключно згідно із Законом України "Про використання земель оборони".

Згідно зі ст. ст. 1, 4 Закону України «Про використання земель оборони», землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України (далі військові частини). Землі оборони можуть використовуватися для будівництва об`єктів соціально-культурного призначення, житла для військовослужбовців та членів їхніх сімей, а також соціального та доступного житла без зміни їх цільового призначення.

Також ст. 77 Земельного Кодексу України вказує, що землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України й при цьому землі оборони можуть перебувати лише в державній власності, а порядок використання земель оборони встановлюється законом.

Крім того, ст. 14 Закону України «Про Збройні Сили України» визначає, що земля, води, інші природні ресурси, а також майно, закріплені за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю, належать їм на праві оперативного управління та звільняються від сплати усіх видів податків відповідно до законів з питань оподаткування.

Водночас з вищенаведеним, приписи ст. 120 Земельного кодексу України передбачають у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припинення права власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, але без зміни її цільового призначення.

Також, відповідно до ст. 38 Земельного кодексу України земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування належать до земель житлової та громадської забудови.

Проаналізувавши матеріали справи та заслухавши учасників справи, судом встановлено, що до комунальної власності земельна ділянка військового містечка спільно з об`єктами нерухомості не передавалась.

Відсутні також докази прийняття рішень про віднесення даної земельної ділянки із земель оборони до іншої категорії земель будь-яким суб`єктом владних повноважень в порядку ст. 20 Земельного кодексу України, в тому числі зміни цільового призначення даної земельної ділянки після прийняття рішення виконкому Первомайської міської ради народних депутатів № 138 від 21.06.1994 та видачі відповідного Державного акту на право постійного користування землею військового містечка.

Підстави та порядок припинення права користування земельними ділянками регулюються статтями 141, 142, 149 Земельного кодексу України, статтею 1 Закону України "Про використання земель оборони", статтею 14 Закону України "Про Збройні сили України" та Положенням про порядок надання в користування земель (земельних ділянок) для потреб Збройних Сил України та основні правила користування наданими землями, затвердженим Наказом Міністра оборони України від 22.12.1997 № 483.

Відповідно до пунктів 44, 45, 46, 48, 49, 50 вказаного Положення за відсутністю потреби або по закінченню терміну користування землі, надані для потреб Збройних Сил України, підлягають передачі місцевим органам влади згідно зі статтею 27 Земельного кодексу України. Передача земель місцевим органам влади проводиться за згодою Міністра оборони України або за його дорученням начальником розквартирування військ та капітального будівництва начальником Головного управління розквартирування військ та капітального будівництва Збройних Сил України. Своєчасне виявлення земель, що не використовуються, та надання відомостей про них покладається на заступників Міністра оборони України командувачів видів Збройних Сил України, командуючих військами військових округів, Північного оперативно-територіального командування, начальників управлінь центрального апарату Міністерства оборони України, а також командирів військових частин землекористувачів. Перелік земель, які пропонуються до передачі місцевим органам влади, Головне управління розквартирування військ та капітального будівництва Збройних Сил України погоджує з заступниками Міністра оборони України командувачами видів Збройних Сил України, начальниками управлінь центрального апарату Міністерства оборони України, командуючими військами військових округів, Північного оперативно-територіального командування, на території яких знаходиться земельна ділянка, і подає на затвердження міністру оборони України. Заступникам Міністра оборони України командувачам видів Збройних Сил України, командуючим військами військових округів, Північного оперативно-територіального командування, начальникам управлінь центрального апарату Міністерства оборони України, перед поверненням земель місцевим органам влади необхідно забезпечити виконання робіт щодо розмінування території і рекультивації. Оформлення передачі земель місцевим органам влади здійснюють землекористувачі спільно з квартирно-експлуатаційною частиною, відділенням морської інженерної служби Військово-Морських Сил України, на обліку яких знаходяться земельні ділянки в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Істотною передумовою для припинення права власності постійного користування землями оборони, які закріплені за структурними одиницями Збройних сил України, та подальшої передачі цієї ділянки у власність або користування іншим особам є отримання на це згоди Міністерства оборони України.

Відтак, враховуючи, що належність спірної земельної ділянки державної форми власності до земель оборони була визначена в силу її закріплення за позивачем, а судом встановлено відсутність добровільної відмови постійного землекористувача (позивача), або Міністерства оборони України від спірної земельної ділянки, то, відповідно, матеріали, надані відповідачем, не містять доказів наявності правових підстав для припинення права власності у встановленому законом порядку за державою на спірні земельні ділянки, які є землями оборони.

Спірна земельна ділянка належить до земель оборони, згода Міністра оборони України або іншої особи за його дорученням на її передачу відповідно до чинного законодавства України не надавалася, у зв`язку з чим оскаржуваним рішенням Первомайської міської ради (яким спірну земельну ділянку зараховано до земель комунальної власності) порушено приписи статей 84, 140, 141 Земельного кодексу України.

За приписами статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до приписів статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Виходячи з наведеного аналізу матеріалів справи та норм чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд дійшов висновків про доведеність та обґрунтованість позивачем заявлених вимог.

Таким чином, суд встановив порушення відповідачем прав та законних інтересів позивача по справі, а отже дійшов висновку про законність та обґрунтованість заявлених позовних вимог, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

За правилами ст. 129 ГПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 86, 129, 201, 219, 220, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним та скасувати рішення Первомайської міської ради Миколаївської області, винесене на 47 сесії 7 скликання, № 29 від 29.08.2017 Про прийняття в комунальну власність та зарахування до земель запасу територіальної громади міста земель Міністерства оборони України.

3. Стягнути з Первомайської міської ради Миколаївської області на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Миколаєва судовий збір в сумі 1762,00 грн.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в порядку, визначеному статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Сторони та інші учасники справи:
позивач: Квартирно-експлуатаційний відділ м. Миколаєва (54056, м. Миколаїв, пр. Миру, 62-а; ідентифікаційний код 08029523);

відповідач: Первомайська міська рада Миколаївської області (55213, Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. М. Грушевського, 3; ідентифікаційний код 04056575);

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Міністерство оборони України (03168, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 6; ідентифікаційний код 00034022);

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Кабінет Міністрів України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2).

Повне рішення складено та підписано 10 серпня 2018 року.

Суддя О.Г. Смородінова