ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

01.08.2018 р. Справа № 914/1386/18

Суддя Гоменюк З.П., розглянувши матеріали

за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр управління промисловістю» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хмарочос плюс», м.Мостиська Львівської області

про стягнення 604673,13 грн.

ВСТАНОВИВ

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр управління промисловістю» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Хмарочос плюс» про стягнення 604673,13 грн.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, господарський суд прийшов до висновку про необхідність залишення її без руху з огляду на наступне.

Відповідно до п.8 ч.3 ст.162 ГПК України, позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Як вбачається із поданих матеріалів, позивачем до позовної заяви долучено ряд документів у копіях. При цьому позивачем не зазначено про наявність у нього або іншої особи оригіналів доказів, копії яких додано до позовної заяви, що є порушенням п.8 ч.3 ст.162 ГПК України.

Також, відповідно до п.9 ч.3 ст.162 ГПК України, позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи.

Позивач у позовній заяві зазначає, що він не має наміру скористатись правом на подання до суду попереднього розрахунку судових витрат. Однак суд звертає увагу позивача, що подання такого розрахунку є не правом, а обов?язком позивача, оскільки у п.9 ч.3 ст.162 ГПК України вказано, що позовна заява повинна містити розрахунок судових витрат.

Вказаний розрахунок повинен містити загальну суму витрат, яка складається із тих сум, які вже сплачені позивачем до подання позовної заяви, а також із тих сум, які позивач попередньо очікує понести в майбутньому.

Якщо позивач вважає, що ним в майбутньому не буде понесено судових витрат у зв?язку із розглядом справи, то в позовній заяві слід це вказати, надаючи при цьому розрахунок судових витрат, який складається лише із сум, які ним вже сплачені при поданні позовної заяви до господарського суду, якщо такі витрати мали місце.

Жодного розрахунку суми судових витрат позивачем не подано, що є порушенням вимог п.9 ч.3 ст.162 ГПК України.

Крім того позивач у позовній заяві зазначив, що він не буде заявляти про відшкодування судових витрат в разі задоволення позовних вимог, в той час, як у пункті 3 прохальної частини позовної заяви позивач просить судові витрати покласти на відповідача.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху у зв?язку із недодержанням вимог п.8 ч.3 ст.162 ГПК України та п.9 ч.3 ст.162 ГПК України.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що частиною 2 ст.91 ГПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 та ч.5 ст. 91 ГПК України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до п.5.27. Національного стандарту України «Державна уніфікована система документації, Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації, вимоги до оформлювання документів (ДСТУ 4163-2003)», затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 р. №55, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23 (нижче підпису). Приклад засвідчення копії документа зазначено у п.5.27. Національного стандарту України (ДСТУ 4163-2003).

Як вбачається із поданих матеріалів, позивачем до позовної заяви долучено рад документів у копіях. Засвідчуючи вказані копії позивачем не дотримано усіх вимог щодо засвідчення долучених до позовної заяви копій документів. Зокрема на вказаних копіях не міститься дата засвідчення.

Керуючись нормами статей 162, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу 10-денний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху на виправлення допущених недоліків, які зазначені у вказаній ухвалі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Гоменюк З.П.