ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2018р. Справа №914/901/18

місто Львів

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут",
до відповідача:Львівської національної галереї мистецтв імені ОСОБА_1,
предмет позову: стягнення 198'125,09 грн.
СуддяОСОБА_2
Секретар судового засіданняОСОБА_3
Представники:
позивача:ОСОБА_4 довіреність №007.1ДР-4-0318 від 14.03.2018,
відповідача:ОСОБА_5 довіреність від 22.05.2018.
Процедури.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут" до Львівської національної галереї мистецтв імені ОСОБА_1 про стягнення 198'125,09 грн. Ухвалою суду від 21.05.2018 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для виправлення недоліків. У зв'язку з усуненням позивачем виявлених недоліків, ухвалою суду від 05.06.2018 провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 11.07.2018.

У підготовче засідання 11.07.2018 з'явилися представники позивача та відповідача. Позивач заявив клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з необхідністю ознайомитись з відзивом на позовну заяву. Зважаючи на зазначене, суд ухвалив відкласти розгляд справи на 15.08.2018.

У підготовче засідання 15.08.2018 з'явилися представники обох сторін. Судом забезпечено сторонам рівні можливості для реалізації власного права на захист. Сторонами подано спільну заяву, якою надали згоду на розгляд справи після завершення підготовчого провадження у той самий день. З огляду на зазначене, оскільки завдання підготовчого провадження виконано, сторони не мали доповнень до наданих раніше документів, суд закрив підготовче провадження та перешов до розгляду справи по суті.

Аргументи сторін.

Позиція позивача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не виконав свого обовязку зі своєчасної оплати вартості отриманого природного газу за період з січня по лютий 2018 року, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 194'384,05 грн. Окрім того, у зв'язку з неналежним виконанням грошових зобов'язань, позивач нарахував відповідачу 2'679,83 грн. інфляційних втрат та 1'061,21 грн. 3% річних.

Заперечення відповідача.

Відповідач проти позовних вимог заперечив з наступних підстав. Для постачання у 2018 році природним газом трьох об'єктів відповідача було укладено додаткову угоду на постачання природного газу у обсязі, що не перевищує 20% від минулорічного договору постачання на суму 130'197,97 грн. Одночасно у січні відповідач розпочав процедуру відкритих торгів на закупівлю природного газу. У зв'язку з оскарженням позивачем процедури торгів, договір про постачання природного газу для потреб непобутових споживачів було укладено 28.03.2018 з товариством з обмеженою відповідальністю "Паливторг". Обсяги газу, що постачався позивачем відповідно до додаткової угоди від 24.01.2018 №6 до договору постачання газу на 2017 рік від 27.02.2017 №41ВВLvz128-17 на суму 130'197,97 грн. були спожиті у січні місяці, за що позивач отримав оплату у повному обсязі. Таким чином, договірні відносини між позивачем та відповідачем припинились у зв'язку з виконанням договору у січні 2018 року. Здійснення постачання газу в період проведення тендерних процедур та після закінчення дії договору №41ВВLvz128-17 відбулась за ініціативи позивача. У відповідача відсутні будь-які підстави для оплати газу поза договірними відносинами.

Відповідь позивача на відзив.

Позивач заперечив проти аргументів відповідача, зазначивши таке. Постачання позивачем відповідачу природного газу у січні та лютому 2018 року було позадоговірним постачанням. Підтвердженням споживання відповідачем природного газу позивача є підписані уповноваженим представником відповідача акти приймання-передачі природного газу за січень та лютий 2018 року. Зважаючи на зазначене, відповідач зобов'язаний оплатити спожитий ним газ та передбачені статтею 625 Цивільного кодексу України нарахування за неналежне виконання грошового зобов'язання.

Заперечення відповідача на відповідь позивача.

В судовому засіданні 15.08.2018 відповідач повідомив суд, що не бажає скористатися своїм правом на подання заперечень. Крім того, представник відповідача повідомив, що визнає позовні вимоги позивача у повному обсязі.

Обставини справи.

Між сторонами у справі 27.02.2017 укладено договір №11410267КUFB017 на газ природний, скраплений або в газоподібному стані (а.с. 37-40) (далі Договір 1). Відповідно до пункту 1.1 Договору постачальник (позивач у справі) зобов'язується передати у власність споживачу (відповідач у справі) у 2017 році природний газ (далі - газ), а споживач зобов'язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором 1. Розділом ХІ Договору встановлено, що цей Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підписів печатками (за наявності) сторін і діє в частині постачання газу з 01.01.2017 до 31.12.2017, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення. Положеннями пунктів 11.1-11.3 Договору 1 встановлено, що Договір 1 вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії Договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. При цьому, сторони мають внести зміни до Договору 1 щодо планових обсягів постачання газу на продовжений строк. Одностороння відмова від виконання умов Договору 1 не допускається. Припинення чи розірвання Договору 1 можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до Договору 1 або за рішенням суду на вимогу однієї із сторін на підставі та в порядку, встановлених чинним законодавством України та Договором 1.

Сторони у справі уклали також Договір на газ природний, скраплений або в газоподібному стані №11410267KUAB017 від 28.02.2017 (а.с. 42-45) (далі Договір 2) та Договір на газ природний, скраплений або в газоподібному стані №41ВВLVz128-17 від 27.02.2017 (а.с. 47-50) (далі Договір 3). Умови Договору 2 та Договору 3 аналогічні умовам Договору 1, окрім планових обсягів постачання газу.

З метою проведення процедури закупівлі природного газу на 2018 рік сторони вирішили продовжити дію укладених Договорів на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку 2018 року в обсязі, що не перевищує 20% суми, визначеної в Договорах. З цією метою сторони уклали додаткову угоду №6 від 29.01.2018 (а.с. 41), додаткову угоду №9 від 28.12.2017 (а.с. 46) та додаткову угоду №6 від 04.01.2018 (а.с. 51).

Позивач передав, а відповідач прийняв газ упродовж січня 2018 року - лютого 2018 року на загальну суму 324'582,02 грн., що підтверджується такими актами приймання-передачі природного газу:

- №ЗЛВ00008556 від 31.01.2018 на загальну суму 189'721,10 грн. (а.с. 11);

- №ЗЛВ00016891 від 28.02.2018 на загальну суму 134'860,92 грн. (а.с. 12).

Відповідач свій обов'язок зі сплати отриманого газу виконав частково у розмірі 130'197,97 грн., що підтверджується долученими до матеріалів справи карткою рахунку від 10.04.2018 (а.с. 13) та платіжними дорученнями:

- №47 від 08.02.2018 на суму 60'997,97 грн. (а.с. 23);

- №64 від 13.02.2018 на суму 69'200,00 грн. (а.с. 24).

Заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 194'384,05 грн. відображена в акті звіряння від 27.03.2018 (а.с. 14).

Відповідачем 22.01.2018 було оголошено процедуру відкритих торгів на закупівлю газового палива (природного газу). Позивачем 20.02.2018 подано скаргу до Антимонопольного комітету України про зобов'язання відповідача як замовника торгів відхилити тендерну пропозицію учасника товариства з обмеженою відповідальністю "Кастум" у зв'язку з невідповідністю умовам тендерної документації та завершити процедуру закупівлі. Розгляд зазначеної скарги припинено Антимонопольним комітетом України 07.03.2018.

При ухваленні рішення суд виходив з наступного.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини з поставки товару в силу статті 11 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення передбачено частиною першою пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України: субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частинами першою та другою статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з положеннями пункту 12 розділу ІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015 (далі Правила) за підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобовязаний надати діючому постачальнику копію відповідного акта про фактичний обєм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ/ГТС та споживачем, відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи/Кодексу газорозподільних систем. На підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГТС постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника. Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов'язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач підписав акти приймання-передачі газу на загальну суму 324'582,02 грн.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Таким чином, у відповідача виник обов'язок оплатити фактично поставлений та отриманий (використаний) ним обсяг газу. Однак обовязок з оплати відповідач виконав не в повному обсязі. Таким чином, позовні вимоги про стягнення 194'384,05 грн. основного боргу є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Щодо стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд погоджується з правильністю нарахування позивачем 3% річних та інфляційних втрат. Таким чином, до стягнення підлягає 1'061,21 грн. 3% річних та 2'679,83 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, а судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позивних вимог. Відтак, з відповідача підлягає до стягнення 2'971,88 грн. відшкодування судових витрат.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 13, 73, 74, 81, 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Львівської національної галереї мистецтв імені ОСОБА_1 (адреса: 79000, Львівська область, місто Львів, вулиця Стефаника, будинок 3; ідентифікаційний код 02223750) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут" (адреса: 79039, Львівська область, місто Львів, вулиця Золота, будинок 42; ідентифікаційний код 39594527) 194'384 (сто дев'яносто чотири тисячі триста вісімдесят чотири) грн. 05 коп. основного боргу, 1'061 (одна тисяча шістдесят одна) грн. 21 коп. 3% річних, 2'679 (дві тисячі шістсот сімдесят дев'ять) грн. 83 коп. інфляційних втрат та 2'971 (дві тисячі дев'ятсот сімдесят одна) грн. 88 коп. відшкодування витрат на оплату судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 15.08.2018.

Суддя Рим Т.Я.