ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.08.2018 Справа № 920/519/18

м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі:

судді Резніченко О.Ю.,

розглянувши без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Сергієнко Володимира Івановича,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Дитячий оздоровчий табір «Соснова казка в Буймеровці на Ворсклі»,

про стягнення 63574 грн. 60 коп.,

УСТАНОВИВ:

Позивач 13.07.2018 звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача 46826 грн. боргу, 16748 грн. 60 коп. інфляційних втрат за неналежне виконання відповідачем укладеного між сторонами 01.07.2014 договору № 12/2014 про постачання продуктів харчування.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що за вищезазначеним договором поставив відповідачу товар, однак відповідач за товар не розрахувався, чим порушив умови п. 2.2 договору № 12/2014 про постачання продуктів харчування. Крім того, позивач просить суд застосувати строк позовної давності.

Ухвалою від 17.07.2018 відкрито провадження у справі № 920/519/18 та призначено розгляд справи без повідомлення учасників справи за наявними в справі матеріалами.

06.08.2018 до суду повернулася копія ухвали суду від 17.07.2018, надіслана на адресу відповідача, із позначкою "Укрпошти" "причини невручення - інші причини".

Адреса відповідача, яка зазначена позивачем, була перевірена судом та підтверджена даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме витягом № .

Ухвала направлялась на адресу відповідача, зазначену позивачем та підтверджену даними реєстру, а тому, незважаючи на неотримання за офіційною юридичною адресою поштової кореспонденції, відповідач вважається належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі, оскільки судом вчинені всі дії, які передбачені ст. 120 ГПК України.

Суд, розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, дослідивши докази, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом з матеріалів справи було встановлено наступні фактичні обставини.

Між сторонами 01.07.2014 було укладено договір № 12/2014 про постачання продуктів харчування (надалі - Договір).

Згідно з п. 1.1 Договору позивач зобов'язується поставити відповідачу продукти харчування в порядку та на умовах визначених договором, а відповідач - прийняти і своєчасно оплатити суму вказану у видатковій накладній на товар, у термін, передбачений Договором.

Пунктом п. 1.2. договору передбачено, що найменування, одиниця виміру, загальна кількість товару, що підлягає поставці за Договором, ціна за одиницю товару, його часткове співвідношення визначається накладною на кожну окрему партію.

Відповідно до п.2.2 Договору відповідач зобов'язаний провести розрахунок за поставлений товар по факту його отримання, але не більше 7 календарних днів з дня поставки, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позивача.

Позивач зазначає, що на виконання договору поставив відповідачу товар на загальну суму 494612,51 грн. Відповідач здійснював часткову оплату товару, однак не сплатив позивачу 46826 грн.

Наявними в матеріалах справи видатковими накладними, що підписані сторонами та скріплені печатками № ФПД_026598 від 01.08.2014, № ФПД_026599 від 04.08.2014, № ФДП_026615 від 20.08.2014, № ФПД_026612 від 21.08.2014, № ФПД_026617 від 22.08.2014, № ФПД_026392 від 22.08.2014, № ФПД_026611 від 23.08.2014, № ФПД_026614 від 25.08.2014, № ФПД_026681 від 25.08.2014, № ФПД_026618 від 25.08.2014, № ФПД_026609 від 25.08.2014 підтверджується факт поставки відповідачу та отримання останнім товару на суму 48426 грн. 75 коп.

На підтвердження факту часткової оплати відповідачем отриманого за договором товару позивач подав платіжні доручення № 50 від 22.07.2014, № 65 від 29.07.2014, № 69 від 01.08.2014, № 76 від 05.08.2014, № 88 від 11.08.2014, № 95 від 13.08.2014, № 114 від 21.08.2014, № 154 від 06.07.2015.

Оскільки відповідач не оплатив у повному обсязі отриманий товар, то позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача заборгованості, аргументуючи її виникнення порушенням відповідачем п. 2.2 Договору.

Отже, сторони уклали Договір, яким передбачено обов'язок позивача поставити товар, а відповідача прийняти товар та оплатити за нього. Позивач обов'язок з поставки товару виконав; відповідач зустрічне зобов'язання по оплаті товару не виконав в обсязі та у строки, що встановлені Договором.

Надаючи юридичну оцінку вищезазначеним обставинам, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли господарські відносини у сфері поставки, які регулюються нормами ЦК України, з урахуванням особливостей, які передбачені ст.ст. 264-271 ГК України.

Згідно з ст. 526, ст. 530 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Судом встановлено, що наявними в матеріалах справи доказами, зокрема видатковими накладними, підтверджується факт поставки відповідачу та отримання останнім товару на суму 48426 грн. 75 коп., який не оплачений відповідачем у повному обсязі.

В той же час, позивач просить суд застосувати строк позовної давності у спорі.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Нормами статті 257 Цивільного кодексу України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з частиною 1 статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до норм чинного законодавства України, порушене право позивача підлягає захисту судом у разі звернення позивача за захистом протягом встановленого законом загального 3-річного строку позовної давності з моменту, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Згідно з п. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

За приписами ст. 264 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

За умовами п. 2.2 Договору відповідач зобов'язаний провести розрахунок за поставлений товар по факту його отримання, але не більше 7 календарних днів з дня поставки, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позивача.

Позивач звернувся до суду з позовом від 06.07.2018 про стягнення основного боргу в сумі 46826 грн. 00 коп. за товар, що поставлений згідно з видатковими накладними № ФПД_026598 від 01.08.2014, № ФПД_026599 від 04.08.2014, № ФДП_026615 від 20.08.2014, № ФПД_026612 від 21.08.2014, № ФПД_026617 від 22.08.2014, № ФПД_026392 від 22.08.2014, № ФПД_026611 від 23.08.2014, № ФПД_026614 від 25.08.2014, № ФПД_026681 від 25.08.2014, № ФПД_026618 від 25.08.2014, № ФПД_026609 від 25.08.2014 (далі - видаткові накладні).

З урахуванням п. 2.2. договору, товар за видатковою накладною № ФПД_026598 від 01.08.2014 мав бути оплачений до 09.08.2014, за видатковою накладною № ФПД_026599 від 04.08.2014 - до 12.08.2014, за видатковою накладною № ФДП_026615 від 20.08.2014 - до 28.08.2014, за видатковою накладною № ФПД_026612 від 21.08.2014 - до 29.08.2014, за видатковою накладною № ФПД_026617 від 22.08.2014 - до 30.08.2014, за видатковою накладною № ФПД_026392 від 22.08.2014 - до 30.08.2014, за видатковою накладною № ФПД_026611 від 23.08.2014 - до 31.08.2014, за видатковими накладними № ФПД_026614, № ФПД_026681, № ФПД_026618, № ФПД_026609 від 25.08.2014 - до 02.09.2014.

Таким чином, перебіг позовної давності почався з наступної дати після спливу строку для оплати товару і станом на 06.07.2018 сплив для позовних вимог про стягнення боргу в сумі 46826 грн. 00 коп. за вказаними накладними.

Що стосується платіжного доручення № 154 від 06.07.2015, суд не приймає вказаний доказ в якості належного на підтвердження факту часткової оплати товару за видатковими накладними та переривання перебігу позовної давності за заявленими позовними вимогами, оскільки згідно з призначенням платежу, відповідач здійснював оплату товару на підставі рахунків № ФПД 005806 від 05.07.2014, № ФПД 021375 від 07.07.2014. При цьому, у наданих позивачем видаткових накладних вказано інші рахунки для оплати (у графі - «підстава»).

Згідно з частиною 4 статті 267 Цивільного кодексу України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З огляду на викладене, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача 46826 грн. 00 коп. за товар, поставлений згідно з видатковими накладними № ФПД_026598 від 01.08.2014, № ФПД_026599 від 04.08.2014, № ФДП_026615 від 20.08.2014, № ФПД_026612 від 21.08.2014, № ФПД_026617 від 22.08.2014, № ФПД_026392 від 22.08.2014, № ФПД_026611 від 23.08.2014, № ФПД_026614 від 25.08.2014, № ФПД_026681 від 25.08.2014, № ФПД_026618 від 25.08.2014, № ФПД_026609 від 25.08.2014, у зв'язку зі спливом строку позовної давності, враховуючи, в тому числі те, що позивачем не надано суду доказів щодо наявності поважних причин її пропуску.

Згідно зі ст. 266 Цивільного кодексу України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 5.2., п. 5.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів», якщо позовна давність спливла за основною вимогою, то вважатиметься, що вона спливла і стосовно додаткової вимоги. Зі спливом позовної давності за вимогою про повернення або сплату коштів спливає й позовна давність за вимогою про сплату процентів, передбачених статтями 536, 625 ЦК України, і сум інфляційних нарахувань згідно з тією ж статтею 625 ЦК України (незалежно від періоду часу, за який обчислено відповідні суми процентів та інфляційних нарахувань, оскільки такі суми є складовою загальної суми боргу).

З урахуванням викладеного, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача інфляційних збитків в сумі 16748 грн. 60 коп., у зв'язку зі спливом строку позовної давності до основного боргу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 252 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні позову фізичної особи-підприємця Сергієнка Володимира Івановича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дитячий оздоровчий табір «Соснова казка в Буймеровці на Ворсклі» - відмовити.

2. Витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн. покладаються на позивача - фізичну особу-підприємця Сергієнка Володимира Івановича.

3. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Згідно зі ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Відповідно до п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI Перехідних положень до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційної-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - Фізична особа-підприємець Сергієнко Володимир Іванович (АДРЕСА_1, 36029, ІПН НОМЕР_2)

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Дитячий оздоровчий табір "Соснова казка в Буймеровці на Ворсклі" (пров. Шевченка, буд. 1 корпус А, с. Буймерівка, Охирський район, Сумська область, 42761, код 35603912),

Повне судове рішення складено 17.08.2018.

Суддя О.Ю. Резніченко