УХВАЛА

22.08.2018Справа № 910/11120/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Укртранс» про забезпечення позову і додані до неї матеріали

Особа, яка отримає статус учасника справи:

відповідач-1: Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група»,

відповідач-2: Міністерство юстиції України

Представники: без виклику сторін.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Автомобільна компанія «Укртранс» звернулося до Господарського суду міста Києва з заявою про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходів забезпечення позову Приватного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Укртранс» про визнання недійсним звіту Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група» про оцінку майна - Комплексу будівель автомобільно-транспортного підприємства, загальною площею 4 211, 60 кв.м., що розташований за адресою: м. Київ, вул. Народного Ополчення № 25 (літери А, Б, В, Г, Д) станом на 29.01.2018, до відкриття провадження у справі, а саме:

- заборонити Міністерству юстиції України (Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби) використовувати Звіт про оцінку майна - Комплексу будівель автомобільно-транспортного підприємства, загальною площею 4 211, 60 кв.м., що розташований за адресою: м. Київ, вул. Народного Ополчення № 25 (літери А, Б, В, Г, Д), який наданий суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «Українська експертна група» станом на 29.01.2018 у зведеному виконавчому провадженні ВП № 53668175 про стягнення коштів з ПрАТ «АК «Транс» на користь ПАТ «АБ «Укргазбанк»;

- зупинити реалізацію на електронних торгах СЕТАМ арештованого майна - Комплексу будівель автомобільно-транспортного підприємства, загальною площею 4 211, 60 кв.м., що розташований за адресою: м. Київ, вул. Народного Ополчення № 25 (літери А, Б, В, Г, Д) - лот № 287706, що призначені на 21.08.2018;

- заборонити Державному підприємству «СЕТАМ» проводити електронні торги з продажу майна Комплексу будівель автомобільно-транспортного підприємства, загальною площею 4 211, 60 кв.м., що розташований за адресою: м. Київ, вул. Народного Ополчення № 25 (літери А, Б, В, Г, Д) на підставі Звіту про оцінку майна, що проведений суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «Українська експерта група» станом на 29.01.2018.

Заява обгрунтована тим, що заявник Приватне акціонерне товариство «Автомобільна компанія «Укртранс» є власником об'єкту нерухомого майна - Комплексу будівель автомобільно-транспортного підприємства, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Народного Ополчення № 25 (літери А, Б, В, Г, Д), загальною площею 4 211, 60 кв.м.

Як зазначає заявник, в провадженні Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває зведене виконавче провадження ВП № 53668175 про стягнення коштів з ПрАТ «АК «Укртранс» на користь ПАТ АБ «Укргазбанк», до складу якого входить чотири виконавчих провадження з виконання наступних виконавчих документів: наказу Господарського суду міста Києва №910/1051/14 від 18.04.2014 (ВП № 53884329); наказу Господарського суду міста Києва №910/1050/14 від 11.04.2014 (ВП № 53571648); наказу Господарського суду міста Києва №910/1048/14 від 30.07.2014 (ВП № 53884305), наказу Господарського суду міста Києва №910/1047/14 від 11.04.2014 (ВГ1 № 53571615).

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України призначено суб'єкта оціночної діяльності ТОВ «Українська експертна група» для надання звіту з оцінки з питань визначення вартості описаного майна, а саме комплексу будівель автомобільно-транспортного, підприємства (літ.А, Б, В, Г, Д) загальною площею 4211, 60 кв.м., розташованих за адресою: м. Київ, вул. Народного Ополчення, 25.

Тож, як зазначає заявник, суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «Українська експертна група» надано Звіт про оцінку майна, згідно якого ринкова вартість об'єкту оцінки станом на 29.01.2018 становить 23 731 860,00 грн. без ПДВ та об'єкт нерухомості передано на реалізацію через систему електронних торгів, організатором яких є ДП «СЕТАМ».

Зокрема, згідно даних сайту Державного підприємства «СЕТАМ» на 21.08.2018 року запланований аукціон з продажу майна ПрАТ «Автомобільна компанія «УКРТРАНС» - Комплекс будівель автомобільно-транспортного підприємства, загальною площею 4 211.60 кв.м., що розташований за адресою: м. Київ, вул. Народного Ополчення № 25 (літери А,Б,В,Г,Д) - лот № 287706.

Таким чином, Приватне акціонерне товариство «Автомобільна компанія «Укртранс» зазначає, що у разі невжиття судом заходів забезпечення позову, до подання заявником до суду позову про визнання недійсним Звіту про оцінку майна і до відкриття провадження у справі, нерухоме майно може бути реалізоване за заниженою вартістю та призведе до переходу права власності на майно до іншої особи.

Розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Укртранс» про забезпечення позову, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд відзначає наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 138 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову подається, зокрема до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Згідно зі ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Як вбачається з матеріалів заяви, Приватне акціонерне товариство «Автомобільна компанія «Укртранс» є власником об'єкту нерухомого майна - Комплекс будівель автомобільно-транспортного підприємства, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Народного Ополчення № 25 (літери А, Б, В, Г, Д), загальною площею 4 211, 60 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності від 28.12.2007 серія № 552501, виданого Головним управлінням комунальної власності м. Києва.

Так, постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 21.04.2017 про опис та арешт майна (коштів) боржника ВП № 53571648, при примусовому виконанні наказу Господарського суду міста Києва від 11.04.2014 № 910/1050/14 про стягнення заборгованості з Приватного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Укртранс» описано та накладено арешт на майно: Комплекс будівель автомобільно-транспортного підприємства, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Народного Ополчення № 25 (літери А, Б, В, Г, Д), загальною площею 4 211, 60 кв.м., що належить боржнику - ПрАТ «Автомобільна компанія «Укртранс».

Крім того, постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 21.04.2017 ВП № 53571648 призначено суб'єкта оціночної діяльності ТОВ «Українська експертна група» для надання звіту з оцінки з питань визначення вартості описаного майна, а саме комплексу будівель автомобільно-транспортного, підприємства (літ.А, Б, В, Г, Д) загальною площею 4211, 60 кв.м., розташованих за адресою: м. Київ, вул. Народного Ополчення, 25.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна.

З матеріалів справи вбачається, що суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «Українська експертна група» складено Звіт про оцінку майна «Комплекс будівель автомобільно-транспортного, підприємства (літ.А, Б, В, Г, Д) загальною площею 4211, 60 кв.м., розташованих за адресою: м. Київ, вул. Народного Ополчення, 25», згідно якого ринкова вартість об'єкту оцінки станом на 29.01.2018 становить 23 731 860, 00 грн. без ПДВ.

Згідно ч. 5-6 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Тож, як зазначає Приватне акціонерне товариство «Автомобільна компанія «Укртранс» зазначає що у разі невжиття судом заходів забезпечення позову, до подання заявником до суду позову про визнання недійсним Звіту про оцінку майна і до відкриття провадження у справі, нерухоме майно може бути реалізоване за заниженою вартістю та призведе до переходу права власності на майно до іншої особи.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших субєктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність».

Згідно із частиною четвертою статті 3 цього Закону процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Підставою проведення оцінки майна є, зокрема, договір між субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання та замовником оцінки, який укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім (за змістом частини першої статті 10 і частини першої статті 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність»).

Відповідно до статті 33 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» спори, повязані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку.

Статтею 32 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» передбачена відповідальність оцінювачів та субєктів оціночної діяльності, частиною другою якої визначено, що оцінювачі та субєкти оціночної діяльності субєкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необєктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Відтак, чинним законодавством України передбачені підстави відповідальності субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема, недостовірність чи необєктивність оцінки майна) ним своїх обовязків.

Водночас звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника субєкта оціночної діяльності (частина перша статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність»).

Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що звіт по оцінку майна є документом, який фіксує дії субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обовязків, визначених законом і встановлених відповідним договором.

Таким чином, за змістом статей 12, 33 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання висновки та його дії стосовно реалізації своєї практичної діяльності з визначених питань, що унеможливлює здійснення судового розгляду справ у спорах про визнання такого звіту недійсним.

Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, повязаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 914/881/17.

Також Великою Палатою Верховного Суду зазначено про те, що спори про визнання недійсним звіту про оцінку майна не можуть бути розглянуті й у порядку іншого (ніж господарське) судочинства.

Відповідно до ч.ч 5-6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, враховуючи те, що заходи забезпечення позову вживаються судом у разі якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, приймаючи до уваги, що заявник має намір в подальшому звернутися до суду з позовом саме про визнання недійним Звіту про оцінку майна, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки відповідно до висновків викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 914/881/17, що є обов'язковою до виконання, спори про визнання недійсним звіту про оцінку майна не можуть бути розглянуті ані в порядку господарського судочинства, ані в порядку іншого (ніж господарське) судочинство.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

За таких обставин, суд визнає подану заяву Приватного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Укртранс» про забезпечення позову такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Укртранс» про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 22.08.2018.

Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Щербаков С.О.