ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

06.08.2018 м.Дніпро Справа № 904/3615/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Широбокової Л.П., Кузнецової І.Л.,

секретар судового засідання: Пінчук Є.С.,

представники сторін:

від Криворізької міжрайонної прокуратури з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері: представник не з'явився;

від Криворізької міської ради: Чабарай К.В., довіреність №7/26-36 від 04.01.2018, представник;

від Криворізької міської ради: Сова Ю.В., довіреність №5/26-1360 від 07.05.2018, представник;

від відповідача: Штефан В.О., паспорт серіїї НОМЕР_1 виданий Жовтневим РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області від 04.07.1997, фізична особа - підприємець;

від відповідача: Лісовий Д.О., довіреність №4465 від 11.07.2017, представник;

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: представник не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяв Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича від 18.10.2016 та від 19.08.2017 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 у справі №904/3615/14

за позовом: Криворізького міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область в інтересах держави в особі Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Криворізької північної об'єднаної міжрайонної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

про стягнення 334 141 грн. 32 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Криворізький міжрайонний прокурор з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави в особі Криворізької міської ради звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, яким просив стягнути з Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича (надалі - ФОП Штефан В.О.) на користь держави в особі Криворізької міської ради 334 141 грн. 32 коп. заборгованості.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди земельної ділянки №140 від 29.12.2007 в частині сплати орендної плати за період з 01.01.2011 по 14.05.2013.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 24.07.2014 у справі №904/3615/14 (суддя Ніколенко М.О.) позовні вимоги задоволені частково; з ФОП Штефана В.О. на користь держави в особі Криворізької міської ради стягнуто заборгованість по орендній платі в сумі 299 263 грн. 29 коп. та в дохід Державного бюджету України в особі управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м.Дніпропетровська судовий збір у сумі 5 985 грн. 27 коп.; в решті позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 (головуючий суддя Прокопенко А.Є. (доповідач), судді Дмитренко Г.К., Крутовських В.І.), залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 17.02.2015 (головуючий суддя Дроботова Т.Б., судді Волковицька Н.О., Рогач Л.І), змінено резолютивну частину вказаного рішення і викладено у наступній редакції:

"Позовні вимоги задовольнити частково; стягнути з ФОП Штефана В.О. на користь держави в особі Криворізької міської ради заборгованість по орендній платі в сумі 112 399 грн. 58 коп.; стягнути з ФОП Штефана В.О. в доход Державного бюджету України 2 247 грн. 99 коп. судового збору; в решті позовних вимог відмовити".

Апеляційний господарський суд визнав обґрунтованою заборгованість відповідача з врахуванням проведених ним оплат за оренду землі щомісячно в сумі 1 801 грн. 13 коп., та пропуском позивачем строку позовної давності щодо стягнення боргу з січня по березень 2011 року; заборгованість відповідача за період з квітня по жовтень 2011 року та з березня по травень 2013 року встановив у 112 399 грн.58 коп. При цьому апеляційний господарський суд зазначив, що доказів, які б свідчили, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки, наданої в оренду відповідачу, є іншою, ніж про це вказано в довідці №565/2/3 від 13.02.2012, відповідачем не надано.

Відповідач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду із заявою від 18.10.2016 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 у справі №904/3615/14.

В обґрунтування заяви про перегляд постанови за нововиявленими обставинами відповідач зазначив, що лише 21.03.2016 ним було отримано відповідь від Управління Держгеокадастру в Криворізькому районі Дніпропетровської області щодо надання витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, на підставі якого мала складатись довідка про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №565/2/3 від 13.02.2012 станом на дачу її видачі. У відповіді Управління Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області зазначило, що станом на вказану дату витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки не складався та не видавався.

Також заявник вказував на те, що з постанови у даній справі вбачається, що підставою для задоволення позову став розрахунок, в основі якого є довідка про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, яка, в свою чергу, мала складатись на основі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, яка відсутня, тобто відсутні підстави для задоволення позову. Отже, на думку заявника, встановлений ним факт про відсутність витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки і є нововиявленою обставиною, що спростовує висновки апеляційного суду , викладені у постанові, про перегляд якої ним подана заява.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.12.2016 у справі №904/3615/14 (головуючий суддя Чимбар Л.О. (доповідач), судді Джихур О.В., Антонік С.Г.) в задоволенні вказаної заяви відмовлено; постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 залишено в силі.

Постановою Вищого господарського суду України від 02.03.2017 у справі №904/3615/14 (головуючий суддя Корсак В.А., судді Сибіга О.М., Швець В.О.) вищезазначену ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду скасовано, справу направлено на розгляд до Дніпропетровського апеляційного господарського суду зі стадії прийняття заяви про перегляд постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.05.2017 у справі №904/3615/14 (головуючий суддя Науменко І.М. (доповідач), судді Кощеєв І.М., Кузнецов В.О.) в задоволенні заяви відповідача про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 відмовлено, постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 залишено в силі.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.10.2017 у справі №904/3615/14 (головуючий суддя Корсак В.А., судді Ходаківська І.П., Алєєва І.В.) ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.05.2016 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Відповідач звернувся з іншою заявою від 19.08.2017 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 у справі №904/3615/14, в обґрунтування якої зазначив, що переглядаючи постанову суду за нововиявленими обставинами слід врахувати викладені в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 26.02.2013 у справі №2а-423/10/0408 висновки та з'ясувати: чи виникли між сторонами правовідносини на підставі рішення Криворізької міської ради від 14.05.2010 №3884 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого рогу" до звернення з позовом, оскільки згідно постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2011, рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області №3884 від 14.05.2010 "Про затвердження технічної документації з нормативно грошової оцінки земель міста Кривого рогу" визнано нечинним.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.12.2017 у справі №904/3615/14 (головуючий суддя Білецька Л.М. (доповідач), судді Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б.) заяву відповідача про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 у справі №904/3615/14 задоволено; постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 у справі №904/3615/14 скасовано; рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.07.2014 у справі №904/3615/14 скасовано; у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі; в задоволенні заяви ФОП Штефана В.О. від 19.08.2017 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 відмовлено.

Судове рішення обґрунтовано доведеністю вимог заяви відповідача від 18.10.2016 в розумінні статті 112 Господарського процесуального кодексу України у редакції до 15.12.2017.

Постановою Верховного суду від 11.06.2018 у справі №904/3615/14 постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.12.2017 у даній справі скасовано; справу передано на новий розгляд заяв ФОП Штефана В.О. від 18.10.2016 та від 19.08.2017 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Верховний суд у вищезазначеній постанові вказав, що суд апеляційної інстанції мав керуватись при розгляді заяв ФОП Штефана В. О. положеннями Глави №3 Господарського процесуального кодексу України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII, та оскільки суд при прийнятті постанови помилково керувався нормами Господарського процесуального кодексу України у редакції до 15.12.2017, котрий втратив свою чинність 15.12.2017 з прийняттям Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, дійшов висновку, що судом не було здійснено у встановленому порядку перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.07.2018 у справі №904/3615/14 заяви ФОП Штефана В.О. від 18.10.2016 та від 19.08.2017 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 у справі №904/3615/14 прийняті до розгляду колегією суддів у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач), суддів Широбокової Л.П., Кузнецової І.Л.

В судовому засіданні, яке відбулось 06.08.2018:

- ФОП Штефан В.О. та його представник заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 у справі №904/3615/14 від 18.10.2016 та від 19.08.2017 підтримали;

- представник Криворізької міської ради проти доводів вищезазначених заяв заперечив, просив суд залишити їх без задоволення, постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 у справі №904/3615/14 - без змін.

Представники Криворізької міжрайонної прокуратури з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері та Криворізької північної об'єднаної міжрайонної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на виклик суду не з'явились.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін, дослідивши матеріали справи, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що заяви відповідача про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 у справі №904/3615/14 від 18.10.2016 та від 19.08.2017 задоволенню не підлягають.

Глава 3 Господарського процесуального кодексу України у редакції Закону України від 03.10.2017 року N 2147-VIII регулює перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами.

Статтею 320 названого Кодексу унормовано підстави перегляду судових рішень, зокрема, за нововиявленими обставинами.

Так частини 2, 4 вказаної статті визначають, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду (ч.2). Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (ч.4).

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Також не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді, які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) за умови відсутності зловживання (пп. 27 - 28 рішення від 18.11.2004 у справі "Правєдная проти Росії" N69529/01 та п. 46 рішення від 06.12.2005 у справі "Попов проти Молдови" N 2). Однак, при цьому Європейського суду з прав людини наголошує, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, потрібно тлумачити в світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує принцип верховенства права як частину спільної спадщини держав-учасниць. Одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Брумареску проти Румунії" від 28.10.1999). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (п.п. 51 - 52 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рябих проти Росії" від 24.06.2003; ухвала Європейського суду з прав людини щодо прийнятності заяви N 62608/00 "Агротехсервіс проти України"; п.п. 42-44 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Желтяков проти України" від 09.06.2011).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пп. 27 - 34 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Праведная проти Росії" від 18.11.2004).

З матеріалів справи вбачається, що розрахунок заборгованості з орендної плати за договором оренди земельної ділянки №140 від 29.12.2007 здійснено Управлінням земельних ресурсів виконкому Криворізької міської ради саме на підставі довідки Управління Держкомзему у м. Кривому Розі про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №565/2/3 від 13.02.2012 (а.с. 78, т.1).

Разом з тим, листом №Ш-34/0-32/6-16 від 22.02.2016 Управління Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області надало інформацію заявнику про те, що станом на 13.02.2012 (дата видачі довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №565/2/3) витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки не складався та не видавався (а.с. 187, т.2).

Отже, заявником не надано жодного доказу, який підтверджував би неможливість отримання на час розгляду даної справи від відповідного органу інформації про наявність/відсутність витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, на підставі якого була складена довідка №565/2/3 від 13.02.2012.

Відтак, заявником не доведено, що обставина, на яку він посилається як на нововиявлену (відсутність витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки), не могли бути йому відомі на час розгляду справи і така інформація не могла бути ним отримана на час розгляду даного спору по суті заявлених вимог.

Таким чином, в даному випадку лист Управління Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області №Ш-34/0-32/6-16 від 22.02.2016 є новим доказом у справі, який не був своєчасно поданий відповідачем виключно з підстав, що мають суб'єктивний характер, тобто своєчасність витребування та подання даного доказу до суду залежало від волевиявлення самого відповідача.

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд в постанові від 09.07.2018 у справі №13/5005/17189/2011.

Посилання відповідача на те, що рішення Криворізької міської ради від 14.05.2010 № 3884 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого рогу" визнано нечинним постановою від 01.11.2011 Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом у справі №2а-423/10/0404 і тому відсутні підстави вважати, що ФОП Штефан В.О. неналежно виконував свої зобов'язання за договором, не заслуговують на увагу.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2011 у справі № 2а-423/10/0408, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.12.2012 року К/9991/76012/11, рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 14.05.2010 № 3884 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" визнано нечинним. При цьому ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2013 у справі № 2а-423/10/0408 роз'яснено, що дія рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 14.05.2010 № 3884 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" може бути припинена тільки на бюджетний період 2014 року, тоді як предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача на користь держави в особі Криворізької міської ради заборгованості по орендній платі за період з 01.01.2011 по 14.05.2013.

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд в постанові від 15.03.2018 у справі №904/6928/17.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заяв відповідача від 18.10.2016 та від 19.08.2017 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 у справі №904/3615/14.

Витрати по сплаті судового збору, пов'язані з розглядом заяв ФОП Штефана В.О. від 18.10.2016 та від 19.08.2017 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 у справі №904/3615/14 в апеляційному порядку, покладаються на заявника.

З огляду на викладене та керуючись ст. 129, ст. 325 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяв Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича від 18.10.2016 та від 19.08.2017 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 у справі №904/3615/14 відмовити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 у справі №904/3615/14 залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали до Верховного Суду.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.Л. Кузнецова

(Повний текст ухвали складено 10.08.2018).