ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.08.2018 Справа № 920/325/18
м. Суми

За позовом Тростянецької міської ради, м. Тростянець Сумської області

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства «Монделіс Україна», м.Тростянець Сумської області

про визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною

Суддя Котельницька В.Л.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 (довіреність № 418 від 22.06.2018), ОСОБА_3 (довіреність № 03 від 05.01.2018)

від відповідача ОСОБА_4 (довіреність № 55 від 04.06.2018)

при секретарі судового засідання Пономаренко Т.М.

Суть спору: позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою, у якій просив суд визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 23.12.2016, укладеного ним з відповідачем, у редакції, наведеній у прохальній частині позову, а також покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.

15.06.2018 відповідач подав відзив на позов, проти позову заперечує та зазначає про відсутність підстав для його задоволення.

Позивач подав відповідь на відзив, доводи відповідача вважає необґрунтованими та наполягає на задоволенні позовних вимог. У поданій відповіді на відзив позивач фактично відмовився від частини вимог та уточнив позовні вимоги шляхом викладення їх у редакції, наведеній у відповіді на відзив.

Судом прийнято відмову позивача від частини позовних вимог.

Відповідач подав на вимогу суду заперечення з урахуванням заяви про зміну предмета позову, проти зміни позивачем предмета позову заперечує та зазначає про необхідність розгляду первісних позовних вимог, оскільки позивачем не було подано відповідної письмової заяви про зміну предмета позову. Також у поданому запереченні відповідач наполягає на необґрунтованості позовних вимог та просить суд відмовити у їх задоволенні.

Суд зазначає, що заява про зміну предмета позову, викладена позивачем у відповіді на відзив, не порушує порядку подання такої заяви, визначеного ч. 3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, відтак суд приймає до розгляду змінені позовні вимоги та розглядає позовну вимогу, викладену у відповіді на відзив від 19.06.2018.

Позивачем були подані для долучення до матеріалів справи документи, витребувані судовою ухвалою від 25.06.2018.

У підготовчому засіданні 16.08.2018 постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи №920/325/18 до судового розгляду по суті у даному судовому засіданні за спільною згодою як позивача, так і відповідача, із занесенням зазначеної ухвали до протоколу судового засідання згідно з ч. 5 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача у вступному слові при розгляді справи по суті позовні вимоги та відповідь на відзив підтримав, просив суд позов задовольнити з урахуванням зміни предмета позову.

Представник відповідача у вступному слові підтримав поданий ним відзив на позовну заяву та заперечення, просив суд відмовити у задоволенні позову.

У ході судового засідання судом були встановлені обставини справи, досліджено докази, надані сторонами на підтвердження своїх позицій по суті спору, а також вчинено інші необхідні дії, встановлені Главою 6 «Розгляд справи по суті» Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, оцінивши подані докази, суд встановив:

23.12.2016 на підставі рішення 16 сесії 7 скликання «Про упорядкування земельних відносин з ПрАТ «Монделіс Україна» у зв'язку з поділом земельної ділянки по вул. Набережна, 28а» між Тростянецькою міською радою (орендодавцем, позивачем у справі) та ПрАТ «Монделіс Україна» (орендарем, відповідачем у справі) було укладено договір оренди землі, за умовами якого відповідачу була передана в оренду земельна ділянка загальною площею 19,5331 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості(виробництво какао, шоколаду та цукрових кондитерських виробів).

Відповідно до п. 9 договору оренди землі орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 6% від нормативної грошової оцінки землі в рік, а в подальшому в кожному наступному в розмірі 6% від нормативної грошової оцінки землі згідно витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку, яка видана на початку кожного нового звітного року.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент укладання договору оренди землі від 23.12.2016 рішенням 5 сесії 7 скликання Тростянецької міської ради № 7 від 21.01.2016 «Про затвердження Положення про справляння плати за землю на території м. Тростянець з 01.01.2016» розмір орендної плати за земельні ділянки несільськогосподарського та сільськогосподарського призначення на території Тростянецької міської ради для землекористувачів-виробників какао, шоколаду та цукристих кондитерських виробів був встановлений на рівні 6%.

Як встановлено судом, у подальшому на підставі рішення 32 сесії 7 скликання Тростянецької міської ради від 20.10.2017 № 302 «Про внесення змін до рішення 18 сесії 7 скликання Тростянецької міської ради від 21.01.2017 № 11 «Про затвердження Положення про справляння плати за землю на території м. Тростянець з 01.02.2017 року» 24.11.2017 між сторонами у справі була укладена додаткова угода до вказаного договору оренди землі, пункт 9 договору оренди землі викладено у наступній редакції: «Орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 8% від нормативної грошової оцінки землі і складає 3328596,5 (17,04 грн. за 1м2) в 2017 році, та в подальшому в розмірі 8% від нормативної грошової оцінки землі згідно витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку, яка видана на початку звітного року. Визначення розміру плати за кожен наступний рік здійснюється орендарем самостійно на підставі витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки на відповідний календарний рік та встановленого в договорі відсотку річного розміру орендної плати».

Також у новій редакції було викладено пункти 13 та 13.1 договору оренди землі від 23.12.2016:

« 13. Розмір орендної плати переглядається щорічно уразі:

- зміни умов господарювання, передбачених договором;

- зміни граничних розмірів орендної плати, визначених Податковим кодексом України, підвищення цін, тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки (орендованих земельних ділянок) не з вини орендаря, що підтверджено документами;

- зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки (земельних ділянок) державної та комунальної власності. Зміни нормативної грошової оцінки земель м. Тростянець, проведеної у відповідності і в строки, передбачені ст. 18 Закону України «Про оцінку земель»;

- в інших випадках, передбачених законом.

13.1. Розмір орендної плати встановлюється згідно рішення сесії міської ради, що є обов'язковим до виконання, відносно кожної з галузей виробництва. Зміна розміру орендної плати оформляється додатковою угодою».

Як зазначав позивач, з моменту ухвалення рішення Тростянецької міської ради від 21.11.2017 № 2 «Про початок повноважень Тростянецького міського голови» за результатами виборів до об'єднаних територіальних громад фактично почала свою роботу Тростянецька міська об'єднана територіальна громада. У зв'язку з об'єднанням витрати громади значно збільшились, тому для збереження та повноцінного функціонування освітніх, культурних, спортивних та медичних закладів, які перейшли в підпорядкування Тростянецької міської об'єднаної територіальної громади, було прийнято рішення 4 сесії 7 скликання Тростянецької міської ради № 256 від 30.01.2018 «Про затвердження Положення про справляння плати на землю на території Тростянецької міської ОТГ з 01.02.2018» щодо збільшення розмірів орендної плати за землю та земельного податку, для всіх категорій землекористувачів. Зокрема, розмір орендної плати (відсоток від нормативної грошової оцінки землі) для землекористувачів, які проводять діяльність з виробництва какао, шоколаду та цукристих кондитерських виробів з 01.02.2018 збільшено з 8% на 9%.

Як пояснив позивач, при прийнятті даного рішення Тростянецька міська рада керувалась потребами Тростянецької міської об'єднаної громади, діючи на підставі законодавства, межах власних повноважень.

На підставі вказаного рішення Тростянецькою міською радою було направлено лист від 12.02.2018 № 351 на адресу ПрАТ «Монделіс Україна» та три примірника додаткової угоди до договору оренди землі від 23.12.2016, умовами якої, зокрема, було викладено у новій редакції пункт 9 договору оренди землі (збільшено з восьми до девяти відсотків від нормативної грошової оцінки землі розмір річної орендної плати).

Листом № 375 від 19.02.2018 відповідач повідомив позивача про відмову у підписанні додаткової угоди до договору від 23.12.2016.

Позивач повторно направив лист вих. № 672 від 21.03.2018 з роз'ясненням причин збільшення розміру орендної плати для всіх категорій землекористувачів. На вказаний лист також надійшла відповідь № 618 від 23.03.2018, щодо незгоди у підписанні додаткової угоди до договору.

Таким чином, посилаючись на відсутність згоди сторін до укладання додаткової угоди до договору оренди землі, позивач на підставі ст. 30 Закону України «Про оренду землі» звернувся до суду з позовом про вирішення спору у судовому порядку та про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі від 23.12.2016.

Суд вважає позицію позивача помилковою з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є однією з істотних умов договору оренди землі.

Згідно з ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно зі ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Базою для оподаткування земельним податком відповідно до статті 271 Податкового кодексу України є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації.

Згідно з ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кi = І : 100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік. У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Статтею 18 Закону України «Про оцінку земель» встановлено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, незалежно від їх цільового призначення проводиться не рідше ніж один раз на 5 - 7 років.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону України «Про оцінку земель» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Частиною 3 ст. 23 Закону України «Про оцінку земель» встановлено, що витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Наразі, згідно з п. 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 за №15, саме ця державна служба є центральним органом виконавчої влади реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а відділ Держгеокадастру у Тростянецькому районі Сумської області є його територіальним органом.

Згідно з п. 34 та п. 35 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції міської ради належить вирішення на пленарних засіданнях питань регулювання земельних відносин; затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України.

Згідно з ст. 144 Конституції України та ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Статтею 30 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 188 Господарського кодексу України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, визначених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

З наведеного вбачається, що зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки та зміна нормативно встановлених граничних розмірів орендної плати за землю є підставою для внесення відповідних змін до договору оренди землі.

При цьому, вказаний у п. 9 договору від 23.12.2016 у редакції додаткової угоди від 24.11.2017 розмір орендної плати за землю - 8% від грошової оцінки земельної ділянки, відповідає встановленим ст. ст. 274, 288 Податкового кодексу України граничним розмірам орендної плати за землю щодо орендованої відповідачем земельної ділянки, яка за цільовим призначенням відноситься до земель промисловості.

В даному випадку закон не передбачає обов'язковості зміни встановленого договором від 23.12.2016 (у редакції додаткової угоди від 24.11.2017) розміру орендної плати за землю після укладення додаткової угоди до договору, оскільки відносини, які виникли між сторонами, є цивільними відносинами, які відповідно до ч. 1 ст. 1 Цивільного кодексу Україні засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Згідно з п. 13 договору оренди землі в редакції додаткової угоди від 24.11.2017 підставами для перегляду розміру орендної плати є зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни граничних розмірів орендної плати, визначених Податковим кодексом України, підвищення цін, тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки (орендованих земельних ділянок) не з вини орендаря, що підтверджено документами; зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки (земельних ділянок) державної та комунальної власності. Зміни нормативної грошової оцінки земель м. Тростянець, проведеної у відповідності і в строки, передбачені ст. 18 Закону України «Про оцінку земель»; інші випадки, передбачені законом.

Земельний податок в розумінні ст. 14 Податкового кодексу України не є орендною платою за землю, тому зміна позивачем своїм рішенням від 30.01.2018 №256 розмірів орендної плати за землю не передбачена договором оренди як підстава для обов'язкового перегляду розміру орендної плати, встановленої цим договором.

Позивач не довів факту збільшення розміру земельного податку та наявності інших, передбачених п. 13 договору оренди землі від 23.12.2016, підстав для перегляду встановленого розміру орендної плати за землю, у зв'язку з чим, запропонована позивачем редакція п. 9 договору в частині встановлення орендної плати у розмірі 9% від грошової оцінки земельної ділянки та річної суми орендної плати у розмірі 3744671,07 грн. не відповідає умовам договору.

Таким чином, виходячи з наведених норм законодавства України, зміна умов договору допускається лише за згодою сторін. Виключення з цього правила повинно бути прямо передбачено у законі або у договорі. Суд не може зобов'язати іншу сторону договору внести зміни до нього поза наведених законодавством підстав; зацікавлена сторона може просити суд про внесення змін до договору за рішенням суду лише у випадках, прямо передбачених законом або договором. Рішення позивача про збільшення розміру орендної плати не є законодавчою підставою для внесення змін до договору.

Суд звертає увагу сторін, що зміна розміру орендної плати (у відсотках від нормативно-грошової оцінки), оформлена додатками до рішень міської ради про бюджет міста на певний рік, не може вважатися законодавчою підставою для внесення змін до договору оренди землі в частині розміру орендної плати, оскільки цими рішеннями законодавчо не встановлюються граничні (мінімальний та максимальний) розміри орендної плати за земельні ділянки комунальної власності. Водночас, такі рішення міської ради можуть бути підставою для внесення змін до договору оренди землі, якщо сторони договору оренди визначили безпосередньо в самому договорі таку підставу для перегляду розміру орендної плати, що узгоджується з принципом свободи договору, встановленим статтями 3, 6, 627 Цивільного кодексу України. Вказана правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 16.04.2018 у справі № 910/7905/17 щодо розуміння та застосування статей 632, 651 Цивільного кодексу України, статті 288 Податкового кодексу України та статті 30 Закону України «Про оренду землі».

Таким чином, суд вважає посилання позивача в позовній заяві на те, що прийняте ним рішення щодо збільшення розмірів орендної плати за землю та земельного податку є підставою для внесення змін до договору такими, що спростовуються вищенаведеними нормами права і висновками Верховного Суду щодо їх застосування, оскільки сторони у договорі обумовили таке збільшення обовязковим укладанням додаткової угоди, а не самим лише прийняттям міською радою відповідного рішення про збільшення розміру орендної плати за землю.

Як вже зазначалось вище, відповідно до п. 13 договору в редакції додаткової угоди від 24.11.2017 року сторонами погоджено, що розмір орендної плати переглядається щорічно у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених договором;

- зміни граничних розмірів орендної плати, визначених податковим кодексом України, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки (орендованих земельних ділянок) не з вини орендаря, що підтверджено документами;

- зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки (земельних ділянок) державної та комунальної власності;

- зміни нормативної грошової оцінки земель м. Тростянець, проведеної у відповідності і в строки передбаченої cm. 18 Закону України «Про оцінку земель»;

- в інших випадках, встановлених законом.

Як вбачається зі змісту п. 13 договору, підстави для внесення змін до договору в частині розміру орендної плати відсутні, оскільки граничний розмір орендної плати, встановлений Податковим кодексом України, не змінювався; законом не встановлені інші випадки, за яких обов'язковим є внесення змін до договору; рішення позивача № 256 від 30.01.2018 не є законом та не є законодавчою підставою для внесення змін до договору оренди землі.

Відповідно до п. 13.1 договору розмір орендної плати встановлюється згідно рішення сесії міської ради, що є обов'язковим до виконання, відносно кожної з галузей виробництва. Зміна розміру орендної плати оформлюється додатковою угодою.

Тобто сторонами погоджено, що внесення змін до договору щодо розміру орендної плати здійснюється у загальному порядку - лише за згодою сторін на принципах свободи договору шляхом укладення додаткової угоди. У даному спорі волевиявлення відповідача на внесення змін до договору оренди землі в частині визначення розміру орендної плати відсутнє.

З огляду на встановлені обставини, враховуючи, що ані законом, ані договором не передбачено право позивача (орендодавця) в односторонньому порядку, з власної ініціативи вносити зміни до договору в частині перегляду розміру орендної плати, а рішення позивача № 256 від 30.01.2018 не є законодавчою підставою для внесення змін до договору, суд дійшов висновку, що правові підстави для задоволення позовних вимог про визнання додаткової угоди до договору оренди землі від 23.12.2016 укладеною відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 86 зазначеного Кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог та про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору суд залишає за позивачем.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 185, 232-233, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У позові відмовити.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Повне судове рішення складено 22.08.2018.

Суддя В.Л.Котельницька