РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
02.08.2018 р. Справа № 910/3169/18
За позовом Військового прокурора Житомирського гарнізону в інтересах держави в особі: Міністерства оборони України в особі військової частини НОМЕР_1
До Корпорації ТАСКО
Про стягнення 3591890,34 грн.

Суддя Пінчук В.І.
Секретар судового засідання Дімітрова Ю.Ю.

Представники сторін:
Від прокуратури Шпірук М.В. - прокурор відділу
Від позивача Семенюк Т.В. предст.
Від відповідача Дехтярьов Є.В. предст.
Рішення прийняте 02.08.2018 р., оскільки підготовче засідання 03.05.2018 р. відкладалось, а у судовому засіданні 07.06.2018 р. підготовче провадження було закрите і справа призначена до розгляду по суті на 02.08.2018 р.

Обставини справи:

Військовий прокурор Житомирського гарнізону звернувся до суду в інтересах держави в особі: Міністерства оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 з позовом про стягнення з Корпорації ТАСКО 3591890,34 грн. заборгованості за договором зберігання від 14.01.2016 р. № 05/1/ОРІС.
Ухвалою господарського суду м. Києва від 26.03.2018 р. відкрите провадження у справі № 910/3169/18, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначення підготовчого засідання на 03.05.2018 р.
Ухвалою від 03.05.2018 р. підготовче засідання було відкладено до 07.06.2018 р.
Ухвалою від 07.06.2018 р. підготовче провадження закрите і справа № 910/3169/18 призначена до судового розгляду по суті на 02.08.2018 р.
Представник відповідача у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог позивача заперечує та просить суд у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що позивач нарахував завищену суму боргу за зберігання виробів за договором зберігання № 05/1/ОРІС від 14.01.2016 р.
Натомість, контррозрахунок представник відповідача суду не надав.
Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника від прокуратури та представників позивача та відповідача, суд

В С Т А Н О В И В:

14.01.2016 р. між військовою частиною НОМЕР_1 ( позивачем, зберігачем ) та корпорацією ТАСКО ( відповідачем, поклажодавцем ) був укладений договір зберігання № 05/1/ОРІС про надання послуг по зберіганню боєприпасів та їх елементів.
Відповідно до умов вказаного договору відповідач передає позивачу на зберігання вироби ( майно ), а останній зобов`язався зберігати їх та повернути у схоронності, згідно з умовами цього договору.

Згідно п. 1.1 договору № 05/1/ОРІС від 14.01.2016 р. передача зберігачу майна здійснюється за актами приймання передачі.
Вартість послуг зберігача по зберіганню майна встановлюється відповідно до кількості майна та розраховується сторонами, згідно з додатком №1 до цього договору ( п. 3.1 договору )
Поклажодавець зобов`язався сплачувати щомісячно вартість послуг по зберіганню майна в 10-денний термін з дня затвердження сторонами акту приймання передачі наданих послуг із зберігання майна та надання зберігачем рахунку на оплату цих послуг. ( п. 3.2 договору )
Поклажодавець здійснює оплату послуг по зберіганню майна з моменту підписання сторонами акту приймання передачі майна за цим договором до моменту його повернення.( п. 3.2 договору ).
Згідно п. 4.3 вказаного договору майно вважається поверненим поклажодавцю з моменту підписання сторонами акту приймання передачі майна ( 4.3 договору ).
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги Військовий прокурор Житомирського гарнізону посилається на те, що позивачем було прийнято на зберігання майно ( боєприпаси ), що підтверджується підписаними між сторонами актами приймання передачі від 14.01.2016 р. № 1, від 15.09.2016 р. № б/н та від 02.10.2017 р. № 57
Натомість, відповідач надані позивачем послуги не сплачує, внаслідок чого у останнього за період березень листопад виникла заборгованість в розмірі 3591890,34 грн.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник ) зобов`язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора ) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо ) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.
Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. ( ст. 611 ЦК України )
Порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання ( неналежне виконання ). ( ст. 610 ЦК України ).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. ( ч. 1 ст. 612 ЦК України ).
Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом ( ст. 525 Цивільного кодексу України ).
Твердження представника відповідача про те, що відповідно до п. 5.1 договору від 14.01.2016 р. № 05/1/ОРІС направив позивачу письмове повідомлення про повернення майна, судом до уваги не приймається, оскільки відповідно до п. 4.3 вказаного договору майно вважається поверненим поклажодавцю з моменту підписання сторонами акту приймання передачі майна і згідно п. 3.2 договору поклажодавець здійснює оплату послуг по зберіганню майна з моменту підписання сторонами акту приймання передачі майна за цим договором до моменту його повернення.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст.129, 232, 233, 236 - 238, 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.
Стягнути з Корпорації ТАСКО ( 04071, м. Київ, вул. Ярославська, 5/2Б, код 22866094 ) на користь Міністерства оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 ) 3591890 ( три мільйона п`ятсот дев`яносто одну тисячу вісімсот дев`яносто ) грн. 34 коп. боргу.
Видати наказ.
Стягнути з Корпорації ТАСКО ( 04071, м. Київ, вул. Ярославська, 5/2Б, код 22866094 ) на користь військової прокуратури Центрального регіону України ( 10014, м. Житомир, вул. Дмитра Донцова, 20, код 38347014 ) 53878 ( п`ятдесят три тисячі вісімсот сімдесят вісім ) грн. 36 коп. судового збору.
Видати наказ.
Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанці у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

дата підписання повного тексту рішення 10.08.2018 р.

СуддяВ.І.Пінчук