ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

20.08.2018 справа № 908/523/18

Донецький апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді-доповідача: ОСОБА_1
розглянувши апеляційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю ТС АІК-ЕКО, м. Запоріжжя,
на рішення Господарського суду від Запорізької області 16.07.2018 (повне рішення складено 17.07.2018)
у справі№ 908/523/18 (суддя В. Л. Корсун)
за позовом до про Товариства з обмеженою відповідальністю УКРЕЛКОМ ЛТД, м. Хмельницький, Товариства з обмеженою відповідальністю ТС АІК-ЕКО, м. Запоріжжя, стягнення 734 368,37 грн.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 16.07.2018 (повне рішення складено 17.07.2018) у справі № 908/523/18 позов задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ТС АІК-ЕКО, м. Запоріжжя, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю УКРЕЛКОМ ЛТД, м. Хмельницький, 734 368,37 грн. основного боргу та 11 015,53 грн. судового збору.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю ТС АІК-ЕКО, м. Запоріжжя, 06.08.2018 звернулось до суду з апеляційною скаргою б/н, б/д, яка надійшла на адресу Донецького апеляційного господарського суду 15.08.2018.

Одночасно скаржником разом із апеляційною скаргою подано клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Запорізької області від 16.07.2018 у справі № 908/523/18.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2018 визначено колегію суддів у складі: ОСОБА_1 головуючий суддя (доповідач), судді: Попков Д. О., Радіонова О. О.

З 15.12.2017 набув чинності Господарський процесуальний кодекс України в новій редакції відповідно до Закону України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів № 2147-19 від 03.10.2017.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку, що подана апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю ТС АІК-ЕКО, м. Запоріжжя, не відповідає вимогам розділу ІV Господарського процесуального кодексу України з такої підстави

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Порядок сплати судового збору та ставки судового збору визначаються Законом України Про судовий збір.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України Про судовий збір судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Предметом спору у даній справі є стягнення 734 368,37 грн., що є вимогою майнового характеру.

Згідно з пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір (в редакції, чинної з 24.02.2018, що діяла на момент звернення позивача до суду з позовною заявою) за подання позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складала 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з вищенаведених ставок, Товариством з обмеженою відповідальністю УКРЕЛКОМ ЛТД, м. Хмельницький, було сплачено судовий збір у розмірі 11 015,52 грн. (734 368,37 грн. х 1,5%), що підтверджується оригіналом платіжного доручення № 1643 від 22.03.2018 (а. с. 7, т. 1).

На теперішній час, керуючись п.п. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, за подання апеляційної скарги на рішення суду судовий збір складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, заявник повинен був сплатити судовий збір у розмірі 16 523,28 грн. (11 015,52 грн. х 150%) за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Запорізької області від 16.07.2018 по справі № 908/523/18.

З матеріалів апеляційної скарги вбачається, що докази оплати судового збору відсутні.

Однак, як уже було зазначено, скаржник звернувся до суду із клопотанням б/н, б/д про відстрочення сплати судового збору.

Зазначене клопотання мотивоване тим, що майновий стан відповідача не дозволяє сплатити судовий збір у зазначеному розмірі у зв'язку із системним невиконанням одним із основних контрагентів відповідача своїх зобов'язань за рядом договорів. Крім того, Товариством з обмеженою відповідальністю ТС АІК-ЕКО, м. Запоріжжя, вже подано позови про стягнення частини цієї заборгованості, сплативши при цьому судовий збір майже на суму 260 000,00 грн., що поставило його в ще більш скрутне становище.

З урахуванням викладених обставин, з метою забезпечення конституційного права на звернення до суду за захистом порушеного права, просить суд відстрочити сплату судового збору до дати винесення рішення по справі.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення суду від 28.10.1998 року у справі "Ейрі проти Ірландії", серія А, N 32, п. 25 - 26).

Суд підкреслює, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти (рішення суду від 10.07.1998 року у справі компанії "Тіннеллі та сини, Лтд. та ін." і "Мак-Елдуф та інші проти Сполученого Королівства", Reports 1998-IV, с. 1660, п. 72, та рішення суду від 28.11.2006 року у справі "Апостол проти Грузії", заява N 40765/02). При цьому, суд в якості "законної мети" визнає, зокрема, фінансування функціонування органів судової влади та дія в якості стримуючого фактору від легковажних позовів (рішення суду від 12.06.2007 року у справі "Станков проти Болгарії" (Case of Stankov v. Bulgaria, заява N68490/01, п. 57).

Приписами частини 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" в редакції, яка вступила в силу з 15.12.2017, передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.

Таким чином, аналіз наведеної норми свідчить про те, що обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування поданого клопотання, не передбачені в числі умов відстрочення сплати судового збору, що обумовлює неможливість задоволення такого клопотання апеляційним судом.

При цьому відстрочення сплати судового збору може мати місце на строк не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Відповідно до статті 273 Господарського процесуального кодексу України такий строк не може перевищувати шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі. У той же час скаржник всупереч вимогам статті 74 Господарського процесуального кодексу України не надав жодних доказів, які б давали підстави стверджувати про поліпшення його матеріального стану та спроможність сплатити судовий збір у повному обсязі протягом строку розгляду апеляційної скарги.

Разом з тим, законодавче закріплення судових витрат має на меті: по-перше, відшкодування державі витрат, понесених на утримання судової системи і забезпечення її діяльності (саме у цьому проявляється компенсаційна функція інституту судових витрат), по-друге, покладає певні витрати на тих, хто звертається до суду за захистом, що покликано дисциплінувати фізичних та юридичних осіб від подання до суду необґрунтованих заяв та клопотань, забезпечуючи таким чином також процесуальну економію.

Водночас безпідставне звільнення, відстрочення та розстрочення юридичній особі сплати судового збору за відсутності належних та допустимих доказів суперечить завданню та меті Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору у частині надходження до спеціального фонду Державного бюджету України коштів від сплати судового збору та може розцінюватися, як надання певних процесуальних переваг заявнику перед іншими учасниками судового процесу, які зобов'язані сплачувати такий збір.

З огляду на викладене, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку, що простого факту відсутності у сторони коштів для оплати судового збору самого по собі недостатньо для безумовного висновку про необхідність надання відстрочки для сплати судового збору при поданні апеляційної скарги.

Беручи до уваги вищевикладене та оцінивши доводи та обставини, що наведені в обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору, та з огляду на імперативні приписи статті 8 Закону України "Про судовий збір", суд апеляційної інстанції відмовляє у задоволенні клопотання б/н, б/д Товариства з обмеженою відповідальністю ТС АІК-ЕКО, м. Запоріжжя, про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Запорізької області від 16.07.2018 по справі № 908/523/18 та доходить висновку про необхідність зобовязати останнього сплатити судовий збір у розмірі 16 523,28 грн. та надати суду належні докази такої оплати.

Таким чином, зазначені обставини, згідно з ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, є підставою для застосування наслідків, передбачених у ст. 174 цього Кодексу, тобто залишення апеляційної скарги без руху з метою усунення заявником недоліків протягом 10-ти днів з дня вручення ухвали.

Згідно з ч. 6 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України питання про залишення апеляційної скарги без руху вирішується суддею-доповідачем, визначеним в порядку ч. 1 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України протягом пяти днів з дня надходження апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 235, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В :

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю ТС АІК-ЕКО, м. Запоріжжя, у задоволенні клопотання б/н, б/д про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Запорізької області від 16.07.2018 (повне рішення складено 17.07.2018) по справі № 908/523/18.

2. Апеляційну скаргу Товариству з обмеженою відповідальністю ТС АІК-ЕКО, м. Запоріжжя, на рішення Господарського суду Запорізької області від 16.07.2018 (повне рішення складено 17.07.2018) по справі № 908/523/18 залишити без руху.

2. Зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю ТС АІК-ЕКО, м. Запоріжжя, усунути впродовж 10-ти днів з моменту отримання цієї ухвали, встановлений при поданні апеляційної скарги недолік, а саме:

сплатити судовий збір у розмірі 16 523,28 грн. за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Запорізької області від 16.07.2018 по справі № 908/523/18 шляхом надання до Донецького апеляційного господарського суду оригіналу платіжного доручення про сплату судового збору за наступними реквізитами: отримувач коштів - УК у м. Харкові/м. Харків/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37999649; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - 2001; код класифікації доходів бюджету - 22030101 Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050); призначення платежу*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Донецький апеляційний господарський суд (назва суду, де розглядається справа).

3. Роз'яснити апелянту, що у разі неусунення вказаних недоліків в установлений строк, апеляційна скарга згідно з ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, яка застосовується в силу ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню заявнику.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя-доповідач: ОСОБА_1