ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2018 року м. ОдесаСправа № 916/2552/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Л.В. Поліщук,

суддів Т.А. Величко, І.Г. Філінюка,

секретар судового засідання - О.В. Клименко,

за участю представників сторін:

від позивача: А.І. Томчишин,

від ГУ ДФС України в Одеській області: О.В. Хвостікова,

від ДПІ у Малиновському районі міста Одеси ГУ ДФС України в Одеській області: О.В. Хвостікова,

від ГУ Державної казначейської служби України в Одеській області: не з'явився,

від ТОВ "Клест": не з'явився,

від ДП "Петрол" ПМП "Петрол-Форвардінг": І.М. Урсу,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Державної податкової інспекції у Малиновському районі міста Одеси Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області та Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області

на рішення господарського суду Одеської області від 29.03.2018р., прийняте суддею Н.В. Рогою о 10:07, м. Одеса, повний текст складено 06.04.2018р.

у справі №916/2552/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Пауер"

до відповідачів:

1.Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області;

2.Державної податкової інспекції у Малиновському районі міста Одеси Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області;

3.Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області;

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю "Клест", Дочірнього підприємства "Петрол" Приватного малого підприємства "Петрол-Форвардінг"

про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 520 129,62 грн.,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Стейт Оіл» звернулося з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області (далі-ДФСУ), Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області (далі-ДПІ у Малиновському районі м.Одеси) та Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області (далі - ДКСУ) про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 520 129 грн. 62 коп. на підставі ст. 56 Конституції України та ст. 1176 ЦК України.

Позовні вимоги обґрунтовані неправомірністю дій ГУ ДФСУ в Одеській області та ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФСУ в Одеській області при проведенні з 28.11.2016р. по 26.12.2016р., в рамках кримінального провадження №0004311 від 13.07.2015р., обшуків на АЗС мережі «БРСМ-Нафта» ТОВ «Стейт Оіл» щодо не забезпечення збереження вилученого у позивача майна (пального) у визначеному законодавством порядку та неповернення протягом тривалого часу пального позивачу.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 24.10.2017 р. позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі.

23.11.2017р. ухвалою господарського суду Одеської області залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Клест» та Дочірнє підприємство «Петрол» Приватного малого підприємства «Петрол-Форвардінг».

Ухвалою господарського суду Одеської області від 30.01.2018 р. замінено позивача ТОВ «Стейт Оіл» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро Пауер».

ГУ ДФСУ в Одеській області проти позову заперечувало з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

ДПІ у Малиновському районі м. Одеси проти позову заперечувала з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ДП «Петрол» ПМП «Петрол-Форвардінг» надала письмові пояснення щодо позовної заяви про відшкодування матеріальної шкоди.

У письмовій відповіді на відзив позивач просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Рішенням господарського суду господарського суду Одеської області від 29.03.2018р. позовні вимоги задоволено повністю на підставі ст. 1166, 1172, 1176 ЦК України. Рішення суду мотивоване тим, що неправомірні дії відповідачів- ГУ ДФСУ в Одеській області та ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФСУ в Одеській області щодо не забезпечення збереження вилученого у позивача майна (пального) у визначеному законодавством порядку та неповернення протягом тривалого часу пального позивачу є наслідком невиконання відповідачем покладеного на нього ст. 168 Кримінального процесуального кодексу України обов'язку забезпечити схоронність тимчасово вилученого майна, які перебувають в прямому причинно-наслідковому зв'язку з втратою пального.

Не погоджуючись з рішенням суду, Державна податкова інспекція у Малиновському районі міста Одеси Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області та Головне управління Державної фіскальної служби України в Одеській області звернулися з апеляційними скаргами.

В обґрунтування доводів, викладених в апеляційній скарзі, Головне управлінням Державної фіскальної служби України в Одеській області послалося на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Одночасно скаржник зазначив, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту протиправності дій чи бездіяльності податкового органу та причинного зв'язку між діями останнього та заподіяною шкодою. Крім того, скаржник зазначив, що бензин, який було вилучено під час розслідування кримінальної справи було передано на відповідальне зберігання третім особам, а тому особами, відповідальними за збереження та повернення майна, є ТОВ "Клест" та ДП "Петрол".

В апеляційній скарзі Державна податкова інспекція у Малиновському районі міста Одеси Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області просила рішення місцевого господарського суду скасувати, в задоволенні позову відмовити. Доводи, викладені в апеляційній скарзі, аналогічні доводам, які викладені в скарзі Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області.

У відзиві на апеляційні скарги позивач просив рішення суду залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

У зв'язку із перебуванням судді Л.В. Лавриненко у відпустці з 06.08.2018р. по 31.08.2018р., розпорядженням в.о.керівника апарату №1028 від 10.08.2018р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №916/2552/17.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2018р. визначено наступний склад колегії суддів: суддя-доповідач Л.В. Поліщук, судді: Т.А. Величко І.Г. Філінюк.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 13.08.2018р. справу №916/2552/17 прийнято до провадження у складі: судді-доповідача Л.В.Поліщук, суддів: Т.А. Величко, І.Г. Філінюка.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом видом діяльності позивача, зокрема, є роздрібна торгівля пальним.

У період з 28.11.2016р. по 26.12.2016р. слідчими ГУ ДФС в Одеській області та ДПІ у Малиновському районі м. Одеси проведено слідчі дії в межах здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0004311 від 13.07.2015р. У вказаному кримінальному провадженні слідчим суддею Малиновського районного суду м. Одеси винесено ухвали про надання дозволу на проведення обшуків на АЗС за адресами: Одеська обл., м. Одеса, Ленінградське шосе, буд. 6; Одеська обл., м.Одеса, Овідіопольська дорога, буд. 3а; Одеська обл., м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, буд. 96; Одеська обл., Біляївський район, Усатівська сільська рада, 16 км+600м автодорога «Обхід м. Одеси»; Одеська область, Овідіопольський район, Таїровська селищна рада, Масив 11, № 33/1.

Слідчими ГУ ДФСУ в Одеській області та ДПІ у Малиновському районі м. Одеси проведено обшуки та оформлено протоколи, а саме:

- протокол обшуку від 28.11.2016р. АЗС за адресою: Одеська обл., м.Одеса, Ленінградське шосе, буд. 6, складений та проведений слідчим з ОВС СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області Дмитренко Т.О.;

- протокол обшуку від 28.11.2016р. АЗС за адресою: Одеська обл., м.Одеса, Овідіопольська дорога, буд. 3а, складений та проведений слідчим з ОВС СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області Голотов О.В.;

- протокол обшуку від 28.11.2016р. АЗС за адресою: Одеська обл., м.Одеса, вул. Чорноморського козацтва, буд. 96, складений та проведений слідчим з ОВС СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області Бабятинський О.П.;

- протокол обшуку від 28.11.2016р. АЗС за адресою: Одеська обл., Біляївський район, Усатівська сільська рада, 16 км+600м автодорога «Обхід м. Одеси», складений та проведений слідчим з ОВС СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області;

- протокол обшуку від 28.11.2016р. АЗС за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Таїровська селищна рада, Масив 11, № 33/1, складений та проведений слідчим СВ ФР ДПІ у Малиновському районі м. Одеси Воронцов О.В.

За результатами проведених обшуків, на АЗС ТОВ «Стейт Оіл» вилучено майно, в тому числі нафтопродукти, в загальному об'ємі 262 011 літрів, про що зазначено у протоколах обшуків.

Відповідно до актів прийому-передачі на відповідальне зберігання від 06.12.2016р., 02.12.2016р., 01.12.2016р., 01.12.2016р., 30.11.2016р. у ТОВ «Стейт Оіл» слідчими ДФСУ в Одеській області вилучено нафтопродукти та передано на відповідальне зберігання ТОВ «Клест», про що також зазначено в протоколах обшуків.

В подальшому ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 25.01.2017р. у справі № 521/860/17, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 21.02.2017р., клопотання слідчого ОВС 2 ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області Дмитренко Т.О. про арешт майна за матеріалами досудового розслідування внесеного до ЄРДР за №0004311 від 13.07.2015р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України - залишено без задоволення.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 01.03.2017р. у справі №521/185/17 в задоволенні клопотання слідчого з ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування внесеного до ЄРДР за №0004311 від 13.07.2015р. за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України - відмовлено.

23.01.2017р. ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси у справі №521/865/17-к, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 13.02.2017р., в задоволенні клопотання слідчого з ОВС 2 ВКР СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області капітана податкової поліції Дмитренко Т.О в кримінальному провадженні №0004311 від 13.07.2015р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст 204 КК України, про накладення арешту на майно вилучено в ході проведення обшуку в період часу з 11 години 40 хвилин 28 листопада 2016 року по 24 годину 00 хвилин 02 грудня 2016 року на автозаправочній станції мережі «БРСМ Нафта», розташованій за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, селищна рада Таїровська, масив 11 № 33/1 - відмовлено. Зобов'язано негайно повернути майно, яке було вилучено під час обшуку в період з 11 години 40 хвилин 28 листопада 2016 року по 24 годину 00 хвилин 02 грудня 2016 року на автозаправочній станції мережі «БРСМ Нафта», розташованій за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, селищна рада Таїровська, масив 11 №33/1.

ГУ ДФСУ в Одеській області та ДПІ у Малиновському районі м. Одеси вищезазначені ухвали не виконали, а майно, вилучене в ТОВ «Стейт Оіл» не повернули останньому, у зв'язку з чим позивач звернувся до Малиновського районного суду міста Одеси зі скаргами на бездіяльність слідчого щодо неповернення вилученого майна.

Ухвалами Малиновського районного суду м. Одеси №521/20625/16 від 20.03.2017р., №521/20630/16 від 20.03.2017 та №521/6154/17 від 04.05.2017р. скарги позивача на бездіяльність слідчого щодо неповернення вилученого майна задоволено, визнано бездіяльність слідчого та зобов'язано слідчого повернути ТОВ «Стейт Оіл» все вилучене майно на АЗС за адресами: м.Одеса, вул. Овідіопольська дорога, 3а, Одеська обл.; Біляївський р-н, Усатівська сільська рада, автодорога «Обхід м. Одеси»; м.Одеса, вул.Ленінградське шосе, 6; м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 96; Одеська обл., Овідіопольський район, селищна рада Таїровська, масив 11, №33/1 та інших АЗС ТОВ «Стейт Оіл».

20.03.2017р. ТОВ «Стейт Оіл» звернулося до ДПІ у Малиновському районі м. Одеси, та ГУ ДФС в Одеській області з вимогами №20/03/17-1 та №20/03/17-2 виконати судові ухвали та повернути вилучене майно.

На вказані листи позивач отримав відповіді від ГУ ДФС в Одеській області про те, що для отримання пального необхідно звернутися до підприємства, якому було передано пальне на відповідальне зберігання, а саме, до ТОВ " Клест".

ТОВ «Стейт Оіл» звернулось до ТОВ «Клест», яке повідомило, що вилучені нафтопродукти ТОВ «Клест» передало на зберігання ДП «Петрол» ПМП «Петрол-Форвардінг», яке знаходиться за адресою: Одеська обл., Іванівський р-н, смт. Петрівка, вул. Карла Маркса, 98, на території нафтобази ДП «Петрол» ПМП «Петрол-Форвардинг».

Позивач 13.04.2017р., прибувши на територію нафтобази ДП «Петрол» ПМП «Петрол-Форвардінг» за адресою: Одеська обл., Іванівський р-н, смт. Петрівка, вул. Карла Маркса, 98 для повернення нафтопродуктів, в присутності слідчого ГУ ДФСУ в Одеській області, представників ТОВ «Стейт Оіл», ДП «Петрол» ПМП «Петрол-Форварінг» та ТОВ «Клест», відкривши підземний резервуар №12 візуально встановив наявність у ньому води. Виявивши воду у резервуарі №12, присутніми складено акт зняття залишків ПММ від 13.04.2017р. в резервуарі РГС-25 № 12, в якому зазначено, що в резервуарі знаходиться 25 496 л. з них 3 781 л. води. За допомогою виїзної лабораторії, позивачем проведено експрес-тест, згідно якого виявлено, що у даному резервуарі №12 знаходяться декілька переміщених між собою видів бензину (А-95, А-95Євро, А-95Преміум).

19.04.2017р. позивачем повторно, прибувши на територію нафтобази ДП «Петрол» ПМП «Петрол-Форвардінг» для повернення нафтопродуктів, було відкрито резервуар №12, та проведено повторний замір, за допомогою метрштоку та пасти «водочутливої», в ході якого встановлено, що у даному резервуарі рівень води на метрштоці з пастою показує не 58см., як це було 13.04.2017р., а 72 см., що на 1427 л. більше ніж у попередній раз, при цьому загальний об'єм у резервуарі не змінився. Лабораторією ТОВ «Стейт Оіл» на місці нафтобази проведено експрес-тести нафтопродуктів у інших резервуарах та встановлено, що усі види бензину не були злиті по окремому виду в окремі резервуари, а злиті усі види бензину А-92, А-95, А-95Євро, А-95Преміум разом в одні резервуари. Така ж сама ситуація, як зазначає позивач, із дизельним пальним та дизельним пальним євро, які були злиті разом в один резервуар.

19.04.2017р. незалежним експертом акредитованого випробувального центру ТОВ «Інспекторат Україна» відібрано проби нафтопродуктів з нижнього, середнього та вищого рівня резервуарів № 12, № 13, № 15 нафтобази ДП «Петрол» ПМП «Петрол-Форвардінг» для проведення випробовувань відібраних зразків. За результатами випробування зразків ТОВ «Інспекторат Україна» складено протоколи випробовувань, згідно яких у резервуарах № 12, № 13, № 15 наявні механічні домішки і вода.

19.04.2017р. слідчий ГУ ДФСУ у Одеській області Натальченко О.М., провівши огляд нафтобази, на якій зберігались вилучені нафтопродукти, склав протокол огляду та відібрання зразків. У вказаному протоколі зазначено, що на нафтобазі за адресою: Одеська обл., Іванівський р-н, смт. Петрівка, вул. Карла Маркса, 98, зберігається пальне, вилучене з мережі АЗС «БРСМ-НАФТА» (діяльність на якому здійснює ТОВ «Стейт Оіл»). Зазначено, що пальне зберігається у ємкостях №№ 11-18, 21, 22, 30, 31, 32. З метою здійснення заміру наявності води в ємкостях за допомогою метрштоку № 3.5 0485 2012 та пасти «водочутливої» виробництва ЗАО НПП «Нефтемаш» в зазначених ємкостях зроблено заміри, за результатами яких встановлено, що в ємкості №12 на рівні 72 см, №13 на рівні 59,5 см, та № 5 на рівні 16.6 см паста змінила колір на рожевий.

Позивачу за актами №19/1 від 19.04.2017р., від 24.04.207р. № 24/1 та від 26.05.2017р. №26/1 частково повернуто дизельне паливо та бензин в об'ємі 224 690л.

Загальний об'єм нестачі нафтопродуктів становить 37 321 л., з яких 25 519 л. А-95 Перміум/Біо, та 11 802 л. ДП Євро, на загальну суму 520 129 грн. 62 коп. які позивачу не повернуто, що стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Отже, позивач вважає, що відповідачами - ГУ ДФСУ в Одеській області та ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФСУ в Одеській області порушено його права та охоронювані законом інтереси, у зв'язку з чим звернувся до суду з відповідним позовом.

Відповідно до статті 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об'єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Приписами статті 56 Конституції України гарантовано право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

В силу приписів статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відшкодування майнової шкоди за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної майнової шкоди передбачені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Частиною 7 ст. 1176 ЦК України визначено, що порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Відповідно до частини четвертої статті 168 КПК України після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов'язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 27 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов'язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» від 19.11.2012р. №1104 схоронність тимчасово вилученого майна забезпечується згідно з пунктами 1-26 цього Порядку до повернення майна власнику у зв'язку з припиненням тимчасового вилучення майна або до постановлення слідчим суддею, судом ухвали про накладення арешту на майно.

Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна (п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що нафтопродукти в загальному об'ємі 262 011л., власником яких є позивач, були вилучені Головним управлінням Державної фіскальної служби України в Одеській області за ухвалами Малиновського районного суду м. Одеси від 25.11.2016 року та передані на зберігання ТОВ «Клест» відповідно до актів приймання-передачі та договору №48 від 11.08.2016р. про зберігання, укладеного між Головним управлінням Державної фіскальної служби України в Одеській та ТОВ «Клест» (т. 2 а.с.159).

В свою чергу, ТОВ «Клест» передало вилучені нафтопродукти на зберігання ДП «Петрол» ПМП «Петрол-Форвардінг» за адресою Одеська обл., Іванівський р-н, смт. Петрівка, вул. Карла Маркса, 98 на території нафтобази ДП «Петрол» ПМП «Петрол-Форвардинг» на підставі укладеного між ними договору (т.2 а.с.163-172).

При цьому, судом встановлено, що позивачу частково було повернуто нафтопродукти, саме в об'ємі 224 690л. Отже, загальний об'єм нестачі нафтопродуктів склав 37 321 л. (262 011 - 224 690 = 37 321) з яких 25 519 л. А-95 Перміум/Біо, та 11 802 л. ДП Євро на суму 520 129 грн. 62 коп.

Судом апеляційної інстанції перевірено правильність розрахунку вартості втраченого палива та вказаний розрахунок не заперечується відповідачами.

Із встановлених судом обставин справи вбачається, що ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 23.01.2017р. у справі №521/865/17-к, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 13.02.2017р., в задоволенні клопотання слідчого з ОВС 2 ВКР СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області по кримінальному провадженню №0004311 від 13.07.2015р. про накладення арешту на майно вилучене в ході проведення обшуку в період часу з 11 години 40 хвилин 28 листопада 2016 року по 24 годину 00 хвилин 02 грудня 2016 року на АЗС «БРСМ Нафта», розташованої за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, селищна рада Таїровська, масив 11 №33/1 - відмовлено. Зобов'язано негайно повернути майно, яке було вилучено під час обшуку в період з 11 години 40 хвилин 28 листопада 2016 року по 24 годину 00 хвилин 02 грудня 2016 року на автозаправочній станції мережі «БРСМ Нафта» розташованої за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, селищна рада Таїровська, масив 11 № 33/1.

В подальшому ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 25.01.2017р. у справі №521/860/17, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 21.02.2017р., клопотання слідчого ОВС 2 ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області про арешт майна за адресами: Одеська обл., м.Одеса, Ленінградське шосе, буд. 6; Одеська обл., м.Одеса, Овідіопольська дорога, буд. 3а; Одеська обл., Біляївський район, Усатівська сільська рада, 16 км+600м автодорога «Обхід м. Одеси», за матеріалами досудового розслідування внесеного до ЄРДР за №0004311 від 13.07.2015р. залишено без задоволення.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 01.03.2017р. у справі №521/185/17 в задоволенні клопотання слідчого з ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області про арешт майна за адресою: Одеська обл., м.Одеса, вул. Чорноморського козацтва, буд. 96, за матеріалами досудового розслідування внесеного до ЄРДР за №0004311 від 13.07.2015р. відмовлено.

Враховуючи вищевикладене, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про те, що Головним управлінням Державної фіскальної служби України в Одеській області не було вжито визначених Порядком заходів щодо зберігання пального передавши його на зберігання ТОВ «Клест».

Працівники ГУ ДФСУ в Одеській області та ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФСУ в Одеській області неправомірно не повернули вилучене пальне позивачу, залишивши його на зберіганні у ТОВ «Клест».

Крім того, ГУ ДФСУ в Одеській області та ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФСУ в Одеській області протягом тривалого часу жодних дій щодо повернення вилучено майна у позивача не було вчинено, внаслідок чого частина пального була втрачена.

Отже, враховуючи неправомірні дії ГУ ДФСУ в Одеській області та ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФСУ в Одеській області щодо не забезпечення збереження вилученого у позивача майна (пального) у визначеному законодавством порядку, а також неповернення протягом тривалого часу пального позивачу, з огляду на ухвали про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна позивача, у діях відповідача вбачається склад цивільного правопорушення.

Твердження скаржників про те, що особою відповідальною за збереження та повернення пального, є треті особи, не приймається судовою колегією до уваги з огляду на те, що приписами частини четвертої статті 168 КПК України визначено, що після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов'язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У даному випадку уповноваженими особами, відповідальними за збереження та повернення пального є ГУ ДФСУ в Одеській області та ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФСУ в Одеській області, які вилучили майно.

Крім того, ухвалами №521/20625/16 від 20.03.2017р., №521/20630/16 від 20.03.2017 та №521/6154/17 від 04.05.2017р. Малиновського районного суду м.Одеси зобов'язано слідчого СВ ФР ДПІ у Малиновському районі м.Одеси ГУ ДФСУ в Одеській області повернути ТОВ «Стейт Оіл» все вилучене майно на АЗС за адресами: м.Одеса, вул. Овідіопольська дорога, 3а, Одеська обл.; Біляївський р-н, Усатівська сільська рада, автодорога «Обхід м. Одеси»; м.Одеса, вул.Ленінградське шосе, 6; м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 96; Одеська обл., Овідіопольський район, селищна рада Таїровська, масив 11, №33/1 та інших АЗС ТОВ «Стейт Оіл».

Рішенням Конституційного Суду України від 03.10.2001 у справі №1-36/2001, за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 32 Закону України Про Державний бюджет України на 2000 рік та статті 25 Закону України Про Державний бюджет України на 2001 рік (справа про відшкодування шкоди державою), також визначено, що шкода, завдана незаконними діями державних органів, відшкодовується за рахунок державного бюджету.

Як встановлено статтею 25 Бюджетного кодексу України Державне казначейство України здійснює безспірне списання коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, за рішенням, яке було прийняте державним органом, що відповідно до закону має право на його застосування.

Також, відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини від 1950 року, ратифікованої Україною 17.07.1997, кожна людина, права і свободи якої викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі незалежно від того, що порушення було вчинене особами, які діяли в офіційній якості.

Право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном передбачено статті 1 Першого протоколу до Конвенції, відповідно до якої ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

З урахуванням викладеного, доводи скаржників щодо відсутності всіх чотирьох складових для відповідальності за завдану майнову шкоду, а саме: вини, протиправної поведінки особи, яка завдала шкоду, настання шкоди і причинний зв'язок між останніми двома складовими з боку податкових органів спростовуються вищенаведеним.

За таких обставин, відшкодування шкоди позивачу підлягає за рахунок Державного бюджету України, розпорядником якого, у спірних правовідносинах, є Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області.

Апеляційна інстанція відхиляє заперечення скаржників стосовного того, що відповідальність за недостачу повернутого позивачу пального повинні нести ТОВ «Клест» та ДП «Петрол» ПМП «Петрол-Форвардінг», оскільки позивач не знаходиться в договірних відносинах з вищевказаними підприємствами і в добровільному порядку він не передавав їм пальне, а також самостійно, без дозволу податкових органів, не міг його забрати. За умовами договору, укладеного між ГУ ДФС в Одеській області (далі-Поклажодавець) і ТОВ «Клест» (далі-Зберігач) №48 від 11.08.2016р. Зберігач надає послуги Поклажодавцю, пов'язані із забезпеченням відповідного зберігання речових доказів та тимчасово вилученого майна, з подальшим поверненням такого майна Поклажодавцю (п.1.1 договору). Поклажодавець зобов'язаний в повному обсязі оплачувати вартість наданих за договором послуг (п.2.2.2). За умовами п. 4.1 Зберігач несе повну матеріальну відповідальність за втрату (нестачу) або пошкодження майна Поклажодавця, переданого на зберігання Зберігачеві згідно акту приймання-передачі, у відповідності із цим договором та чинним законодавством України з моменту одержання майна від Поклажодавця до його повернення. Відповідно до п. 4.2 договору збитки завдані Поклажодавцеві втратою, нестачею або пошкодженням майна, відшкодовуються Зберігачем відповідно до чинного законодавства, якщо законом не передбачено інше, відповідно до експертної оцінки шкоди за рахунок Зберігача. Закінчення дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору (п.4.3) (т.1 а.с.159-162).

В свою чергу, ТОВ «Клест» (далі-Замовник) уклало з ДП «Петрол» ПМП «Петрол-Форвардінг» (далі-Виконавець) договір про надання послуг зберігання нафтопродуктів №301116/з від 30.11.2016р. Відповідно до п.п.2.1.1, 2.1.2 Замовник передає Виконавцеві для зберігання за даним договором продукт, обумовлений в маршрутних телеграмах або актах, що підтверджують перехід права власності на конкретну парті. продукту. Документом, що підтверджує початок зберігання конкретної партії продукту є акт прийому нафтопродуктів в резервуари. Якість продукту, що приймається, визначається паспортом продукції, що видається лабораторією Замовника. Відповідно до п.п. 5.1,5.2,5.4 договору за невиконання і/або неналежне виконання умов цього договору сторони несуть відповідальність у розмірі заподіяного збитку. Відшкодування збитку не звільняє винну сторону від виконання умов цього договору. Виконавець несе відповідальність за збереження продукту з моменту прийому продукту на зберігання. При поверненні виконавцем замовнику із зберігання продукту із показниками які не відповідають сертифікату якості (п.2.1.2 договору), Виконавець зобов'язаний провести заміну неякісного продукту на продукт відповідної якості або відшкодувати вартість неякісного продукту по ціні, що сформувалася на ринку нафтопродуктів на дати відпуск такого продукту. При цьому сторони погодили, що строк такої заміни продукту не входить до строку зберігання за договором та не підлягає оплаті Замовником (т.2 а.с. 163-168).

Таким чином, кожна сторона вищезазначених договорів несе відповідальність на умовах і в межах, укладених ними договорів, до яких ТОВ "Євро Пауер" не має відношення.

Враховуючи вищевикладене, Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро Пауер" належним чином доведено порушення його прав у вигляді заподіяння матеріальної шкоди Головним управлінням Державної фіскальної служби України в Одеській області та Державною податковою інспекцією у Малиновському районі міста Одеси Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області, а тому позовні вимоги позивача про стягнення з Державного бюджету України шкоди в розмірі 520 129,62 грн. правомірно визнані судам першої інстанції обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Доводи викладені скаржниками в апеляційних скаргах є необґрунтованими, оскільки вони спростовуються матеріалами справи та не відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини. За таких обставин колегія суддів не знаходить законних підстав для задоволення вимог апеляційних скарг.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу

України, суд -

постановив:

Рішення господарського суду Одеської області від 29.03.2018р. у справі №916/2552/17 залишити без змін, а апеляційні скарги-без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 17.08.2018

Суддя-доповідач Л.В. Поліщук

Суддя Т.А. Величко

Суддя І.Г. Філінюк