ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2018 р. м. Київ Справа № 911/1065/18

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., за участю секретаря судового засідання Руденко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вог Трейдинг»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Груп»
прозобовязання вчинити дії
за участю представників:
позивача:ОСОБА_2 дов. від 22.03.2018
відповідача:не зявились
суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Вог Трейдинг» (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Груп» (далі відповідач) про зобовязання відповідача передати (поставити) позивачу паливо дизельне (код УКТ ЗЕД НОМЕР_1) в кількості 4036,49 тонн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за договором купівлі-продажу від 18.01.2016 № 1801/1 (далі договір) щодо поставки вказаного товару.

Присутній в судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги та просить суд їх задовольнити з мотивів, викладених в позові.

Відповідач, в судове засідання не зявився, відзиву на позовну заяву не надіслав, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений у порядку встановленому ч. 5 ст. 242 ГПК України з додержанням вимог частин 3, 4 ст. 120 ГПК України, шляхом направлення на адресу його місцезнаходження належним чином завіреної копії ухвали рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд відповідно до вимог ч. 9 ст. 165 та ч. 1 ст. 202 ГПК України вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, присутнього в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд -

встановив:

Між сторонами у справі було укладено договір купівлі-продажу від 18.01.2016 № 1801/1 (далі договір), відповідно до умов якого відповідач продавець зобовязується передати у власність позивачу покупцю нафтопродукти в асортименті (надалі - товар), а покупець зобовязується прийняти товар та оплатити його вартість на умовах даного договору.

Згідно з п. 2.2 договору одиницею виміру кількості товару приймаються сторонами тонни. Кількість та асортимент товару, що передається покупцю згідно умов даного договору становить: паливо дизельне (код УКТ ЗЕД НОМЕР_1) в кількості 28571,00 тонн, та підтверджується актами приймання-передачі товару, що є невідємною частиною даного договору.

Пунктом 3.1 договору встановлено, що товар постачається продавцем по частково (товарними партіями) на умовах, що узгоджуються сторонами додатково в додатках, що є невідємними частинами даного договору.

Приймання-передача товару здійснюється зі складанням акту приймання-передачі товару, що підписується уповноваженими представниками сторін. Право власності на товар переходить від продавця до покупця з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі (п. 3.2, 3.3 договору).

Згідно з п. 4.1, 4.2 договору ціна за одиницю товару узгоджується сторонами і встановлюється в розмірі: паливо дизельне (код УКТ ЗЕД НОМЕР_1) 14000,00 грн., в тому числі ПДВ 20 %. Ціна за одиницю товару включає податки та інші обовязкові платежі, передбачені чинним законодавством. Загальна сума даного договору становить 399994000,00 грн., в тому числі ПДВ 20 %.

Пунктом 5.2 договору встановлено, що розрахунки за товар проводяться покупцем у формі 100% передоплати.

Даний договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2016 року. Зміни, доповнення та додатки до даного договору, його пролонгація або дострокове розірвання будуть дійсні при умові, якщо вони здійснені в письмовій формі і підписані уповноваженими на це представниками сторін. Всі вищеперераховані документи до даного договору становлять його невідємну частину (п. 10.1, 9.4 договору).

На виконання умов договору позивач у січні 2016 року перерахував на розрахунковий рахунок відповідача грошові кошти в загальному розмірі 56594500,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 21.01.2016 № 454 на суму 9497000,00 грн., від 21.01.2016 № 456 на суму 9519000,00 грн., від 21.01.2016 № 457 на суму 9502500,00 грн., від 21.01.2016 № 458 на суму 9539000,00 грн., від 21.01.2016 № 459 на суму 9548000,00 грн., від 21.01.2016 № 494 на суму 8989000,00 грн., завірені копії яких залучені до матеріалів справи.

За твердженням позивача, відповідач свої договірні зобовязання щодо поставки товару не виконав, у звязку з чим, позивач надіслав на адресу відповідача вимогу від 12.03.2018 вих. № 92 про виконання договору купівлі-продажу від 18.01.2016 № 1801/1, в якій просив здійснити передачу (поставку) палива дизельного (код УКТ ЗЕД НОМЕР_1) на загальну суму 56510800,00 грн. В підтвердження надіслання вказаної вимоги позивач подав до суду завірені копії даної вимоги та реєстру поштових відправлень від ТОВ «ВОГ Трейдинг» від 12.03.2018, які залучені до матеріалів справи.

Разом з тим, відповідач вказану вимогу залишив без відповіді та задоволення, своїх договірних зобовязань щодо поставки товару не здійснив, суму грошових коштів в розмірі 56510800,00 грн. не повернув, у звязку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд зобовязати відповідача поставити позивачу паливо дизельне в кількості 4036,49 тонн.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Приписами пункту 2 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обовязок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно з приписами ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 532 Цивільного кодексу України, місце виконання зобов'язання встановлюється у договорі.

Якщо місце виконання зобов'язання не встановлено у договорі, виконання провадиться за зобов'язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі інших правочинів, - за місцем виготовлення або зберігання товару (майна), якщо це місце було відоме кредиторові на момент виникнення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 532 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч 2 ст. 532 Цивільного кодексу України зобов'язання може бути виконане в іншому місці, якщо це встановлено актами цивільного законодавства або випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Разом з тим, відповідач всупереч згаданих приписів закону, положень укладеного між сторонами договору, не виконав своїх договірних зобовязань щодо поставки позивачу 4036,49 тонн оплаченого ним дизельного палива. Доказів протилежного відповідач суду не надав.

Згідно вимог ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позов про зобовязання відповідача поставити позивачу паливо дизельне в кількості 4036,49 тонн.

З огляду на зазначене та враховуючи, що відповідачем зобовязання щодо поставки (передачі) позивачу 4036,49 тонн дизельного палива на час прийняття рішення не виконано, сплата позивачем на користь відповідача попередньої оплати в розмірі 56594500,00 грн. підтверджується наявними матеріалами справи, і вказана сума не повернута відповідачем позивачу, суд дійшов висновку, що позовна вимога щодо зобовязання відповідача поставити (передати) позивачу паливо в кількості 4036,49 тонн є доведеною, обґрунтованою, відповідачем не спростована, а відтак підлягає задоволенню.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст. 1291 Конституції України, ст. 13, 74, 123, 129, 232-233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Груп» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Ломоносова, 40, ідентифікаційний код 39954814) поставити (передати) Товариству з обмеженою відповідальністю «Вог Трейдинг» (43005, м. Луцьк, вул. Рівненська, 48, ідентифікаційний код 38390515) паливо дизельне (код УКТ ЗЕД НОМЕР_1) в кількості 4036,49 тонн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Груп» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Ломоносова, 40, ідентифікаційний код 39954814) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вог Трейдинг» (43005, м. Луцьк, вул. Рівненська, 48, ідентифікаційний код 38390515) 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у строк визначений ст. 256 ГПК України в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Дата складання та підписання повного тексту рішення 16.08.2018.

Суддя Ю.В. Подоляк