ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" серпня 2018 р. Cправа № 902/272/18

Суддя господарського суду Вінницької області Нешик О.С., при секретарі судового засідання Німенко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТШРОТ", м.Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "БАРСЬКИЙ ПТАХОКОМБІНАТ", с.Заможне Барського району Вінницької області

про стягнення 37980 грн заборгованості згідно договору поставки

за участю представника позивача ОСОБА_1, який діє за довіреністю;

відповідач правом участі у судовому засіданні не скористався

В С Т А Н О В И В :

До господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТШРОТ" про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "БАРСЬКИЙ ПТАХОКОМБІНАТ" 37980,00 грн боргу, нарахованого з посиланням на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору поставки товару №21/11 від 21.11.2017.

Ухвалою суду від 02.07.2018 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі №902/272/18, справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання у справі №902/272/18 призначити на 07.08.2018.

На визначену судом дату з'явився представник позивача, який підтримав позов у повному обсязі.

Відповідача правом участі у судовому засіданні не скористався, причин неявки суду не повідомив. Про дату, місце та час розгляду справи (07.08.2018) був повідомлений завчасно та належним чином ухвалою суду від 02.07.2018, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції за вх.№5930 від 12.07.2018. Будь-яких письмових заяв і клопотань на день розгляду справи від відповідача щодо відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

За таких обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, але останній не скористався своїм правом на участь свого представника у судовому засіданні. Неявка останнього є підставою до розгляду справи за його відсутністю, що передбачено п.1 ч.3 ст.202 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази на засадах всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, судом встановлено наступне.

21.11.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "МЕТШРОТ" (далі - позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БАРСЬКИЙ ПТАХОКОМБІНАТ" (далі - відповідач, покупець) було укладено договір поставки №21/11-15 (далі - договір), відповідно до п.1.1 якого, постачальник зобов'язався поставити та передати у власність покупцеві м'ясну сировину (далі - товар) у відповідному асортименті, кількості та по цінам в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, а покупець - прийняти і оплатити товар в порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Згідно з п.п. 1.2.-1.4 за цим Договором визначення асортименту, кількості товару, строку поставки та іншого, що узгоджується Сторонами, зазначається у рахунках-фактурах, видаткових накладних та/або Специфікаціях та підтверджується видатковою накладною. Специфікація (Специфікації) є невід'ємною частиною Договору, у разі її підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення печатками. Постачальник визнає, що товар, який поставляється та передається у власність Покупцю, є вільним від всіх і будь-яких зобов'язань і обтяжень перед третіми особами (включаючи плату обов'язкових платежів, податків, мита). Датою поставки вважається дата передачі Постачальником товару Покупцю. Право власності на товар переходить до Покупця з моменту підписання уповноваженими представниками Сторін видаткової накладної та/або рахунку-фактури на товар.

Відмітка Покупця про отримання партії товару за накладною на товар є свідченням ( є підтвердженням факту) передачі Покупцем замовлення на товар та отримання і виконання його Постачальником. Остаточне визначення асортименту, кількості товару та інших його характеристик відбувається у видатковій накладній. (п.п. 3.2., 3.4. договору).

Пунктами 5.1-5.3. договору встановлено, що товар, що поставляється по даному договору, сплачується Покупцем за оптово-відпускними цінами Постачальника, діючими на момент поставки, які зазначаються Постачальником у накладній видатковій накладній та/або рахунку-фактурі. Загальна сума даного Договору обумовлюється сумами, зазначеними у видаткових накладних та/або рахунках-фактурах на кожну партію товару. Оплата за товар здійснюється Покупцем в безготівковому порядку, шляхом переведення Покупцем коштів на поточний рахунок Постачальника на умовах попередньої оплати.

На виконання умов договору, позивач 24.11.2017 поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 109980,00 грн, що підтверджується видатковою накладною №210 від 24.11.2017, підписаною обома сторонами, довіреністю №844 від 22.11.2017 (а.с. 13,14).

Відповідач здійснив часткову оплату вартості поставленого товару у розмірі 72000,00 грн, що підтверджується банківськими виписками (арк. с. 16-19).

Як зазначає позивач, враховуючи факт неповної оплати за отриману продукцію, ТОВ «МЕТШРОТ» направило на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «БАРСЬКИЙ ПТАХОКОМБІНАТ» претензію-вимогу №201804/12-1 від 12 квітня 2018 року (а.с. 20,21) про сплату наявної суми боргу у розмірі 37980,00 грн, яку відповідач отримав 18.04.2018, натомість суму заборгованості чи відповіді на зазначену вимогу не здійснив.

Таким чином, на момент звернення позивача із позовом до суду, заборгованість відповідача перед позивачем складала 37980,00 грн.

Вважаючи свої права порушеними позивач просить стягнути з відповідача 37980,00 грн основного боргу.

При прийнятті рішення зі спору суд виходив з наступного.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов'язання з договору поставки, згідно якого, в силу ст.712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частини перша та шоста статті 265 Господарського кодексу України передбачають, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно норм цивільного та господарського законодавства договір купівлі-продажу є оплатним, тобто при набуванні речі у власність, покупець сплачує продавцеві вартість (ціну) речі, яка обумовлена договором, зобов'язуючим, що обумовлено взаємним виникненням у кожної із сторін прав та обов'язків, а саме, зобов'язання продавця передати покупцю річ та право вимоги оплати і зобов'язання покупця сплати вартість отриманої речі та право її вимоги.

Отже, змістом договору купівлі продажу є ті умови, з приводу яких сторони досягли згоди.

За змістом статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити продукцію (товар) після його прийняття або прийняття товарно-розпорядчих документів на нього, якщо договором чи товарно-розпорядчими документами не визначено іншого строку оплати.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до вимог ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що підписаною між сторонами видатковою накладною №210 від 24.11.2017 підтверджується факт поставки позивачем товару відповідачу на загальну суму 109980,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов'язання щодо оплати поставленого товару за договором поставки виконав частково, сплатив 72000,00 грн.

Докази того, що відповідач здійснив оплату поставленої позивачем продукції за договором поставки у повному обсязі в матеріалах справи відсутні.

За даних обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача 37980,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Як встановлено ст.ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В порядку, передбаченому ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов'язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Також згідно із ст.123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Поняття особи, котра є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", котра зазначає, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору про надання правової допомоги від 15.05.2018 вирішення питання стягнення заборгованості з відповідача було доручено позивачем ОСОБА_2 об'єднанню "БІ ЕС БІ Партнерс". Позивачем в обґрунтування понесення ним витрат на оплату послуг адвоката надано Договір про надання правової допомоги від 05.02.2018, ордер серії ВН №057862 від 05.02.2018, акт наданих послуг від 15.05.2018 на суму 3000,00 грн, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №4105 від 31.08.2010, платіжне доручення №1196 від 23.05.2018 про оплату юридичних послуг на суму 3000,00 грн.

Враховуючи те, що позивач надав до суду докази надання правничої допомоги, довів суду витрачений час адвокатом на вирішення всіх питань, які виникають при вирішення даного спору, витрати по оплаті на правничу допомогу суд задовольняє та покладає на відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БАРСЬКИЙ ПТАХОКОМБІНАТ" (23007, Вінницька область, Барський район, с.Заможне, вул.Кармелюка, буд.65-А; код юридичної особи 34918546) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТШРОТ" (вул.О.Теліги, буд.4, корп.2, офіс 225, м. Київ, 04112; код юридичної особи 39844977) 37980,00 грн основного боргу, 1762,00 грн витрат зі сплати судового збору та 3000,00 грн витрат на правову допомогу адвоката.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Копію рішення надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1,2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст. 256, 257 ГПК України). Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 13 серпня 2018 р.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2,3 - позивачу - ТОВ "МЕТШРОТ" (04112, м.Київ, вул.О.Теліги, буд.4, корп.2, офіс 225; 01001, м.Київ, вул.Володимирська, 10);

4 - відповідачу - ТОВ "БАРСЬКИЙ ПТАХОКОМБІНАТ" (23007, Вінницька область, Барський район, с.Заможне, вул.Кармелюка, буд.65-А).