КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2018 р. м.Київ Справа№ 925/1651/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Тищенко О.В.

Гончарова С.А.

за участю секретаря судового засідання : Цибульського Р.М.

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання 31.07.2018

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги заступника прокурора Черкаської області на рішення Господарського суду Черкаської області від 12.04.2018 (повний текст складено і підписано 14.05.2018) у справі №925/1651/17 (суддя Потапенко В.В.)

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "КРАСЕНІВСЬКЕ"

до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2

за участю прокуратури Черкаської області

про визнання поновленим договору оренди землі, -

ВСТАНОВИВ:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "КРАСЕНІВСЬКЕ" звернулося до Господарського суду Черкаської області із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, в якому (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 13.02.2018) просило суд визнати поновленим договір оренди землі від 16.06.2004 року, укладений між Чорнобаївською РДА в Черкаській області та СТОВ "Красенівське", зареєстрований у Чорнобаївському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП "Центр ДЗК" 16.06.2004 року за реєстровим номером №26, на земельні ділянки загальною площею 161,9 га з кадастровими номерами: НОМЕР_1 площею 60,6110 га, НОМЕР_2 площею 8,8981 га, НОМЕР_3 площею 24,2444 га, НОМЕР_4 площею 11,9978 га, НОМЕР_5 площею 39,4117 га, НОМЕР_6 площею 02,0000 га, НОМЕР_7 площею 14,7370 га, розташовані в адміністративних межах Красенівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області за межами населеного пункту, на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором від 16.06.2004.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що після закінчення строку договору він продовжував користуватися спірною земельною ділянкою і, оскільки, протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення від відповідача про заперечення у поновленні договору оренди землі позивачу не надходило, то договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені раніше укладеним договором.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що договір оренди землі від 16.06.2004 року припинив свою дію у зв"язку з закінченням строку, на який його було укладено, оскільки законодавство станом на момент закінчення договору не передбачало процедури його автоматичного поновлення. Окрім того, представник відповідача у відзиві вказує, що земельна ділянка, яка перебувала в користуванні у позивача, змінила свої межі, у зв"язку з чим договір оренди землі повинен укладатися на загальних засадах.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 12.04.2018 (повний текст складено і підписано 14.05.2018) у справі №925/1651/17 позовні вимоги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "КРАСЕНІВСЬКЕ" до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання поновленим договору оренди землі - задоволено повністю, визнано поновленим договір оренди землі від 16.06.2004, укладений між Чорнобаївською РДА в Черкаській області та СТОВ "Красенівське", зареєстрований у Чорнобаївському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП "Центр ДЗК" 16.06.2004 року за реєстровим номером №26, на земельні ділянки загальною площею 161,9 га з кадастровими номерами: НОМЕР_1 площею 60,6110 га, НОМЕР_2 площею 8,8981 га, НОМЕР_3 площею 24,2444 га, НОМЕР_4 площею 11,9978 га, НОМЕР_5 площею 39,4117 га, НОМЕР_6 площею 02,0000 га, НОМЕР_7 площею 14,7370 га, розташовані в адміністративних межах Красенівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області за межами населеного пункту, на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором від 16.06.2004 та стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "КРАСЕНІВСЬКЕ" - 1600 грн. судових витрат.

Рішення суду першої інстанції про задоволення позову мотивовано тим, що позивач продовжує користуватись орендованою земельною ділянкою після закінчення терміну дії договору та відповідач протягом місяця після закінчення строку дії договору не направив позивачу у передбачений законом спосіб письмове заперечення проти поновлення договору, то в силу ч.6 ст. 33 Закону України " Про оренду землі" договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. І в цьому випадку укладається додаткова угода уповноваженим керівником органу виконавчої влади. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що за викладених обставин договір фактично є поновленим на строк до 16.06.2019. Крім того, суд також дійшов висновку, що межі орендованої позивачем земельної ділянки - не змінилися, відповідач не висловлював заперечень щодо користування позивачем земельною ділянкою,

Не погодившись з вказаним рішенням, заступник прокурора Черкаської області звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати оскаржуване рішення Господарського суду Черкаської області від 12.04.2018 (повний текст складено і підписано 14.05.2018) у справі №925/1651/17 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при винесенні рішення порушено норми матеріального та процесуального права, рішення суду першої інстанції було прийнято при неповному дослідженні доказів та з'ясуванні обставин, що мають значення для справи що привело до неправильного вирішення спору.

Зокрема, прокурор в апеляційній скарзі посилався на те, що за умовами укладеного між сторонами договору оренди землі від 16.06.2004, позивачу було передано в оренду 229,9 га земель для сільськогосподарського використання, строк користування узгоджено у 5 років, якій відповідно, закінчився 16.06.2009, і чинною на момент закінчення строку статтею 33 Закону України «Про оренду землі» не передбачено порядку автоматичного поновлення договору оренди землі в разі відсутності заперечень орендодавця, а лише визначено, що договір підлягає поновленню. Таким чином, прокурор вважає. що договір оренди землі від 16.06.2004 не може вважати пролонгованим автоматично після 16..06.2009 і припинив свою дію у зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено. Крім того, прокурор наголошував на тому, що позивач 25.09.2017 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про внесення змін до договору оренди землі в частині зменшення площі орендованих земель до 163,9 га і про поновлення договору терміном на 7 років з внесенням орендної плати у розмірі 8% від розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Листом від 12.10.2017 № 8972/2-17, тобто в місячний строк на відповідь, встановлений законом, відповідач відмовив у задоволенні поданої заяви із зазначенням, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється за результатами проведення земельних торгів, а також з посиланням на недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору. Таким чином, сторони не досягли між собою домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору (строку оренди, площі орендованої земельної ділянки), а тому переважне право орендаря на укладення договору оренд землі припинилося в силу вимог ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Крім того, прокурор наголошував на тому, що судом першої інстанції не враховано ту обставину, що відповідно до п. 2 договору оренди землі від 16.06.2004 в оренду передається одна земельна ділянка загальною площею 229,9 га. Водночас, предметом позову є поновлення договору оренди землі від 16.04.2004 на 7 земельних ділянок з кадастровими номерами: НОМЕР_1 площею 60,6110 га, НОМЕР_2 площею 8,8981 га, НОМЕР_3 площею 24,2444 га, НОМЕР_4 площею 11,9978 га, НОМЕР_5 площею 39,4117 га, НОМЕР_6 площею 02,0000 га, НОМЕР_7 площею 14,7370 га , загальною площею 161.9 га. Тобто, зміна фактичних площ і меж земельних ділянок, після укладення договору оренди земельних ділянок з СТОВ «Красенівське» згідно його листа від 25.09.2017 № 496, унеможливлює пролонгацію укладеного раніше договору у порядку, передбаченому ч.ч. 1, 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», оскільки такі зміни мають наслідком укладання договору оренди земельних ділянок із дотриманням вимог закону щодо порядку одержання земельної ділянки на правах оренди. Крім того, прокурор наголошував на помилковості висновку суду першої інстанції щодо незмінності меж земельної ділянки. а також на неврахуванні обставини щодо відсутності за даними Публічної кадастрової карти України відомостей про земельні ділянки з кадастровими номерами: НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 07.06.2017, справу № 925/1651/17 за апеляційною скаргою заступника прокурора Черкаської області на рішення Господарського суду Черкаської області від 12.04.2018 (повний текст складено і підписано 14.05.2018) розподілено для розгляду колегії судів у складі: головуючий суддя Станік С.Р., судді: Куксов В.В., Гончаров С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.06.2018 відкрито апеляційне провадження у справі № 925/1651/17 за апеляційною скаргою заступника прокурора Черкаської області на рішення Господарського суду Черкаської області від 12.04.2018 (повний текст складено і підписано 14.05.2018), розгляд справи призначено на 17.07.2018.

Крім того, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.06.2018 залишено без руху апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на рішення Господарського суду Черкаської області від 12.04.2018 (повний текст складено і підписано 14.05.2018) у справі №925/1651/17, яку ухвалою від 16.07.2018 повернуто скаржнику у зв'язку з не усуненням недоліків у встановлений судом строк.

05.07.2018 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від СТОВ «Красенівське» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просив залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Посилаючись на відповідність оскаржуваного рішення нормам матеріального та процесуального права. Зокрема, позивач вказував на те, що позивач продовжував після 16.06.2004 і продовжує користуватися спірними земельними ділянками, в т.ч. і після внесення змін в статтю 33 Закону України «Про оренду землі», то до спірних правовідносин є всі підстави застосовувати чинну норму наведеної статті, яка передбачає поновлення договору оренди землі без прийняття рішення відповідним органом, що кореспондується з частиною 6 наведеної статті та статті 5 Цивільного кодексу України щодо дії нормативного акту в часі. Факт існування договірних відносин за договором оренди підтверджується, на думку позивача, зокрема довідками, виданими відповідачем щодо наявності земель, які знаходяться в користування позивача в адмінмежах Чорнобаївського району Черкаської області № 98 від 15.02.2013, № 1096 від 14.11.2014, № 1296 від 09.07.2015, № 296 від 01.02.2016, які підтверджують обставину обліковування відділом Держкомзему у Чорнобаївському районі Черкаської області включно по 2015 рік за позивачем 229,00 га земель за договором оренди від 16.04.2004. Позивач наголошує, що договір оренди від 16.06.2004 є поновленим в силу ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором оренди землі. При цьому, позивач наголошує, що до спірних правовідносин сторін має застосовуватись нова редакція ст. 33 Закону України «Про оренди землі», яка набрала чинності з 12.06.2011. Також, позивач наголошував, що межі орендованої позивачем земельної ділянки - не змінилися, оскільки спірні 229,0 га складалися з 41 окремо взятої земельної ділянки, межі та площі яких залишаються тими ж самими, тобто незмінними, що і були станом на 16.06.2004, при цьому, зважаючи на зміну власників на частину цих земельних ділянок, позивач просив визнати за ним право на подальше користування 7 земельними ділянками загальною площею 161.9 га, право власності на які не змінилося і належить державі, і площі і межі яких також мають незмінний з 16.06.2004 року вигляд. Тобто, позивач зазначає. що межі та площі земельних ділянок. Орендованих позивачем - не змінилися, а змінилася кількість земельних ділянок, які орендовані позивачем в сторону зменшення. Щодо листа відповідача від 12.10.2017 № 8972/2-17, позивач вказував на обґрунтованість висновку суду першої інстанції про його неприйняття як доказу по справі. Також, спірні земельні ділянки обліковуються у Державному земельному кадастрі, що підтверджується наявними витягами з Державного земельного кадастру від 24.09.2017.

16.07.2018 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від прокуратури Черкаської області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому прокурор заперечував доводи позивача, наведені в апеляційній сказі, зокрема з посиланням на те. що позивач не повідомляв відповідача про намір пролонгації договору оренди у 2009 році. Крім того, посилався на те, що позивачем до відзиву на апеляційну скаргу долучено витяги з Державного земельного кадастру, сформовані станом на 24.09.2017, проте, станом на момент проголошення судом першої інстанції оскаржуваного рішення відомості про земельні ділянки с кадастровими номерами НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3 в Державному земельному кадастрі відсутні, про що надано відповідні документи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.07.2018 оголошено перерву до 31.07.2018.

23.07.2018 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшли додаткові письмові пояснення, в яких позивач додатково вказував на те, що ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 18.11.2016 у справі № 823/1309/16 позовну заяву позивача залишено без розгляду у зв'язку пропуском строку звернення до суду. Також, спір у справі № 709/433/17 стосувався визнання недійсними договорів, укладених з фізичними особами. При цьому, в частині вимог позивача про визнання поновленим договору оренди землі - провадження у справі закрито у зв'язку з тим, що спір в наведеній частині підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

30.07.2018 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від прокуратури Черкаської області надійшли письмові пояснення по суті спору, зокрема стосовно судових проваджень у цивільній справі № 823/1309/16, яка перебувала в провадженні Чорнобаївського районного суду Черкаської області, та справи Черкаського окружного адміністративного суду за позовом СТОВ «Красенівське» до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання протиправною відмови в укладенні додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 16.06.2004.

31.07.2018 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшли додаткові письмові пояснення, в яких позивач додатково наголошував на тому, що станом на 16.16.2009 позивач в силу діючої редакції Закону України «Про оренду землі» не зобов'язаний був вчиняти дії, які від нього не вимагалися, оскільки чинною на 16.06.2009 редакцією ст. 33 Закону України «Про оренду землі» було передбачено саме для відповідача, як орендодавця, вчинення дій, які він не вчинив, а саме надіслати листом - повідомленням письмові заперечення протягом 1 місяця після закінчення договору оренди, що відповідачем вчинено не було. При цьому, позивач продовжив користуватися спірними земельними ділянками. Крім того, позивач вказував на неналежність наданих прокурором скрін-шотів з мережі інтернет щодо відомостей Державного земельного кадастру.

Розпорядженням В.о. керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 31.07.2018, у зв'язку з перебуванням судді Куксова В.В., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) у відпустці, відповідно до підпунктів до п.2.3.25, 2.3.49 п.2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний авторозподіл справи №925/1651/17.

Відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 31.07.2018 для розгляду справи №925/1651/17 за апеляційною скаргою заступника прокурора Черкаської області на рішення Господарського суду Черкаської області від 12.04.2018 (повний текст складено і підписано 14.05.2018) сформовано колегію суддів у складі: Станік С.Р. (головуючий суддя), судді: Гончаров С.А., Тищенко О.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.07.2018 справу №925/1651/17 прийнято до провадження колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Станік С.Р., судді: Гончаров С.А., Тищенко О.В., для розгляду апеляційної скарги заступника прокурора Черкаської області на рішення Господарського суду Черкаської області від 12.04.2018 (повний текст складено і підписано 14.05.2018).

В судовому засіданні 31.07.2018 прокурор підтримав доводи апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити повністю.

Представник позивача в судовому засіданні 31.07.2018 проти доводів апеляційної скарги заперечував у повному обсязі, просив суд апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін як таке. що відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Третя особа в судове засідання 31.07.2018 не направив представника. Про розгляд справи третя особа повідомлена належним чином. Через канцелярію суду заяв та клопотань не подавала. В свою чергу, неявка третьої особи в судове засідання 31.07.2018 не є перешкодою для розгляду справи.

Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Київський апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Стосовно долучених учасниками справи додаткових документів, якими вони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Враховуючи приписи статті 269 Господарського процесуального кодексу України, а також те, що обома сторонами були надані документи в підтвердження своїх вимог та заперечень, а отже суд апеляційної інстанції з метою повного та всебічного розгляду справи, керуючись правами, наданими вищенаведеними приписами статті 269 Господарського процесуального кодексу України, здійснює оцінку наданих сторонами доказів в сукупності з усіма обставинами справи та іншими наявними у справі доказами з метою дотримання загальних принципів судочинства, закріплених в ст.ст. 124, 129 Конституції України та ст.ст. 2, 3, 4, 5, 7, 8, 11, 13, 14, 15, 17 Господарського процесуального кодексу України, а також ст.ст. 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції з метою дотримання загальних принципів судочинства, закріплених в ст.ст. 124, 129 Конституції України та вищенаведених нормах процесуального закону, приймає надані учасниками справи докази, проте, їх оцінка здійснюється судом апеляційної інстанції в процесі розгляду справи в сукупності з усіма наявними у справі документами.

Матеріалами справи підтверджується, що 16.06.2004 між Чорнобаївською районною державною адміністрацією Черкаської області та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Красенівське" було укладено договір оренди землі (далі - договір оренди землі), згідно з яким Чорнобаївська РДА в Черкаській області передала, а СТОВ "Красенівське" прийняло у строкове платне користування земельну ділянку для сільськогосподарського використання - пасовища, в адміністративних межах Красенівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, загальною площею 229,9 га.

Згідно з частиною 1 статті 79 Земельного кодексу України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Частиною 3 статті 2 Земельного кодексу України визначено, що об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

У відповідності до статті 3 Закону України "Про оренду землі" об'єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно пункту 5 договору оренди землі, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 575133,93 грн.

У пункті 9 договору оренди землі сторони обумовили, що розмір орендної плати становить 2299 грн.

Зміна умов договору оренди землі здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв"язується у судовому порядку (пункт 36 договору оренди землі).

Дія Договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено (пункт 37 договору оренди землі).

Невід'ємною частиною договору оренди землі є кадастровий план, в якому відображено обтяження у використанні та встановлених земельних сертифікатів, зокрема, кадастровий план містить наступний перелік з кадастровими номерами: НОМЕР_1, площею 60,6110 га., НОМЕР_2, площею 8,8981 га., НОМЕР_3, площею 24,2444 га., НОМЕР_4, площею 11,9978 га., НОМЕР_5, площею 39,4117 га., НОМЕР_6, площею 02,0000 га., НОМЕР_7, площею 14,7370 га., НОМЕР_9, площею 2,0000 га., НОМЕР_10, площею 2,0000 га., НОМЕР_8, площею 2,0000 га., НОМЕР_11, площею 2,0000 га., НОМЕР_12, площею 2,0000 га., НОМЕР_13, площею 2,0000 га., НОМЕР_14, площею 2,0000 га., НОМЕР_15, площею 2,0000 га., НОМЕР_16, площею 2,0000 га., НОМЕР_17, площею 2,0000 га., НОМЕР_18, площею 2,0000 га., НОМЕР_19, площею 2,0000 га., НОМЕР_20, площею 2,0000 га., НОМЕР_21, площею 2,0000 га., НОМЕР_22, площею 2,0000 га., НОМЕР_23, площею 2,0000 га., НОМЕР_24, площею 2,0000 га., НОМЕР_25, площею 2,0000 га., НОМЕР_26, площею 2,0000 га., НОМЕР_27, площею 2,0000 га., НОМЕР_28, площею 2,0000 га., НОМЕР_29, площею 2,0000 га., НОМЕР_30, площею 2,0000 га., НОМЕР_31, площею 2,0000 га., НОМЕР_32, площею 2,0000 га., НОМЕР_33, площею 2,0000 га., НОМЕР_34, площею 2,0000 га., НОМЕР_35, площею 2,0000 га., НОМЕР_36, площею 2,0000 га., НОМЕР_37, площею 2,0000 га., НОМЕР_38, площею 2,0000 га., НОМЕР_39, площею 2,0000 га., НОМЕР_40, площею 2,0000 га., НОМЕР_41, площею 2,0000 га.

Пунктом 8 договору оренди землі визначено, що договір укладено на 5 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк.

16.06.2004 даний договір оренди землі у відповідності до положень чинної на той час ст. 20 Закону України "Про оренду землі" від 06.10.1998 року № 161-XIV та відповідно до ст. 640 Цивільного Кодексу України, в редакції Закону від 16 січня 2003 року № 435-IV, пройшов державну реєстрацію в Чорнобаївському відділі ЧРФ ДП "Центр ДЗК", про що в Державному реєстрі земель вчинено відповідний запис за № 26 від 16.06.2004.

Згідно пункту 20 Договору передача земельної ділянки здійснюється у 5-денний термін після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі.

На виконання умов Договору земельна ділянка була передана позивачу за актом прийому-передачі земельної ділянки 16.06.2004.

З 01.01.2013 повноваження щодо передачі у власність або у користування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності згідно з частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України в редакції Закону України від 06.09.2012 № 5245-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" перейшли від районних державних адміністрацій до Центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин, яким на той час було Державне агентство земельних ресурсів України, та до його територіальних органів.

Наказом від 25.01.2013 №40 Міністерство аграрної політики України затвердило зміни до Положення про Головні управління Держземагенства в областях, згідно з пунктом 4.32 якого, Головні управління Держземагенства в областях наділені повноваженнями передавати відповідно до закону земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або у користування для всіх потреб в межах областей.

Положеннями пункту 2 та пункту 5 частини 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 №442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" визначено, що Державне агентство земельних ресурсів України реорганізоване шляхом перетворення в Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру. Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, є правонаступником Державного агентства земельних ресурсів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 р. №5 "Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру":

утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, у тому числі і Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області;

реорганізовані територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, у тому числі і Головне управління Держземагенства у Черкаській області шляхом його приєднання до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області;

встановлено, що територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів, які реорганізуються, продовжують виконувати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру.

25 квітня 2015 року була проведена державна реєстрація Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Наказом Держгеокадастру України від 26.05.2015 №84 "Про питання діяльності Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області" погоджена можливість забезпечення здійснення покладених на Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області функцій і повноважень Головного управління Держземагенства у Черкаській області, що припиняється.

Таким чином, з 26.05.2015 внаслідок реорганізації Головного управління Держземагенства у Черкаській області його повноваження перейшли до правонаступника - Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області і саме останнє з 26.05.2015 є особою, яка здійснює повноваження орендодавця щодо вказаних у договорі оренди землі земельних ділянок, що не заперечується учасниками справи

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на момент спливу 5-річного строку оренди за договором оренди землі, тобто станом на 16.06.2009 стаття 33 Закону України «Про оренду землі» діяла в редакції, згідно якої після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У разі поновлення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, у 2009 році рішень органу державної влади щодо розпорядження землями державної власності щодо поновлення позивачу права користування земельними ділянками на умовах оренди - не приймалось, між сторонами не було укладено додаткової угоди щодо поновлення договору оренди землі шляхом укладення відповідної додаткової угоди до договору оренди землі. Проте, позивач користувався об'єктом оренди і жодних заперечень щодо такого користування органом, який уповноважений на розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності - не висловлювалось. Доказів протилежного станом на момент вирішення спору не було надано ні суду першої інстанції на час вирішення спору, ні суду апеляційної інстанції на час апеляційного провадження у справі.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 30.05.2017 у справі № 709/433/17 задоволено позов СТОВ «Красенівське», а саме: визнано поновленим договір оренди землі від 16.06.2004, визнано недійсними договори суборенди землі та скасовано їх державну реєстрацію.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 31.07.2018 у справі № 22ц/793/1579/17 рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 30.05.2017 в частині визнання договору оренди землі поновленим, визнання договорів суборенди недійсними та скасування їх державної реєстрації - скасовано, а провадження по справі в цій частині закрито.

Також, рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 31.08.2017 у справі № 22ц/793/1579/17 рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 30.05.2017 в частині визнання договорів оренди землі з фізичними особами недійсними та скасування їх державної реєстрації - скасовано. Прийнято в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог СТОВ «Красенівське».

Також, суд апеляційної інстанції встановив, що ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 18.11.2016 у справі № 823/1309/16 позовну заяву СТОВ «Красенівське» до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_5 про визнання протиправною відмови в укладенні додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 16.06.2004 та зобов'язання до вчинення дій, направлених на укладення додаткової угоди - залишено без розгляду у зв'язку з пропуском встановленого ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України строку звернення до суду.

Як зазначав позивач у позові, він продовжував користуватися земельною ділянкою за договором оренди землі і після 2009 року, відповідно, договір оренди землі є поновленим, а саме: згідно діючої станом на 16.06.2009 редакції статті 33 Закону України «Про оренду землі» з 16.06.2009 на 5 років - до 16.06.2014. Позивач вказує, що оскільки він продовжує користуватися об'єктом оренди за договором оренди землі, відповідно, договір оренди землі є також поновленим на новий строк з діючим орендарем згідно ч. 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», і про визнання поновленим якого він звернувся з відповідним позовом.

Згідно з Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011, в Закон України «Про оренду землі» були внесені зміни, зокрема і в статтю 33 наведеного Закону.

Згідно статті 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній станом на 16.06.2014), по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із:

власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності);

уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

При цьому за змістом частини 1 статті 15 України «Про оренду землі» об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки) та орендна плата із зазначенням її розміру є істотними умовами договору оренди землі. Зміна таких умов договору тягне за собою наслідки, передбачені частиною 10 статті 33 цього Закону, якою встановлено, що у разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

Позивачем до матеріалів справи долучено копію листа від 30.12.2015 № 544 (направлення якого підтверджується фіскальним чеком поштової установи), адресованого Головному управлінню Держгеокадастру України в Черкаській області, в якому позивач повідомляв про намір скористатися переважним правом на поновлення договору оренди землі на новий строк, у зв'язку з чим позивач направляв проект додаткової угоди на 1 аркуші, який просив підписати та повернути позивачу.

Крім того, позивачем до матеріалів справи подано клопотання від 25.09.2017 № 496, адресоване Головному управлінню Держгеокадастру України у Черкаській області, в якому позивач просив внести зміни в договір оренди землі від 16.06.2004 та зменшити площі орендованих земель з 229,9 га до 163,9 га, поновити договір оренди землі від 16.06.2004 на 163,9 га пасовищ для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих за межами населеного пункту в адміністративних межах Красенівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області терміном на 7 років, з внесенням орендної плати у розмірі 8 % від розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

До вказаного листа позивачем було прикладено примірник додаткової угоди про зміну і доповнення договору оренди землі, в якій позивачем визначено об'єкт оренди: 163,9 га (п. 2), термін договору оренди - 7 років (п. 8).

Як встановлено судом апеляційної інстанції, будь-якої додаткової угоди про поновлення договору оренди землі між сторонами укладено не було.

В свою чергу, Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області листом № 8972/2-17 від 12.10.2017 у відповідь на лист позивача, повідомило останнього про те, що позитивне вирішення питання, зазначеного у клопотання не є можливим. Вказана відповідь обґрунтована посиланням на ст. 15, 33 Закону України «Про оренду землі» щодо істотних умов договору, ст. 124 Земельного кодексу України щодо необхідності проведення земельних торгів, ст. 288 Податкового кодексу України щодо встановлення для відповідної категорії земель земельного податку.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує те, що частина земельних ділянок загальною площею 68 га була передана відповідачем у приватну власність учасникам АТО, у зв"язку з чим площа земельних ділянок, які залишилися у користуванні позивача, зменшилася до 163,9 га (до 161,9 га - у процесі судового розгляду справи в суді першої інстанції). Вказані обставини учасниками справи не заперечувались.

Згідно із частиною першою статті 626 Цивільного Кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог частини другої статті 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Відповідно до частини 1 статті 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Згідно з частиною 3 Земельного кодексу України об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Відповідно до змісту статті 3 Закону України "Про оренду землі" об'єктами оренди за цим Законом є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» (яка діє в новій редакції згідно з змінами, внесеними Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011) фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди.

Так, у частинах першій - п'ятій статті 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Виходячи з приписів статей 319, 626 ЦК України слід дійти висновку про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Таким чином, згідно із частинами першою - п'ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» у разі поновлення договору оренди землі умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, передбачених статтею 15 цього Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

В силу ст. 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Згідно статті 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частинами восьмою, дев'ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором, відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди, сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує і те, що виходячи з того, що стаття 33 Закону України "Про оренду землі" містить дві окремі правові підстави реалізації орендарем свого переважного права на поновлення договору оренди землі, вони не можуть бути застосовані одночасно, оскільки є різними за своєю правовою природою, механізмом застосування та правовими наслідками.

При вирішенні даного спору, суд апеляційної інстанції враховує те, що позивач в обгрунтування підстав позову посилається на те, що позивач після спливу строку договору оренди земельної ділянки від 16.06.2004, тобто після 16.06.2009 продовжував користуватися земельною ділянкою та сплачував орендну плату, і орендодавці (Чорнобаївська РДА в Черкаській області, а в подальшому - Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області) у місячний строк після закінчення строку договору оренди землі, тобто в термін спочатку до 16.07.2009, а потім і до 16.07.2014, не скерував орендарю листа-повідомлення про заперечення у поновленні даного договору оренди землі на новий строк. Позивач зазначав, що договір оренди землі є поновленим на новий строк з діючим орендарем згідно ч. 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі».

При цьому, звертаючись з відповідним позовом (з урахуванням здійснених уточнень позовних вимог), позивач просив суд визнати поновленим договір оренди землі від 16.06.2004, укладений між Чорнобаївською РДА в Черкаській області та СТОВ "Красенівське", зареєстрований у Чорнобаївському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП "Центр ДЗК" 16.06.2004 року за реєстровим номером №26, на земельні ділянки загальною площею 161,9 га з кадастровими номерами: НОМЕР_1 площею 60,6110 га, НОМЕР_2 площею 8,8981 га, НОМЕР_3 площею 24,2444 га, НОМЕР_4 площею 11,9978 га, НОМЕР_5 площею 39,4117 га, НОМЕР_6 площею 02,0000 га, НОМЕР_7 площею 14,7370 га, розташовані в адміністративних межах Красенівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області за межами населеного пункту, на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором від 16.06.2004.

Проте, за змістом частини 1 статті 15 України «Про оренду землі» об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки) та орендна плата із зазначенням її розміру є істотними умовами договору оренди землі. Зміна таких умов договору тягне за собою наслідки, передбачені частиною 10 статті 33 цього Закону, якою встановлено, що у разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

Суд апеляційної інстанції враховує, що об'єкт оренди за договором оренди 2004 року та об'єкт оренди, щодо якого позивач просить визнати договір пролонгованим - є відмінними, і позивачем у позові фактично визначено новий об'єкт оренди, а отже, позивачем ставиться питання про внесення змін щодо істотної умови договору оренди - об'єкта оренди, що має бути узгоджено сторонами двосторонньо у визначеному законом порядку.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що факт наявності листа - заперечення унеможливлює поновлення (пролонгації) договору оренди землі в обох передбачених ст. 33 Закону України «Про оренду землі» випадках, і є визначальним при дослідженні правовідносин сторін в контексті певного господарського спору. При цьому, звернення позивача у 2015 році, як і відмова відповідача у пролонгації договору у 2017 році не спростовують факту неузгодженості сторонами у двосторонньому порядку об'єкту оренди.

Суд апеляційної інстанції під час перегляду справи в апеляційному порядку, встановив, що позивачем до матеріалів справи подано клопотання від 25.09.2017 № 496, адресоване Головному управлінню Держгеокадастрву України у Черкаській області, в якому позивач просив внести зміни в договір оренди землі від 16.06.2004 та зменшити площі орендованих земель з 229,9 га до 163,9 га, поновити договір оренди землі від 16.06.2004 на 163,9 га пасовищ для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих за межами населеного пункту в адміністративних межах Красенівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області терміном на 7 років, з внесенням орендної плати у розмірі 8 % від розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

До вказаного листа позивачем було прикладено примірник додаткової угоди про зміну і доповнення договору оренди землі, в якій позивачем визначено об'єкт оренди: 163,9 га (п. 2), термін договору оренди - 7 років (п. 8).

Тобто, у вказаному звернення позивачем ставилось питання про поновлення договору оренди землі, проте, на більший строк, ніж передбачено договором, і об'єкт оренди визначено в меншому розмірі, ніж площа об'єкту оренди за договором оренди землі. При цьому, суд враховує і те, що в договорі оренди сторонами визначено об'єкт оренди - земельна ділянка загальною площею 229,9 га.

Доводи скаржника про те, що вона складається з переліку земельних ділянок, наведеному у додатку до договору оренди землі - кадастровий план, в якому відображено обтяження у використанні та встановлених земельних сертифікатів - судом апеляційної інстанції не приймається в обгрунтування підстав незмінності меж орендованої земельної ділянки. При цьому, вказаний додаток визначає обтяження у використанні та встановлених земельних сертифікатів, проте, об'єкт оренди сторонами узгоджено саме у п. 1 та п. 2 договору оренди землі - земельна ділянка площею 229,9 га для сільськогосподарського використання, яка знаходиться в адміністративних межах Красенівської сільської ради Черкаської області. Жодних змін в договір оренди землі щодо уточнення площі орендованої земельної ділянки сторонами внесено не було і доказів протилежного ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції надано не було, при цьому, об'єкт оренди є істотною умовою договору і у будь-якому випадку має бути двосторонньо узгоджений сторонами.

Частиною 10 статті 33 Закону України "Про оренду земель" передбачено, що у разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди

При цьому, доводи позивача про те, що суд при винесенні рішення не взяв до уваги доводи представника позивача про те, що відбулось зменшення розміру орендованої земельної ділянки внаслідок передачі частини земельних ділянок, які входять до складу орендованого позивачем об'єкту оренди фізичним особам - судом апеляційної інстанції відхиляються, оскільки не є такими, що спростовують висновки суду апеляційної інстанції щодо відсутності обумовлених законом підстав для задоволення позову.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області листом № 8972/2-17 від 12.10.2017 у відповідь на лист позивача, повідомило останнього про те, що позитивне вирішення питання, зазначеного у клопотання не є можливим. Вказана відповідь обґрунтована посиланням на ст. 15, 33 Закону України «Про оренду землі» щодо істотних умов договору, ст. 124 Земельного кодексу України щодо необхідності проведення земельних торгів, ст. 288 Податкового кодексу України щодо встановлення для відповідної категорії земель земельного податку.

Також, наявні в матеріалах справи документи, надані позивачем, а саме: лист Головного управління ДФС у Черкаській області від 20.04.2016 № 8379/23-0015-0315 щодо справляння земельного податку, Акт встановлення обставин користування земельними ділянками СТОВ «Красенівське» в адміністративних межах Красенівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області загальною площею 229,90 га згідно договору оренди землі від 16.06.2004, складеного 23.012.2017, довідка про сплату оренди пасовищ № 49 від 23.01.2017, платіжні доручення за період з лютого 2016 по жовтень 2017 року, податкові декларації плати за землю, довідки про наявність земель, які знаходяться в користування позивача № 1096 від 14.11.2014, № 98 від 15.02.2013, № 1259 від 09.07.2015, - не є підставами для визнання поновленим договору оренди в силу приписів ст. 33 Закону України «Про оренду землі», в редакції, чинний на даний час, і на яку позивач посилається в обгрунтування позовних вимог.

Позивачем до відзиву на апеляційну скаргу долучено витяги з Державного земельного кадастру, сформовані станом на 24.09.2017, проте, станом на момент проголошення судом першої інстанції оскаржуваного рішення відомості про земельні ділянки с кадастровими номерами НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, які прийнято судом апеляційної інстанції до уваги, проте, вказані витяги не спростовують встановлених судом апеляційної інстанції обставин стосовно недосягнення сторонами спору у встановленому законом порядку згоди щодо істотної умови договору оренди землі (об'єкта оренди), визнати який пролонгованим в силу приписів ст. 33 Закону України «Про оренду землі» просив позивач.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що обумовлені статтею 33 Закону України «Про оренду землі» умови для визнання поновленим договору оренди землі від 16.06.2004 за наведених позивачем доводів та обгрунтувань - відсутні, у зв'язку з чим заявлений позов задоволенню не підлягає.

Ч. 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Ч. 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Ч. 1 статі 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Ч. 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

З огляду на встановлені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позовна вимога позивача про визнання поновленим договору оренди землі від 16.06.2004, укладеного між Чорнобаївською РДА в Черкаській області та СТОВ "Красенівське", зареєстрований у Чорнобаївському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП "Центр ДЗК" 16.06.2004 року за реєстровим номером №26, на земельні ділянки загальною площею 161,9 га з кадастровими номерами: НОМЕР_1 площею 60,6110 га, НОМЕР_2 площею 8,8981 га, НОМЕР_3 площею 24,2444 га, НОМЕР_4 площею 11,9978 га, НОМЕР_5 площею 39,4117 га, НОМЕР_6 площею 02,0000 га, НОМЕР_7 площею 14,7370 га, розташовані в адміністративних межах Красенівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області за межами населеного пункту, на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором від 16.06.2004 - не є законною та обгрунтованою, не була доведена належними, допустимими та достатніми доказами в розумінні приписів ст.ст.76, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, а тому задоволенню не підлягає.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що доводи, викладені прокурором в апеляційній скарзі, найшли своє підтвердження під час розгляду справи в апеляційному порядку, у зв'язку з чим на підставі п. 1-4 ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України оскаржуване рішення підлягає скасуванню в апеляційному порядку з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову СТОВ «Красенівське» (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог).

Пунктом 2 ч. 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

На підставі п. 2 ч. 1, ч. 14 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції здійснює розподіл судових витрат наступним чином: за подачу позову судовий збір покладається на позивача, а за подачу апеляційної скарги судовий збір підлягає стягненню з позивача на користь прокуратури Черкаської області.

Керуючись ст.ст. 240, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу заступника прокурора Черкаської області на рішення Господарського суду Черкаської області від 12.04.2018 (повний текст складено і підписано 14.05.2018) у справі №925/1651/17- задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 12.04.2018 (повний текст складено і підписано 14.05.2018) у справі №925/1651/17 - скасувати.

3. Прийняти нове рішення.

4. У позові Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "КРАСЕНІВСЬКЕ" до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних имог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2, про визнання поновленим договору оренди землі - відмовити повністю.

5. Судовий збір за подачу позову покласти на Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "КРАСЕНІВСЬКЕ".

6. Судовий збір за подачу апеляційної скарги покласти на Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "КРАСЕНІВСЬКЕ".

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "КРАСЕНІВСЬКЕ" (; 19910 Черкаська обл., Чорнобаївський район, с. Красенівка) на користь прокуратури Черкаської області (код 000 м.Черкаси, бульвар Шевченка, 286) 2 400 (дві тисячі чотириста) грн. 00 коп. судового збору за подачу апеляційної скарги.

6. Матеріали справи №925/1651/17 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку і строки, визначені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови підписано: 10.08.2018.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді О.В. Тищенко

С.А. Гончаров