ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2018 р. Справа № 922/3642/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Сіверін В.І., суддя Хачатрян В.С.,

при секретарі судового засідання Шило А.М.,

за участю представників:

позивача - не з'явився,

відповідача - Могельського Олега Валерійовича - особисто,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (вх.№1139Х/1-41 від 12.06.2018) на рішення Господарського суду Харківської області від 21.05.2018 у справі №922/3642/17 (суддя Смірнова О.В., повний текст рішення складено 24.05.2018),

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», м. Київ,

до Фізичної особи-підприємця Могельського Олега Валерійовича, м. Харків,

про стягнення 3567849,36 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" (позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до фізичної особи - підприємця Могельського Олега Валерійовича (відповідач) про стягнення процентів, нарахованих за період з 16.08.2014 року по 15.08.2017 року, в розмірі 139378,48 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ, станом на 16.08.2017 року (25,598280), складає 3567849,36 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 21.05.2018 в позові відмовлено.

Позивач з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 21.05.2018 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі, стягнути з Фізичної особи-підприємця Могельського Олега Валерійовича на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість в розмірі 139378,48 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ, станом на 16.08.2017 (25,598280), складає 3567849,36 грн та 53517,74 судового збору.

В обґрунтування своєї позиції по справі апелянт зазначає, що сторони під час укладення договору кредиту пов'язували факт припинення договірних відносин за Генеральним договором не з моменту направлення банком повідомлення позичальнику про дострокове розірвання договору, а з фактом повного виконання позичальником всіх зобов'язань за Генеральним договором. Крім того апелянт зазначає, що суд першої інстанції не визначив остаточно з якого моменту він пов'язує втрату позивачем права на нарахування та стягнення відсотків з відповідача.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 14.06.2018 відкрито апеляційне провадження; призначено справу №922/3642/17 до розгляду на 16.07.2018.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу (вх.№5366 від 13.07.2018), в якому просить відмовити ПАТ «Укрсоцбанк» у задоволенні апеляційної скарги на рішення Господарського суду Харківської області від 21.05.2018 у справі №922/3642/17. Зокрема, відповідач вважає, що суд першої інстанції правильно виходив з того, що після направлення відповідачу письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості кредитний договір припинив свою дію, а позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором.

В судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 16.07.2018 представники сторін оголосили свої позиції по справі. З метою додаткового вивчення обставин справи, колегією суддів було оголошено протокольну перерву до 13.08.2018, про що сторони були повідомлені в судовому засіданні під розписку.

Після перерви до судового засідання з'явився відповідач, який просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити, оскаржуване рішення суду - залишити без змін.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, заслухавши пояснення уповноважених представників, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та розглянувши справу в порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

13.10.2008 між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та Фізичною особою-підприємцем Могельським Олегом Валерійовичем укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг №805/6/18/8-135, відповідно до якого, було встановлено загальний ліміт кредитування в сумі 1200000,00 доларів США зі сплатою відсотків в розмірі 24 % річних в гривні, 16 % річних в доларах США, Євро та російських рублях та з кінцевим терміном погашення заборгованості 12.10.2018.

Згідно з пунктами 3 та 5 Генерального договору, надання кредитних послуг здійснюється шляхом укладання Додаткових угод до цього Договору, які визначають конкретні умови кредитування, а саме валюту, суму, мету, строк, форму надання грошових коштів, розмір процентної ставки, спосіб погашення заборгованості.

13.10.2008 між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та Фізичною особою-підприємцем Могельським Олегом Валерійовичем укладено додаткову угоду №1 до Генерального договору, згідно якої Банком надано ФОП Могельському О.В. кредитні кошти в розмірі 297574,83 доларів США зі сплатою 16% річних, з графіком погашення щомісячно рівними частинами та з кінцевим строком погашення 12.10.2018.

Надання, кредитних коштів Позичальнику підтверджується заявою на перерахування кредитних коштів №2 від 13.10.2008.

Отже, відповідно до умов укладеного Генерального договору, Банк виконав свої зобов'язання у повному обсязі та надав Позичальнику кредитні кошти в розмірі 297574,83 доларів США.

Починаючи з листопада 2008 року відповідач почав порушувати умови Генерального договору (п.п. 3.3.5., 3.3.9.), своєчасно не сплачував суми заборгованості за кредитом та відсотки у розмірах, передбачених Генеральним договором.

Загальна сума повернутих Позичальником коштів склала 10825,62 доларів США, отже загальний розмір заборгованості за кредитом становив 286749,21 доларів США.

У зв'язку з порушенням Позичальником зобов'язань щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків, Банк неодноразово звертався до Позичальника з вимогами про погашення заборгованості.

Відповідно до п. 3.2.7. Додаткової Угоди №1 до Генерального договору, Кредитор має право у випадку, передбаченому п. 2.10.3. цього Договору, у разі порушення Позичальником зобов'язань, зазначених пп. 3.2.2., 3.3.2.-3.3.16. цього Договору, за письмовим повідомленням Кредитора до Позичальника, в односторонньому порядку розірвати цей Договір, що має наслідком дострокове, протягом 30 календарних днів від дня отримання Позичальником відповідної письмової вимоги Кредитора, виконання Позичальником всіх своїх зобов'язань за Договором, а саме: повернення Кредиту, сплату процентів, комісій, а також сплату можливої неустойки (пені, штрафу) та відшкодування збитків, завданих простроченням виконанням.

25.01.2010 позивач звернувся до відповідача з листом-претензією №11.4.1-01/96-347, в якому вимагав негайно погасити всю заборгованість за кредитом, відсотки за користування кредитом та нараховані штрафні санкції.

В пункті 6.2. Генерального договору та додаткової угоди № 1 до нього, сторони домовились, що у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, спір розглядається Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків.

Враховуючи те, що відповідачем так й не була погашена заборгованість за кредитом, позивач був змушений звернутись до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків з позовом про стягнення з відповідача всієї заборгованості за кредитом в сумі 286749,21 доларів США та 203098,53 доларів США заборгованості за процентами та штрафних санкцій.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 13.03.2014 у справі №1195/13 позов задоволено в повному обсязі, стягнуто з відповідача на користь позивача 286749,21 доларів США заборгованості за кредитом та 203098,53 доларів США заборгованості за процентами та штрафних санкцій.

Вказані обставини сторонами не заперечуються.

Позивач зазначає, що станом на час розгляду даної справи, відповідач продовжує порушувати умови Генерального договору, а також не виконує зазначене рішення третейського суду, з виконання якого триває виконавче провадження.

З моменту отримання зазначеного рішення третейського суду Банком, відповідно до умов Генерального договору, за період з 16.08.2014 по 15.08.2017 нараховано відсотки на існуючу заборгованість за кредитом (додатковою угодою №1) в розмірі 139378,48 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ, станом на 16.08.2017 (25,598280), складає 3567849,36 грн.

01.09.2017 позивач направив на адресу відповідача вимогу про погашення боргу за нарахованими відсотками за період з 16.08.2014 по 15.08.2017.

Проте, відповідач ніяким чином на вказану претензію не відреагував, заборгованість за відсотками не сплатив.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог дійшов висновку, що після направлення відповідачу письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості кредитний договір припинив свою дію та позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором, оскільки, нарахування процентів за користування кредитними коштами, комісійних, неустойки поза строком дії кредитного договору не передбачено. Також суд першої інстанції, враховуючи відмову у задоволенні позову з підстав його необґрунтованості, дійшов висновку, що підстави для застосування позовної давності - відсутні.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як вже було заначено вище, 25.01.2010 позивач звернувся до відповідача з листом-претензією №11.4.1-01/96-347, в якому вимагав негайно погасити всю заборгованість за кредитом, відсотки за користування кредитом та нараховані штрафні санкції.

Пунктом 2.6. Генерального договору встановлено, що нарахування процентів за користування Кредитом (траншами кредиту), здійснюється Кредитором у валюті наданого Кредиту за методом "факт/360", де "факт - це фактична кількість днів у періоді, за який здійснюється нарахування процентів, а "360" - умовна кількість днів у році з наступною періодичність: 2.6.1. при погашенні кредиту ануїтентними платежами - двічі на місяць (за винятком місяців, в яких надається та повністю погашається кредит): в останній робочий день поточного місяця за період з останнього робочого дня попереднього місяця по день, що передує останньому робочому дню поточного місяця та в день, на який припадає сплата ануїтентного платежу в рахунок погашення кредиту та процентів, згідно з графіком погашення, передбаченим відповідною Додатковою Угодою.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 13.03.2014 року у справі №1195/13 позов задоволено в повному обсязі, стягнуто з відповідача на користь позивача 286749,21 доларів США заборгованості за кредитом та 203098,53 доларів США заборгованості за процентами та штрафних санкцій.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що направивши відповідачу письмове повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості та звернувшись до третейського суду із позовом про стягнення з Могельського О.В. (в т.ч. як ФО-П) заборгованості, ПАТ «Укрсоцбанк» змінив строк виконання кредитного договору та припинив взаємовідносини сторін. Сума заборгованості за кредитом та відсотками вже стягнута позивачем іншим судовим рішенням.

Щодо посилань апелянта на судову практику з аналогічних спорів, колегія суддів зазначає, що при розгляді справ та прийнятті судових рішень, суд, перш за все, керується приписами чинного законодавства, а не судовою практикою. При цьому, вирішення спору залежить від конкретних обставин справи, які суд оцінює самостійно у відповідності до норм Господарського процесуального кодексу України, зокрема, суд виходить з приписів договору, що був укладений між сторонами.

Генеральний договір та додаткова угода № 1 до нього положень про право ПАТ «Укрсоцбанк» на стягнення процентів за користування кредитними коштами до дня повернення кредиту не містить.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення та підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені апелянтом, у зв'язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 21.05.2018 у справі №922/3642/17 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення Верховного Суду.

Повний тест постанови апеляційного суду складено 16 серпня 2018 року.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.І. Сіверін

Суддя В.С. Хачатрян