ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"21" серпня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/832/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О. А. при секретарі судового засідання Заболотній Я. О., розглянувши справу № 916/832/18:

Позивач ОСОБА_1 акціонерне товариство „МИРОНІВСЬКИЙ ХЛІБОПРОДУКТ (код 25412361, 088000, Київська обл., Миронівський район, м. Миронівка, вул. Елеваторна, буд. 1)

Відповідач ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю „ГОРЯЦ-Т (65005, м. Одеса, вул. Балківська, 143, код - 34443264)

про стягнення 793351,76 грн.

з підстав неналежного виконання умов договору поставки

Представники:

від позивача: ОСОБА_3 довіреність;

від відповідача: не зявився;

СУТЬ СПОРУ: 04.05.2018 року ОСОБА_1 акціонерне товариство „МИРОНІВСЬКИЙ ХЛІБОПРОДУКТ (далі позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю „ГОРЯЦ-Т (далі - відповідач) про

05.05.2018 року суд відкрив провадження по справі, ухвалив розглядати справу за правилами загального позовного провадження, встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України протягом пятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

31.05.2018 року суд отримав відзив на позов, яким позовні вимоги не визнано.

22.06.2018 року судом отримано відповідь на відзив, яким Позивач не погодився з позицією Відповідача.

27.07.2018 року до суду надійшли заперечення Відповідача на відповідь на відзив.

03.08.2018р. о 9.29 по електронній пошті позивачем до суду направлено заяву про збільшення позовних вимог в якій позивач просить стягнути з відповідача 951945,67 грн., з яких: 793351,76 грн. - основного боргу; 126087,40 грн. інфляційних втрат; 32506,51 грн. 3 % річних. Заява підписана електронним цифровим підписом.

В судовому засіданні 03.08.2018р. представником відповідача надано клопотання про призначення судової економічної експертизи щодо визначення розміру заборгованості ТОВ „Горяц-Т перед позивачем. Суд у протокольній формі оголосив ухвалу про відмову у задоволенні вказаного клопотання, оскільки визначення заборгованості відповідача перед позивачем не потребує спеціальних знань за наявності у справі копій первинних бухгалтерських документів по укладеному між сторонами Договору поставки з відстрочкою платежу №49/15 від 01.06.2015р.

03.08.2018 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Під час розгляду справи оголошувалась перерва у судовому засіданні до: 19.06.2018 року о 10:00, до 11.07.2018 року о 14:00, до 26.07.2018 року о 12:00, 21.08.2018 року о 12:00.

В С Т А Н О В И В :

01.06.2015 року між Позивачем та Відповідачем було укладено договір поставки з відстрочкою платежу №49/15, у відповідності до умов якого:

п.1.1. Постачальник зобовязався поставити, а Покупець прийняти та оплатити Товар у кількості, у відповідності з умовами даного Договору.

п.1.2. Товаром по договору є товари, зазначені в погодженій Сторонами прейскуранті (специфікаціях), які є невідємними частинами даного Договору. В прейскуранті (Специфікації) зазначається перелік товару, який поставлятиметься та ціни на нього. п.3.1. Поставка Товару здійснюється на умовах DDP- склад Покупця (в інтерпретації Міжнародних правил тлумачення торгових термінів Інкотермс 2000) однією або декількома партіями у відповідності зі специфікаціями чи накладними, які оформлюються на кожну партію товару.

п.4.1. Оплата кожної окремої партії Товару (визначеної в накладній) по даному Договору Покупець здійснює шляхом перерахування 100% вартості даної партії Товару на поточний рахунок Постачальника на протязі 30 календарних днів з дати його отримання/реалізації. 8.1. Даний Договір укладений на невизначений термін та діє до його припинення за згодою Сторін або на підставі, передбаченому діючим законодавством.

8.5. Спірні питання сторони вирішують шляхом переговорів. У випадку не досягнення згоди спір передається на розгляд до господарського суду за місцем знаходження Відповідача.

Ціна по кожному найменуванню і на кожну партію Товару визначається у видаткових накладних на кожну партію Товару.

Таким чином, кожна із сторін, уклавши вказаний вище Договір поставки товарів, взяла на себе зобовязання, а саме Позивач поставити товар, а Відповідач оплатити його в порядку та на умовах визначених вказаним вище договором.

На виконання Договору Позивачем на адресу Відповідача було проведено поставку Товару на загальну суму - 7661404,77 грн., з яких Відповідачем оплачено - 6058984,21 грн. та повернуто товару на загальну суму - 424238,18 грн., також судом враховано 384285,33 грн. суми коригування та 545,29 грн. коригування накладних.

Отже, матеріалами справи доведено наявність заборгованості Відповідача перед Позивачем по вказаному Договору на загальну суму 793351,76 грн.

Відповідно до п. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до спи 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов 'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Суд критично відноситься до заперечень відповідача проти позову, оскільки будь-яких доказів в обґрунтування цих заперечень та документів, що підтверджують сплату позивачу заборгованості в розмірі 793351 грн. 76 коп. відповідачем не надано.

На підставі викладеного, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги про стягнення з відповідача 793351 грн. 76 коп. боргу за поставлену продукцію.

Також, крім основного боргу Позивач просить суд стягнути з відповідача: 126087,40 грн. інфляційних втрат; 32506,51 грн. 3 % річних.

Відповідно до ст. 611 ЦК України - у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Ч. 1 ст. 229 ГК України встановлено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до п.4.1. договору на 31 день, з дати поставки товару, рахується за Відповідачем прострочка оплати за поставлений товар.

Позивачем, у відповідності до вимог чинного законодавства та умов договору, розраховано інфляційні та 3% річних, які підлягають до стягнення з відповідача. Їх розміври, відповідно, становлять: 126087,40 грн. інфляційні та 32506,51 грн. сплата 3 % річних.

На підставі викладеного позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 238, 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю „ГОРЯЦ-Т (65005, м. Одеса, вул. Балківська, 143, код - 34443264) на користь Публічного акціонерного товариства „МИРОНІВСЬКИЙ ХЛІБОПРОДУКТ (код 25412361, 088000, Київська обл., Миронівський район, м. Миронівка, вул. Елеваторна, буд. 1): 793351 гривню 76 коп. боргу; 126087 гривень 40 коп. інфляційних; 32506 гривень 51 коп. сплати 3 % річних та 14279 гривень 20 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України

та може бути оскаржено в порядку ст.ст.256-259 ГПК України.

Повне рішення складено 23 серпня 2018 р.

Суддя О.А. Демешин