ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2018м. ДніпроСправа № 904/1283/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі: суддя Петрова В.І.

за участю секретаря судового засідання Кутяєва В.С.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРКОАЛТРЕЙДІНГ", м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ", м. Нікополь, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за договором постачання

Представники:

від позивача: Фуголь Є.І., дов. від 11.04.2018р.

від відповідача: Добровольський А.Т., дов. №535-4016 від 16.09.2015р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРКОАЛТРЕЙДІНГ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" про стягнення заборгованості у розмірі 4 083 361,55грн., пені у розмірі 75 473,52грн., 3% річних у розмірі 6 659,43грн.

Позовні вимоги обгрунтовував неналежним виконанням відповідачем умов договору постачання №2811-17 ІКТ-НЗФ від 28.11.2017р. в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару.

Ухвалою суду від 03.04.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розпочато розгляд справи у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 12.04.2018р.

Ухвалою суду від 12.04.2018р. відкладено підготовче засідання на 03.05.2018р.

26.04.2018р. від відповідача надійшов відзив, в якому він позов не визнає, стверджує, що позивач не надав йому повного пакету документів, передбачених п.3.3. договору, а саме: не надав належну копію сертифіката походження сировинної бази для виробництва товару Антрацит А 0-8 мм, завірену печаткою позивача. У зв"язку з цим, на думку відповідача, у нього відсутній обов"язок щодо сплати поставленого товару. Навіть якщо припустити правомірність доводів позивача про прострочення відповідачем оплати поставленого товару, відповідач не погоджується з початком такого прострочення та надав свій контррозрахунок пені, 3% річних.

03.05.2018р. у судовому засіданні оголошено перерву до 11.05.2018р.

08.05.2018р. позивач подав до суду уточнення до позовної заяви, в яких просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 4 083 361,55грн., пеню у розмірі 235 228,05грн., 3% річних у розмірі 20 755,42грн., інфляційні у розмірі 44 916,98грн.

Ухвалою суду від 11.05.2018р. продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів, а також 11.05.2018р. у судовому засіданні оголошено перерву до 05.07.2018р.

16.05.2018р. позивач подав до суду заперечення на відзив, в яких зазначає, що копію сертифіката походження № від 13.10.2017р. надано відповідачу 16.02.2018р. згідно реєстру за №0216-01 від 16.02.2018р. Враховуючи той факт, що відповідач у своєму листі за №2018.02.13/26-4013 від 13.02.1018р. зазначив, що до надання сертифікату походження вагони з товаром прийматись не будуть, та в результаті були прийняті, позивач вважає, що відповідач отримав цей сертифікат. На підтвердження того факту, що поставлений відповідачу товар не є походженням з ОРДЛО, позивач окрім сертифікату походження сировинної бази надсилав відповідачу повний пакет документів, які свідчать про країну походження товару, зокрема митна декларація щодо розмитнення декларації на території України та ГТД (грузовая таможенная декларация) щодо оформлення експорту товару з Російської Федерації - підтвердженням чого є скріншот відповідної сторінки поштової скриньки представника позивача з датою відправки від 22.02.2018р. Позивач зазначає, що сертифікат походження товару видається відповідною торгово-промисловою палатою країни, з якої походить товар, метою якого є підтвердження країни походження товару, зокрема для експортних операцій. Сертифікат має затверджену форму (бланк) та не передбачає необхідності проставляння печатки будь-яких інших підприємств окрім безпосередньо експортера та торгово-промислової палати. Також у зазначеного документу є законодавчо встановлене призначення, яке будь-які суб'єкти господарської діяльності не вправі змінювати своїми бажаннями та домовленостями.

27.06.2018р. відповідач подав до суду контррозрахунок, в якому, зокрема заперечував проти нарахування інфляційних втрат, зазначаючи, що вираження у договорі ціни товару в гривнях з прив'язкою до курсу долара США та встановлення механізму її перерахунку на дату здійснення оплати за цей товар унеможливлює розрахунок інфляційних, оскільки дані втрати вже будуть враховані при проведенні відповідного перерахунку ціни товару.

04.07.2018р. позивач подав до суду уточнення до позовної заяви, в яких просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 4 083 361,55грн., пеню у розмірі 455 841,45грн., 3% річних у розмірі 40 221,31грн., інфляційні у розмірі 77 583,87грн.

Ухвалою суду від 05.07.2018р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні на 07.08.2018р.

07.08.2018р. у судовому засіданні проголошені вступна та резолютивна частини рішення відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.11.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРКОАЛТРЕЙДІНГ" (постачальник) та Публічним акціонерним товариством "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" (покупець) укладено договір постачання №2811-17 ІКТ-НЗФ.

Згідно п.1.1. договору постачальник зобов'язується передати (поставити) у власність покупця кам'яне вугілля і вугільну продукцію (код УКТ ЗЕД: 2701) (далі - вугілля), в асортименті, кількості, якості, за ціною і на умовах, узгоджених сторонами в цьому договорі.

Відповідно до п.1.2. договору покупець на умовах, передбачених цим договором, зобов'язується прийняти вказане вугілля і сплатити його вартість.

За п.1.3. договору постачальник гарантує, що вугілля, що поставляється за цим договором, на дату набуття чинності договору не обтяжено правами третіх осіб, у тому числі: не продано, не заставлено, не знаходиться під забороною відчуження, арештом, пройшло митне очищення і оформлення, а також вільне від інших обтяжень і не є предметом суперечки, і постачальник має право розпоряджатись цим вугіллям, зокрема поставити його покупцеві відповідно до умов цього договору.

Пунктом 2.1. договору передбачено, що перелік вантажовідправників, вантажоодержувачів, станцій відправлення, станцій призначення, строк поставки, найменування, категорія якості, загальна орієнтовна кількість вугілля, що підлягає поставці, його асортимент, розмір кусків, ціна 1 (однієї) метричної тонни, надбавки та знижки до базової ціни і вартість вугілля встановлюються сторонами в Специфікаціях та/або Додаткових угодах до договору.

Загальна сума даного договору, кількість та вартість вугілля, що підлягає поставці за цим договором, встановлюються у Специфікаціях та/або Додаткових угодах до договору (п.2.2. договору).

Згідно п.3.1. договору постачальник зобов'язується здійснити поставку вугілля залізничним транспортом у відкритих справних полувагонах (далі - вагони) за відвантажувальними реквізитами, вказаними покупцем у Специфікаціях та/або Додаткових угодах до договору, на умовах поставки "СРТ, станція призначення", згідно до Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів "Інкотермс" в редакції 2010р., з урахуванням умов, положень і застережень, що містяться в цьому договорі.

Мінімальна норма відвантаження - 1 вагон.

Датою поставки (передачі) вугілля (відповідної партії) від постачальника до покупця вважається дата, вказана залізничною станцією призначення у залізничній накладній (у графі 51 Календарний штемпель прибуття вантажу). Під партією вугілля сторони розуміють будь-яку кількість вугілля, однорідного за своїми якісними показниками, який супроводжується одним документом про якість та/або одним товаросупровідним документом.

Визначення моменту переходу права власності: дата залізничного штемпеля станції покупця в графі 51 "Календарний штемпель прибуття вантажу" залізничної квитанції, за умови відповідності вугілля вимогам цієї специфікації.

Відповідно до п.3.2. договору місце призначення, реквізити відвантаження, місце поставки вугілля вказуються сторонами в Специфікаціях та/або Додаткових угодах до договору.

За п.3.3. договору по кожній партії вугілля постачальник протягом 5 (п'яти) календарних днів від дати відвантаження зобов'язується представити покупцеві такі документи:

1) копію сертифікату походження сировинної бази для виробництва товару Антрацит А0-8мм, завірену печаткою постачальника;

2) залізничну накладну (квитанцію) - один оригінал або копія, завірена печаткою вантажовідправника або постачальника;

3) сертифікат (посвідчення) якості незалежної експертної організації та/або постачальника/вантажовідправника/виробника;

4) оригінал рахунку-фактури;

5) видаткову накладну - 2 екз.;

6) акт приймання-передачі партії вугілля - 2 екз.

Пунктом 3.4. договору передбачено, що вугілля відвантажується покупцеві за реквізитами (вантажоодержувач, станція призначення), зазначеними в Специфікаціях до договору.

Щомісяця, до 10-го числа місяця, що передує місяцю відвантаження, покупець зобов'язується в письмовому вигляді електронною поштою повідомити постачальника про напрямки та обсяги запланованих відвантажень для забезпечення плану залізничних перевезень (п.3.5. договору).

Згідно п.4.1. договору сторони узгоджують, що загальна кількість вугілля, що постачається за цим договором, складається з сумарної кількості обсягу вугілля, що поставляється за кожною окремою Специфікацією, відповідно до цього договору. Щомісячний обсяг вугілля, що постачається за цим договором, буде вказаний у відповідних Специфікаціях та/або Додаткових угодах до договору.

Відповідно до п.4.2. договору якість і кількість вугілля має відповідати вимогам, встановленим до нього в Специфікаціях до договору. Якість вугілля, що поставляється за договором, підтверджується сертифікатом (посвідченням) якості незалежної експертної організації та/або постачальника/вантажовідправника/виробника. Сторони узгоджують, що базові показники якості вугілля, що постачається за договором, встановлюється сторонами у цьому договорі (Таблиця №1).

Пунктом 5.1. договору передбачено, що приймання вугілля за якістю проводиться на підставі даних, зазначених у сертифікаті (посвідченні) якості незалежної експертної організації постачальника/вантажовідправника/виробника, якщо інші умови приймання не вказані в Специфікаціях до договору.

Приймання вугілля за кількістю проводиться на підставі даних, зазначених у залізничній накладній (квитанції), якщо інші умови приймання не вказані в Специфікаціях до договору (п.5.2. договору).

Згідно п.5.3. договору приймання-передача вугілля здійснюється покупцем у місці поставки (призначення) протягом 48 годин з моменту прибуття транспортних засобів на станцію призначення, по кожному транспортному засобу (вагону) окремо, відповідно до товаросупровідних документів. Під час приймання вугілля покупець зобов"язаний перевірити цілісність тари, пломб на ній (за їх наявності), і у випадку їх виявлення негайно, до закінчення приймання, повідомити про це постачальнику. Вугілля у вагоні вважається доставленим без втрат і приймається за показниками перевізного документу, якщо різниця між масою вугілля у вагоні, зазначеною в перевізних документах, та масою, визначеною при прийомі, не перевищує норми браку/надлишку відповідно до п.27 розділу 8 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644 з подальшими змінами і доповненнями. Норма недостачі (сума норми природної втрати і граничного розходження визначення маси нетто) для вугілля становить 1% від маси нетто, зазначеної в перевізних документах. У разі відвантаження на адресу покупця вугілля у вологому стані приймається допустиме значення, яке дорівнює 2,0%.

За п.5.5. договору сторони узгоджують, що підставою для оформлення і підписання актів прийому-передачі вугільної продукції є фактичні дані про кількісні і якісні показники вугілля, яке поставлене постачальником і прийняте покупцем та/або вантажоодержувачем, визначені відповідно до розділу 5 цього договору. Сторони узгоджують, що покупець зі свого боку зобов'язаний підписати, завірити своєю печаткою отримані від постачальника акти прийому-передачі вугільної продукції і в строк не більше 3 (трьох) днів з дати отримання таких документів направити 1 (один) екземпляр акту прийому-передачі вугільної продукції постачальнику.

Відповідно до п.6.2. договору у разі поставки вугілля, якісні характеристики якого перевищують базові показники, обумовлені сторонами у цьому договорі або Специфікаціях до цього договору, покупець має право прийняти таке вугілля та оплатити його за окремо узгодженою сторонами ціною із застосуванням знижок, зазначених у відповідній Специфікації до договору.

Згідно п.7.9. договору постачальник підтверджує та гарантує, що товар за цим договором не є походженням з окремих районів Донецької і Луганської областей (далі - ОРДЛО). Поставка товару походженням з ОРДЛО не допускаються за цим договором. Якщо компетентним органом та в порядку, визначеному діючим законодавством України, буде встановлено, що товар є походженням з ОРДЛО, покупець має право відмовитись від товару і вимагати його заміни.

Додатковою угодою №2/1 від 19.01.2018р. сторони змінили п.10.1. договору та виклали його у редакції: "цей договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін, за умови одержання всіх дозволів на вчинення такого правочину від органів управління постачальника та/або покупця (у випадку необхідності), та скріплення печатками сторін і діє до 31.03.2018р., а в частині виконання зобов"язань - до повного виконання сторонами зобов"язань".

У п.1 Додаткової угоди №2 (Специфікації №2) від 24.01.2018р., з урахуванням Додаткової угоди №4 від 12.02.2018р. (набрала чинності з 24.01.2018р.), сторони узгодили поставку вугілля у кількості 2000,00 метричних тонн за ціною з ПДВ - 3 463,79грн./метрична тонна, сума - 6 927 580,00грн.

У зазначеній Додатковій угоді №2 (Специфікації №2) від 24.01.2018р., з урахуванням Додаткової угоди №4 від 12.02.2018р., сторони зробили обмовку про те, що ціна на товар фіксується станом на 24.01.2018р. та складає суму, еквівалентну 100 доларів США без ПДВ за тонну. Курс НБУ гривні по відношенню до долара США станом на 24.01.2018р. становить 28,864823грн. Оплата за вугілля здійснюється в гривнях за курсом НБУ до долара США, встановленим у робочий день на дату заходу партії вугільної продукції на відповідну станцію призначення покупця, що підтверджується календарним штемпелем станції призначення в залізничній накладній, виходячи з еквівалента ціни за вугілля, та може бути скоригована рахунком постачальника.

Згідно положень Додаткової угоди №2 (Специфікації №2) від 24.01.2018р., з урахуванням Додаткової угоди №4 від 12.02.2018р., визначення дати поставки та переходу права власності на товар від постачальника до покупця: дата штемпелю залізничної станції покупця/вантажоодержувача в графі 51 "Календарний штемпель отримання вантажу" відповідної залізничної накладної.

Пунктом 3 Додаткової угоди №2 (Специфікації №2) від 24.01.2018р., з урахуванням Додаткової угоди №4 від 12.02.2018р., передбачено, що в разі перевищення вмісту зольності більше 18% застосовується знижка із співвідношення 1,0% за кожний відсоток перевищення зольності більше 18%; в разі перевищення вмісту вологи більше 12,0% застосовується знижка із співвідношення 1,0% за кожний відсоток перевищення вологи більше 12,0%.

Додатковою угодою №3 від 31.01.2018р. сторони узгодили, що допускається відвантаження товару в рамках погодженої специфікації на адресу такого вантажоодержувача: ПАТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат".

Додатковою угодою №5 від 27.02.2018р. сторони зменшили загальний обсяг поставки вугілля за договором згідно Специфікації №2 до 1600 метричних тонн, а також зменшили його загальну вартість до 5 542 064,00грн.

Відповідно до ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов"язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов"язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов"язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

09.02.2018р. на адресу відповідача від позивача за Специфікацією №2 до договору надійшло вугілля у кількох вагонах, а саме:

- відповідно до залізничної накладної №48200265 та видаткової накладної №020903 від 09.02.2018р. поставлено 687,400 тн вугілля марки А (0-8 мм) на суму 2 159 098,66грн.

09.02.2018р. на адресу ПАТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" (за узгодженням сторін) від позивача за Специфікацією №2 до договору надійшло вугілля у кількох вагонах, а саме:

- відповідно до залізничної накладної №48192546 та видаткової накладної №020902 від 09.02.2018р. поставлено 345,000 тн вугілля марки А (0-8 мм) на суму 1 074 648,78грн.

10.02.2018р. на адресу відповідача від позивача за Специфікацією №2 до договору надійшло вугілля у кількох вагонах, а саме:

- відповідно до залізничної накладної №48216857 та видаткової накладної №021002 від 10.02.2018р. поставлено 621,000 тн вугілля марки А (0-8 мм) на суму 1 924 262,89грн.

Отже загальна вартість поставленого вугілля, згідно виставлених рахунків, складає 5 158 010,33грн. (з урахуванням встановлених знижок при перевищенні вмісту вологи).

Поставка вугілля на суму 5 158 010,33грн. підтверджується залізничним накладними №48200265, №48216857, №48192546 (а.с.29-34), а також видатковими накладними №020903 від 09.02.2018р., №020902 від 09.02.2018р., №021002 від 10.02.2018р. та актами прийому-передачі №020903 від 09.02.2018р., №020902 від 09.02.2018р., №021002 від 10.02.2018р., які підписані сторонами без будь-яких зауважень (а.с.39-44). Крім того, в актах прийому-передачі зазначено, що документи передані в оригіналах у повному обсязі.

09.02.2018р. позивач надіслав на електронну пошту відповідача скан-копію оригіналу сертифікату походження № від 13.10.2017р. (а.с.101).

13.02.2018р. відповідач надіслав на електронну пошту позивача лист за №2018.02.13/26-4013 з проханням у найкоротший строк надати оригінали сертифікатів якості та сертифікат походження сировинної бази (для підтвердження справжності) на відвантажений антрацит за договором №2811-17 ІКТ-НЗФ від 28.11.2017р. Також зазначено, що до надання цих документів вагони з товаром прийматись не будуть (а.с.68-69).

14.02.2018р. позивач надіслав на електронну пошту відповідача скан-копію офіційної копії сертифікату походження № від 13.10.2017р. (а.с.102).

16.02.2018р. позивач надав відповідачу пакет документів до поставки партії вугілля за договором постачання №2811-17 ІКТ-НЗФ від 28.11.2017р., серед яких надано й копію сертифікату походження № від 13.10.2017р. (а.с.35).

На підтвердження того факту, що поставлений відповідачу товар не є походженням з ОРДЛО, 22.02.2018р. позивач окрім сертифікату походження сировинної бази надіслав відповідачу повний пакет документів, які свідчать про країну походження товару, зокрема митна декларація щодо розмитнення декларації на території України та ГТД (грузовая таможенная декларация) щодо оформлення експорту товару з Російської Федерації (а.с.104).

Відповідно до ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов"язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Пунктом 6.5. договору передбачено, що розрахунки за договором здійснюються покупцем шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України на поточний рахунок постачальника.

Згідно положень Додаткової угоди №2 (Специфікації №2) від 24.01.2018р., з урахуванням Додаткової угоди №4 від 12.02.2018р., умови оплати: не пізніше 20 (двадцяти) календарних днів з моменту (дати) заходу вугільної продукції на станцію призначення покупця, що підтверджується календарним штемпелем станції призначення на залізничній накладній (але не раніше 5 календарних днів з моменту надання оригіналів повного пакету документів). При простроченні терміну надання оригіналів документів, згідно з п.3.3. договору, дата оплати збільшується на кількість прострочених днів. Оплата поставленого товару здійснюється частковими платежами (пропорційно прийнятій партії попередньо поставленого товару), виключно за умови оформлення постачальником податкової накладної, на попередню партію поставленого та оплаченого товару і належної якості товару.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивач повинен був надати відповідачу документи, передбачені п.3.3. договору, 14.02.2018р. (щодо поставки партій вугілля у кількості 687,4 і 345 метричних тонн) та 15.02.2018р. (щодо поставки партії вугілля у кількості 621 метрична тонна). У свою чергу відповідач повинен був оплатити поставлений товар 01.03.2018р. (щодо поставки партій вугілля у кількості 687,4 і 345 метричних тонн) і 02.03.2018р. (щодо поставки партії вугілля у кількості 621 метрична тонна).

Однак оригінали повного пакету документів позивач передав відповідачу 20.02.2018р. (щодо поставки партій вугілля у кількості 345 та 621 метричних тонн) і 21.02.2018р. (щодо поставки партії вугілля у кількості 687,4 метричних тонн), тобто прострочено на 4-6 днів, відтак і дата оплати відстрочена на 4-6 днів.

Отже строк для оплати поставленого товару спливає 07.03.2018р. (щодо поставки партії вугілля у кількості 687,4 метричних тонн) та 06.03.2018р. (щодо поставки партій вугілля у кількості 345 та 621 метричних тонн).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, після надіслання йому претензії за №0314-01 від 14.03.2018р. про сплату заборгованості (а.с.45-47), 16.03.2018р. сплатив вартість однієї з поставок на суму 1 074 648,78грн. (а.с.67), у зв"язку з чим заборгованість за поставлений товар складає 4 083 361,55грн.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до приписів ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання.

За ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання).

Станом на момент розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем за договором постачання №2811-17 ІКТ-НЗФ від 28.11.2017р. складає 4 083 361,55грн., що підтверджується матеріалами справи, та підлягає до стягнення.

У разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ст.611 Цивільного кодексу України).

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою. Одним із видів неустойки є пеня, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

За ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п.7.2. договору при простроченні оплати поставленого вугілля покупець на вимогу постачальника зобов'язаний сплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє на момент прострочення, від суми невиконаного в строк зобов'язання за кожен календарний день прострочення платежу, а також сплатити постачальнику 3% річних від суми заборгованості за користування чужими грошовими коштами за весь період прострочення оплати поставленого вугілля.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню за період з 09.03.2018р. по 04.07.2018р. у розмірі 455 841,45грн.

Перевіривши розрахунок пені, господарський суд встановив, що він здійснений правильно, у зв"язку з чим пеня у розмірі 455 841,45грн. підлягає до стягнення.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 3% річних за період з 09.03.2018р. по 04.07.2018р. у розмірі 40 221,31грн., а також інфляційні за період березень - квітень 2018р. у розмірі 77 583,87грн.

Перевіривши розрахунок 3% річних, господарський суд встановив, що він здійснений правильно, у зв"язку з чим 3% річних у розмірі 40 221,31грн. підлягають до стягнення.

Щодо вимоги позивача про стягнення інфляційних суд зазначає, що вираження у договорі ціни товару в гривнях з прив'язкою до курсу долара США та встановлення механізму її перерахунку на дату здійснення оплати за цей товар унеможливлює розрахунок інфляційних, оскільки дані втрати вже будуть враховані при проведенні відповідного перерахунку ціни товару. Отже вимога про стягнення інфляційних у розмірі 77 583,87грн. задоволенню не підлягає.

Твердження відповідача про те, що позивач не надав йому належну копію сертифіката походження сировинної бази для виробництва товару Антрацит А 0-8 мм, завірену печаткою позивача, спростовуються вищенаведеним.

Крім того, відповідно до положень ч.ч.1-3 ст.43 Митного кодексу України документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару. Країна походження товару заявляється (декларується) органу доходів і зборів шляхом подання оригіналів документів про походження товару.

Сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.

Відтак, єдиним належним та допустимим доказом країни походження товару є відповідний сертифікат походження, виданий торгово-промисловою палатою країни походження товару.

Доданий до матеріалів справи сертифікат походження № від 13.10.2017р. підтверджує факт, що поставлений товар не є походженням з ОРДЛО, що гарантувалось постачальником згідно п.7.9. договору.

До того ж, відповідач не надав суду належних та допустимих доказів звернення до компетентного органу в порядку, визначеному діючим законодавством України, для встановлення походження товару з ОРДЛО, а також відмови від поставленого товару і вимоги його заміни.

Навпаки, відповідачем прийнято весь поставлений йому товар та частково сплачено.

У зв'язку із частковим задоволенням позову судовий збір відповідно до ст.129 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" (53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 310, ідентифікаційний код в ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРКОАЛТРЕЙДІНГ" (49000, м. Дніпро, вул. Глінки, 2, офіс 201, ідентифікаційний код в ) заборгованість у розмірі 4 083 361,55грн. (чотири мільйона вісімдесят три тисячі триста шістдесят одна грн. 55коп.), пеню у розмірі 455 841,45грн. (чотириста п"ятдесят п"ять тисяч вісімсот сорок одна грн. 45коп.), 3% річних у розмірі 40 221,31грн. (сорок тисяч двісті двадцять одна грн. 31коп.) та 68 691,36грн. (шістдесят вісім тисяч шістсот дев"яносто одна грн. 36коп.) судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та у строки, передбачені ст.256, п.п.17.5 п.17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 17.08.2018р.

Суддя В.І. Петрова