РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.08.2018Справа № 910/7467/18

За позовом Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Страховий капітал»

про відшкодування шкоди

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Кукота О.Ю.

Представники сторін: не з'явились.

СУТЬ СПОРУ:

11 червня 2018 року до Господарського суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» (позивач) надійшла позовна заява № 11/17734 від 08.05.2018 року до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Страховий капітал» (відповідач) про стягнення страхового відшкодування в сумі 21 779,00 грн. (двадцять одна тисяча сімсот сімдесят дев'ять гривень).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що страхувальнику позивача було завдано майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась через порушення правил дорожнього руху водієм цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем за полісом № АМ/1248850.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/7467/18; ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; судове засідання призначено на 12.07.2018 року.

23.06.2018 року від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла інформація про страхове покриття №9-09/20092 від 20.06.2018 року.

В судовому засіданні 12.07.2018 року оголошено перерву до 09.08.2018 року.

Представник позивача в судове засідання 09.08.2018 року не з'явився.

08.08.2018 року через канцелярію суду подав клопотання № 47-125106, в якому просить суд здійснювати розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 09.08.2018 року не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №430 (міститься в матеріалах справи), відповідно до якого відповідач отримав ухвалу суду 16.07.2018 року. На адресу суду від відповідача відзиву на позов, клопотань, заяв тощо не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового розгляду 09.08.2018 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

11.09.2017 року між Приватним акціонерним товариством «Просто-страхування» (надалі - страховик) та ОСОБА_1 (надалі - страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № PVP.S № 1702643, об'єктом страхування за яким є транспортний засіб «KIA Ceed», державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Вказаний транспортний засіб позивач прийняв на страхування, на випадок пошкодження внаслідок страхових ризиків, страхових випадків, зокрема, пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідний страховий випадок настав 25.11.2017 року в м. Києві на перехресті вул. Велика Васильківська та вул. Жилянська, а саме: водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Сhevrolet Lacetti», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 не був уважним, не дотримався безпечної дистанції, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «KIA Ceed», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

В результаті ДТП транспортний засіб «KIA Ceed», державний реєстраційний номер АА 3213 0А було пошкоджено, що підтверджується повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку б/н від 29.11.2017 року (копія повідомлення міститься в справі).

За наслідками вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивачем на підставі рахунку-фактури № ЛЛ-0000043 від 05.12.2017 року, виставленого ФОП ОСОБА_4 було виплачено страхове відшкодування в розмірі 21 779,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 214772 від 12.12.2017 року Вказаний розмір страхового відшкодування підтверджується наявним в матеріалах справи страховим актом № 125106 від 11.12.2017 року.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

У відповідності до положень частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 10.01.2018 року у справі № 752/25879/17 (належним чином засвідчена копія постанови містяться в матеріалах справи), дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 п.п. 2.3б, 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху. ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Страхувальник має право вибору страховика для укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 14 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

З урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування (п. 21.1. ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Сhevrolet Lacetti, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 застрахована відповідачем за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/1248850.

У відповідності до ст. 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Таким чином, на підставі зазначених вище норм, відповідач прийняв на себе обов'язок відшкодовувати завдану шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «Сhevrolet Lacetti», державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

У відповідності до вищевказаних норм, ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до позивача перейшло право вимоги, яке Страхувальник мав до відповідача, як страхувальника цивільної відповідальності за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації водієм транспортного засобу «Сhevrolet Lacetti», державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Як підтверджується матеріалами справи, вартість матеріального збитку «KIA Ceed», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 становить - 21 779,00 грн.

Частиною 1 статті 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно частини 2 підпункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Враховуючи викладене, зважаючи на положення ст. 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12, 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з огляду на те, що полісом № АМ/1248850 встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 100 000,00 грн. і франшизу в сумі - 500,00 грн., суд дійшов висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації водієм ОСОБА_3 транспортного засобу «Сhevrolet Lacetti», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, в розмірі - 21 279,00 грн., з розрахунку 21 779,00 грн. (сума виплаченого страхового відшкодування) - 500,00 грн. (франшиза за полісом № АМ/1248850).

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладені судом обставини та факти, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 1721,55 грн. пропорційного розміру задоволених позовних вимог відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Щодо судових витрат, пов'язаних із оплатою професійної правової допомоги суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

16.04.2018 року. між Приватним акціонерним товариством «Просто-страхування» та Адвокатським бюро «Синюк та партнери», в особі керуючого бюро - адвокатом Синюком Станіславом Леонідовичем, було укладено договір про надання правової допомоги № 1 (належним чином засвідчена копія договору містяться в матеріалах справи).

За умовами п. 2.1.1 договору адвокатське бюро приймає на себе зобов'язання представляти інтереси компанії, зокрема, брати участь у судових засіданнях.

Відповідно до п. 4.5 договору за результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується вказується обсяг наданої адвокатським бюро юридичної допомоги і її вартість.

В якості доказів надання правової допомоги до позовної заяви додано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних для надання правової допомоги від 16.04.2018 року, відповідно до якого вартість наданих послуг складає 3000,00 грн. (додаток №1.7), втім акту виконаних робіт (наданих послуг) не додано, що є порушенням умов п. 4.5. договору.

В той же час, суд звертає увагу, що детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних для надання правової допомоги від 16.04.2018 року підписаний одноособово - адвокатом Синюком С.Л., що позбавляє суд можливості достеменно встановити обсяг наданої юридичної допомоги, а рівно і її вартість.

Крім того, суд звертає увагу, що в порушення умов п. 2.1.1. договору адвокат Синюк С.Л. жодного разу в судове засідання 09.08.2018 року не з'явився, натомість 08.08.2018 року через канцелярію суду подав клопотання здійснювати розгляд справи без участі представника позивача.

Разом з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що в судовому засіданні 12.07.2018 року приймав участь юрисконсульт Відділу забезпечення врегулювання господарських спорів та організації виконавчого провадження Управління претензійно-правового забезпечення Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» - ОСОБА_6, який діяв на підставі довіреності №181/2018 від 22.03.2018 року (копія довіреності міститься в матеріалах справи).

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача 3000,00 грн. витрат понесених позивачем на оплату професійної правової допомоги, з підстав їх недоведеності.

Керуючись ст.ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Страховий капітал" (, адреса: 01032, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 33-Б, приміщення 36), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування" (, адреса: 04050, м. Київ, вул. Герцена, 10), на будь-який рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, грошові кошти: страхового відшкодування - 21 279,00 грн. (двадцять одна тисяча двісті сімдесят дев'ять гривень) та судовий збір - 1721,55 грн. (одна тисяча сімсот двадцять одна гривня 55 копійок).

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 10.08.2018 року

Суддя О.В. Котков