РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.08.2018Справа № 910/8220/18
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк"

до Міністерства оборони України

про стягнення 102 443,65 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва надійшла позовна заява приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк" до Міністерства оборони України про стягнення 102 443,65 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 13.07.2017 року позивачем видано гарантію №933-0716/LSK3 (за вих. №1104БТ/041-15405-04) у зв'язку з участю ТОВ Трикотажний комбінат "Лісова казка" у відборі учасників на закупівлю, яке проводило Міністерство оборони України.

У зв'язку з настанням гарантійного випадку: непідписання учасником, який став переможцем переговорної процедури закупівлі, позивачем на виконання умов гарантії 28.09.2016 року сплачено відповідачу 75 915,00 грн.

Проте, позивачу стало відомо, що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.11.2016 року у справі №826/11933/16 визнано незаконним та скасовано рішення тендерного комітету Міністерства оборони України щодо визнання ТОВ Трикотажний комбінат "Лісова казка"переможцем переговорної процедури закупівлі.

У зв'язку з вищезазначеним, позивач звернувся в суд з вимогами про стягнення з відповідача безпідставно набутих кошті в розмірі 75 915,00 грн. та процентів за користування чужими коштами в розмірі 26 528,65 грн.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 247 ГПК України суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду даної справи в порядку спрощеного позовного провадження у зв'язку з її малозначністю.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 27.06.2017 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) та залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю Трикотажний комбінат "Лісова казка".

19.07.2018 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

13 липня 2016 р. Приватним акціонерним товариством «Айбокс Банк» (далі - AT «Айбокс Банк», Позивач або Банк) була видана Гарантія № 933-0716/LSK3 (за вих. № 1104БТ/041-15405- 04) у зв'язку з участю Товариства з обмеженою відповідальністю Трикотажний комбінат «ЛІСОВА КАЗКА» (далі - ТОВ ТК «Лісова Казка» або Третя особа) у відборі учасників на закупівлю капелюхів та наголовних уборів (капелюхи та головні убори): код за ДК- 016:2010 - 14.19.4 - капелюхи та наголовні убори; код за ДК 021:2015-18440 - капелюхи та головні убори: Лот № 2 - Шапка зимова, вид 2, згідно оголошення № UA-2016-06-17- 000426-с про проведення відбору учасників на закупівлю капелюхів та наголовних уборів (капелюхи та головні убори), затвердженого протоколом засідання тендерного комітету від 29.06.2016 № 75/264/2, оприлюдненого на веб-порталі Уповноваженого органу, які оголосило та проводило Міністерство оборони України (далі - МОУ або Відповідач), місцезнаходження якого: Повітрофлотський проспект, 6, м. Київ, 03168, дата проведення 15 липня 2016 року, (надалі - Гарантія).

Як встановлено судом, 22.09.2016р. Банк отримав Вимогу від 20.09.2016 №286/2/6828 (далі - Вимога) за підписом Директора Департаменту державних закупівель та постачання - матеріальних ресурсів Міністерства оборони України, полковника ГулєвичаВ.В. щодо перерахування коштів згідно Гарантії у сумі 75 915,00 грн. (сімдесят п'ять тисяч дев'ятсот п'ятнадцять гривень 00 коп.). Підставою сплати (перерахування) цієї суми у Вимозі вказано настання гарантійного випадку, а саме: непідписання учасником, який став переможцем переговорної процедури закупівлі, договору про закупівлю по закупівлі капелюхів та заголовних уборів (капелюхи та головні убори): код за ДК-016:2010 - 14.19.4 - капелюхи та наголовні убори; код за ДК 021:2015-18440 - капелюхи та головні убори за лотом №2 - шапка зимова, вид 2, згідно оголошення № UA-2016-06-17-000426-с про проведення відбору учасників на закупівлю капелюхів та наголовних уборів (капелюхи та головні убори), затвердженого протоколом засідання тендерного комітету від 29.06.2016 № 75/264/2.

У встановлений Гарантією строк, протягом 5 банківських днів, а саме: 28.09.2016 Банком було перераховано Міністерству оборони України за вказаними у Вимозі реквізитами (рах. № 3192 в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО (код банку) 820172) суму згідно Гарантії в повному обсязі (75 915,00 грн.) з призначенням платежу: «Спл. за гар. вип. зг. гар. вид. ТОВ ТК «ЛІСОВА КАЗКА» (за вих.№1104БТ/041-15405-04) зг. вим. Міністерства оборони України від 20.09.2016 за №286/2/6828. без ПДВ».

Однак, з матеріалів справи вбачається, що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.11.2016 р. у справі № 826/11933/16 було визнано незаконним та скасовано рішення тендерного комітету Міністерства оборони України щодо визнання товариства з обмеженою відповідальністю Трикотажний комбінат "Лісова Казка" () переможцем переговорної процедури закупівлі капелюхів та наголовних уборів (капелюхи та головні убори): шапка зимова, вид 2 (лот 2), яке оформлено протоколом засідання тендерного комітету Міністерства оборони України щодо проведення процедури закупівлі капелюхів та наголовних уборів (капелюхи та головні убори) від 27 липня 2016 року №75/264/40.

Рішення суду № 826/11933/16 набуло законної сили та оскаржене не було, що підтверджується ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 09.02.2017 та від 22.03.2017 по справі № 826/11933/16.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 КАС України (в редакції чинній станом на 08.11.2016) постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Таким чином, у зв'язку з вищевказаною постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.11.2016 р. у справі № 826/11933/16, якою визнано незаконним та скасовано рішення тендерного комітету Міністерства оборони України щодо визнання Товариства з обмеженою відповідальністю Трикотажний комбінат "Лісова Казка" () переможцем переговорної процедури закупівлі капелюхів та заголовних уборів (капелюхи та головні убори): шапка зимова, вид 2 (лот 2), яке оформлено протоколом засідання тендерного комітету Міністерства оборони України щодо проведення процедури закупівлі капелюхів та наголовних уборів (капелюхи та головні убори) від 27 липня 2016 року №75/264/40, відсутні (відпали) правові підстави для сплати коштів на користь Міністерства оборони України згідно Вимоги (відсутні (відпали) підстави для настання гарантійного випадку).

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.11.2016 р. у справі № 826/11933/16 з'ясовано, що замовником допущено протиправну бездіяльність, так як позивача (ТОВ ТК «Лісова Казка») допущено до подальшого конкурентного відбору учасників.

Також постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.11.2016 р. у справі №826/11933/16 встановлено, що наслідком вказаної бездіяльності Відповідача (МОУ) стало визнання переможцем переговорної процедури закупівлі капелюхів та наголовних уборів (капелюхи та головні убори): шапка зимова, вид 2 (4 лоти) та прийняття рішення про укладення договору з учасником по лоту 2 - Позивачем (ТОВ ТК «Лісова Казка») щодо закупівлі капелюхів та наголовних уборів (капелюхи та головні убори): шапка зимова, вид 2 з кількості 25000 штук за ціною 152500,00 грн. Вказане рішення оформлено протоколом засідання тендерного комітету Міноборони України щодо проведення процедури закупівлі капелюхів та наголовних уборів (капелюхи та головні убори) від 27 липня 2016 року №75/264/10.

На підставі вищевикладеного в постанові від 08.11.2016 р. у справі № 826/11933/16 Окружний адміністративний суд м. Києва прийшов до висновку, що протиправні діяння Відповідача (МОУ) не можуть мати правомірних наслідків, а тому Окружний адміністративний суд м. Києва приходить до висновку про обґрунтованість заявлених Позивачем (ТОВ ТК «Лісова Казка») вимог про визнання незаконним та скасування оскаржуваного рішення.

Враховуючи вищевказаний висновок Окружного адміністративного суду м. Києва, за твердженням позивача, котре не спростоване відповідачем, правові наслідки у вигляді сплати гарантійного забезпечення у розмірі 75 915,00 грн. Банком Міністерству оборони України є неправомірним, а, тому безпідставно отримані МОУ 75 915,00 грн. протиправно не повертаються МОУ на законну вимогу Банку про повернення вищевказаних коштів.

Частиною 4 ст. 75 ГПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вищевикладене встановлені постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.11.2016 р. у справі № 826/11933/16 факти мають обов'язкову силу для даної справи та не підлягають повторному доказуванню.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Виходячи з системного аналізу зазначеної норми, суд дійшов висновку, що зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави породжується наявністю таких юридичних фактів: 1) набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої; 2) відсутність для цього правових підстав, або коли така підстава згодом відпала.

Приписами ст. ст. 11, 202 Цивільного кодексу України унормовано, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

З огляду наведеного, а також враховуючи відсутність між сторонами будь-яких господарських правовідносин, на підставі яких у позивача існує обов'язок по перерахуванню відповідачу грошових коштів, в тому числі у якості оплати гарантії №933-0716/LSK3, суд дійшов висновку, що відповідач є особою, яка набула майно (грошові кошти) без достатньої правової підстави у розумінні ст. 1212 ЦК України, і, як наслідок, зобов'язана повернути позивачу це майно (кошти).

Відповідно до ст. 1213 ЦК України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно.

Стаття 598 ЦК України встановлює, що зобов'язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом.

Банк звертався до МОУ з претензією щодо повернення безпідставно набутих коштів вих. № 1826/12-6/6-01 від 15.11.2017 та вимогою про повернення в 10- денний строк з дня отримання цієї Претензії безпідставно набутих коштів у сумі 75 915,00 грн. Проте дана вимога була залишена Відповідачем без задоволення і без належної відповіді, станом на момент звернення з цим позовом до суду безпідставно утримувані Відповідачем кошти до Банку не повернуті. Тому Банк повторно звернувся до Відповідача з претензією про повернення безпідставно утримуваних коштів з урахуванням процентів, проте, дана претензія також була залишена Відповідачем без відповіді.

Відповідачем доказів повернення позивачу безпідставно набутих грошових коштів в сумі 75 915,00 грн. до суду не надано, в матеріалах справи такі докази відсутні.

На підставі викладеного, позовні вимоги в частині стягнення з Міністерства оборони України безпідставно набутих грошових коштів в сумі 75 915,00 грн. є обґрунтованими, повністю підтвердженими матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Окрім того, у відповідності до ст. 1214 ЦК України позивачем нараховані проценти у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за користуванням чужими грошовими коштами у розмірі 26 528,65 грн. за період з 23.03.2017 по 13.06.2018.

У відповідності до ст. 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна (ч. 1 ст. 1214 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 1214 ЦК України, у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 536 ЦК України За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Судом здійснено перерахунок та встановлено, що розмір процентів за користуванням чужими грошовими коштами за період з 23.03.2017 по 13.06.2018, що заявлені позивачем до стягнення з відповідача на користь позивача становить 26 528,65 грн.

Всі інші заяви, клопотання, доводи та міркування учасників судового процесу відповідно залишені судом без задоволення і не прийняті до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами, за визначенням частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За висновками суду, всупереч викладеним вище нормам закону, відповідачем не було спростовано наданих позивачем доказів, зокрема, не надано до матеріалів справи будь-яких належних та допустимих доказів погашення заборгованості в розмірі 102 443,65грн., з яких: 75 915,00 грн. - безпідставно набуті грошові кошти, 26 528,65 грн. - проценти за користування грошовими коштами.

Обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов'язання, суду також не наведено.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк" до Міністерства оборони України про стягнення заборгованості в розмірі 102 443,65грн., з яких: 75 915,00 грн. - безпідставно набуті грошові кошти, 26 528,65 грн. - проценти за користування грошовими коштами підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Міністерства оборони України (просп. Повітрофлотський, буд. 6, м. Київ, 03168; ідентифікаційний код 00034022) на користь Приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк" (вул. Ділова, буд. 9-а, м. Київ, 03150; ідентифікаційний код 21570492) 75 915 (сімдесят п'ять тисяч дев'ятсот п'ятнадцять) грн. 00 коп. - безпідставно набуті грошові кошти, 26 528 (двадцять шість п'ятсот двадцять вісім) грн. 65 коп. - проценти за користування грошовими коштами та судовий збір у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Мудрий