ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/1534/18

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Калініченко Н.В.
при секретарі судового засідання Каюкову Ю.В.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розгянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом акціонерного товариства "Харківобленерго", м. Харків до квартирно-екплуатаційного відділу м. Харків, м. Харків, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Військова частина А - 0501, м. Чугуїв про стягнення коштів у розмірі 2 670,49 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, акціонерне товариство "Харківобленерго" (акціонерна компанія "Харківобленерго" перейменована на акціонерне товариство "Харківобленерго"), звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова, про стягнення 2 423,63 грн. пені та 246,86 грн. 3% річних. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12 червня 2018 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 922/1534/18, розгляд справи призначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Водночас, даною ухвалою суду залучено до участі у справі dійськову частину А - 0501 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

21 червня 2018 року через канцелярію суду від відповідача, квартирно-експлутаційного відділу м. Харків, надійшов відзив на позовну заяву (вх. 17959 від 21 червня 2018 року) відповідно до якого останній позовні вимоги не визнає в повному обсязі та просить суд визнати незадовільний майновий стан відповідача та зменшити розмір пені на 50%.

22 червня 2018 року, через канцелярію суду від позивача надійшла заява (вх. № 18042) відповідно до якої позивач повідомляє суд про зміну назви позивача з акціонерної компанії "Харківобленерго" на акціонерне товариство "Харківобленерго", з доказами в її обґрунтування. 27 червня 2018 року, через канцелярію суду від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 18544 від 27 червня 2018 року), відповідно до якої позивач заперечує проти задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру пені та просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

12 березня 2010 року між позивачем (постачальник) та третьою особою (споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії № 14110.13. Відповідно до п. 1 договору, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю, зазначеною у додатку № 3.1 "Перелік місць встановлення розрахункових приладів обліку та тарифів, що застосовуються при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію" до цього договору, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежу згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід`ємними частинами. Точка продажу електричної енергії зазначена у додатку № 18 "Точка продажу електричної енергії" до цього договору. Приєднана потужність у точці підключення зазначена у додатку № 3.1 "Перелік місць встановлення розрахунків приладів обліку та тарифів, що застосовуються при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію". Під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України, Правилами користування електричною енергією (ПКЕЕ), Правилами улаштування електроустановок (ПУУ), іншими нормативними документами. В разі прийняття нормативно-правових актів, які змінюють умови цього договору, сторони зобов`язуються до внесення до договору відповідних змін керуватися вимогами цих нормативних документів. Споживач зобов`язується, зокрема своєчасно оплачувати постачальнику вартість електричної енергії та інші нарахування згідно з умовами додатку № 2 "Порядок розрахунків" (ч. 2 п. 10.2 ПКЕЕ); здійснювати оплату за перетікання реактивної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з вимогами ПКЕЕ та додатком № 4а "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії" (п.п. 2.1, 2.3, 2.3.3, 2.3.4 договору). За внесення платежів, передбачених пунктом 2.3.3 - 2.3.4 цього договору, з порушенням термінів, визначених додатком № 2 "Порядок розрахунків", споживач сплачує постачальнику суму боргу з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, 3% річних та індекс інфляції. Сума пені нараховується споживачу з першого дня прострочення платежу, який повинен бути здійснений споживачем в термін, встановлений в додатку № 2 "Порядок розрахунків", до дня ліквідації заборгованості включно та зазначається в рахунку окремим рядком (ч. 8, 9 п. 8.1 ПКЕЕ). За перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно із вимогами розділу 5 цього договору, споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величин споживання електроенергії та потужності. При цьому плата за перевищення договірної величини потужності стягується із споживачів з приєднаною потужністю 150кВт і більше та середньомісячним (за підсумками минулого року) обсягом споживання 50 000 кВт г і більше (ст. 26 Закону України "Про електроенергетику") (п.п. 4.2.1, 4.2.2). Відповідно п. 9.4 договору, цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31 грудня 2010року. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. Розрахунковий період встановлено споживачу з 01 числа місяця до такого ж числа наступного місяця. Споживач кожного останнього дня розрахункового періоду самостійно проводить зняття показів розрахункових приладів та надає постачальнику звіт про обсяги спожитої за розрахунковий період електричної енергії за встановленою формою (додатком № 9 до договору "Звіт про обсяги спожитої за розрахунковий період електричної енергії" (п.п. 1, 2 Порядку розрахунків). Остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, споживачу протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом). За результатами розрахункового періоду споживачем та постачальником електричної енергії визначається фактичний обсяг поставленої споживачу електричної енергії та оформлюється додаток № 20 "Акт про використану електричну енергію", який споживач отримує разом із рахунками та повинен повернути підписаний та скріплений печаткою в термін до 5 днів. Для проведення остаточного розрахунку споживач протягом 3 робочих днів з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати в розрахунковому відділі відповідного РВЕ або у відділі розрахунків з юридичними особами СО "Харківенергозбут" рахунок на оплату електричної енергії. Цей рахунок має бути оплачений споживачем протягом 5 операційних днів з дня його отримання. Рахунки на оплату електричної енергії, спожитої впродовж звітного розрахункового періоду (остаточний розрахунок) та на оплату реструктуризованої заборгованості надаються постачальником електричної енергії одночасно. В разі неявки споживача для отримання рахунку постачальник направляє рахунок споживачу рекомендованим листом. У такому разі рахунок вважається отриманим споживачем з дня його відправлення (п. 5 Порядку розрахунків). У разі несвоєчасної оплати обумовлених даним додатком нарахувань постачальник проводить споживачу нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюється нарахування, від суми боргу; 3% річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобов`язання за цим договором повинна бути оплачена споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції (п. 6 вказаного порядку).

05 січня 2015 року між позивачем (постачальник), третьою особою (споживач) та відповідачем (платник) було укладено додаткову угоду до договору про постачання електричної енергії № 14110.13 від 12 березня 2010 року, якою внесено зміни до п. 4.1, 4.2, 4.4, 4.5, 6, 8, 10 додатку № 2 до договору та слова "Споживач" змінено на "Платник", тобто платником за договором є квартирно-експлуатаційний відділ міста Харкова - відповідач по справі

На підставі вказаного договору позивач здійснював постачання електричної енергії третій особі, але відповідач, на якого покладено обов`язок сплачувати її вартість, належним чином не виконував свої зобов`язання щодо своєчасної оплати вартості отриманої електричної енергії, у зв`язку з чим позивачем проведено нарахування пені та 3% річних, що й стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Статтею 6 ЦК України внормовано, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). В розумінні ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Водночас, за статтями 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Отже, невиконання зобов`язання або виконання його з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), визнається, згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання, в результаті чого настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Стаття 549 Цивільного кодексу України визначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 4.2.1 договору про постачання електричної енергії № 14110.13 від 12 березня 2010 року передбачено відповідальність у вигляді пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суд зазначає, що право нарахування пені виникає у кредитора з наступного дня, після спливу кінцевого терміну виконання зобов`язань і з врахуванням приписів ст. 232 ГК України припиняється через 6 місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором. Пеня має нараховуватися за кожний місяць окремо - з наступного дня після спливу строку на оплату по кінцеву дата нарахування пені. Водночас, в силу ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено право кредитора, за прострочення виконання грошового зобов`язання, вимагати сплату боргу з урахуванням трьох процентів річних. При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. З матеріалів справи вбачається, що зобов`язання, яке виникало у відповідача перед позивачем (сплата вартості отриманої електричної енергії) є грошовим, а отже є правомірним й застосування ст. 625 ЦК України.

Як свідчать матеріали справи, період нарахування позивачем пені та 3% річних за розрахунком визначено вірно, згідно діючого законодавства, однак при перевірці розрахунку розміру пені за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт" Закон 9.1.3", судом встановлено, що загальний розмір пені (за період з 17 листопада 2017 року по 22 листопада 2017 року; з 19 січня 2018 року по 26 січня 2018 року; 18 квітня 2018 та 19 квітня 2018 року) складає 2 393,32 грн. За таких обставин, позов в частині стягнення на користь позивача з відповідача 3% річних у розмірі 246,86 грн. та пені у розмірі 2 393,32 грн. (за період з 17 листопада 2017 року по 22 листопада 2017 року; з 19 січня 2018 року по 26 січня 2018 року; 18 квітня 2018 та 19 квітня 2018 року) є обґрунтованим, правомірним та задовольняється судом. В частині стягнення з відповідача 30,31 грн. пені суд відмовляє в зв`язку з безпідставним пред`явленням до стягнення (невірність проведення розрахунку при обчисленні пені за вказаний період).

Суд, розглянувши клопотання відповідача про зменшення пені на 50%, викладене у відзиві на позовну заяву, яке мотивовано відсутністю коштів та належність до бюджетної організації, що фінансується з загального державного бюджету та проти задоволення якого заперечував позивач у своїй відповіді на відзив, зазначає наступне.

Відповідно до приписів ст. 233 ГК України, яка кореспондується з ч. 3 ст. 551 ЦК України, суд має право зменшити розмір штрафних санкцій. При вирішенні питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступень виконання зобов`язання, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначність прострочення виконання, наслідки порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінку винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Виходячи з вище викладене, суд не вважає даний випадок винятковим, оскільки відповідач посилається на ту обставину, що причиною невиконання зобов`язань перед позивачем є не несвоєчасне фінансування з державного бюджету України, незадовільний майновий стан відповідача, втім жодних доказів на підтвердження тяжкого майнового становища відповідача останнім до суду не надано.

Водночас, відповідно до постанови Верховного Суду України № 11/446 від 15 травня 2012 року та рішення Європейського суду з прав людини у справі № Терем ЛТД, Чечеткін та Юліус проти України" від 18 жовтня 2005 року, відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірних зобов`язань.

З огляду на наведене, суд відмовляє в задоволені клопотання відповідача про зменшення розміну пені на 50% як в необґрунтованому та недоведеному.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у розмірі 1 742,00 грн. покладається на відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Згідно частини 5 статті 240 ГПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-5, 8, 10-12, 20, 41-46, 73-80, 86, 91, 123, п. 2 ч. 1 ст. 129, ст.ст. 233, 236-238, 240, 241, 247, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити частково.

Стягнути з квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків (61024, м. Харків, вул. Пушкінська, 61, ) на користь акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, ) пеню у розмірі 2 393,32 грн., 3% річних у розмірі 246,86 грн. та 1 742,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 ГПК України та з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено 10.08.2018 р.

Суддя Н.В. Калініченко