ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.08.2018р. Справа №905/1210/18

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Осмос Комплект", м.Київ

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Водні екосистеми", м.Краматорськ

про стягнення заборгованості в сумі 39220,61 грн.

Суддя Левшина Г.В.

при секретарі судового засідання Хохуля М.С.

Представники сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

В засіданні суду брали участь:

В засіданні суду 26.07.2018р. згідно ч.2 ст.216 ГПК

оголошено перерву до 14.08.2018р.

СУТЬ СПРАВИ:

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Осмос Комплект", м.Київ, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Водні екосистеми", м.Краматорськ, про стягнення заборгованості в сумі 39220,61 грн., у тому числі основний борг в сумі 35000,00 грн., три проценти річних в сумі 825,61 грн. та інфляція в сумі 3395,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобовязань на підставі усного договору поставки, рахунки на оплату №249 від 21.07.2017р., видаткову накладну №22/ від 30.08.2017р., довіреність на отримання матеріальних цінностей.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 26.06.2018р. відкрите провадження у справі №905/1210/18, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, зобовязано відповідача надати відповідно до ст.165 ГПК України відзив на позовну заяву і всі письмові докази (які можливо доставити до суду), у строк до 20.07.2018р.

Ухвалою від 26.07.2018р. №905/1210/18 продовжено ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Водні екосистеми", м.Краматорськ строк, встановлений для реалізації права відповідача на подання відзиву на позовну заяву, на шість днів з моменту отримання зазначеної ухвали суду.

В засідання суду 14.08.2018р. відповідач не зявився, відзиву на позовну заяву не надав.

Згідно позовної заяви та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Водні екосистеми" зареєстроване за адресою: 84301, Донецька обл., м.Краматорськ, вул.Дружби (Леніна), б.58, за якою і здійснювалось направлення поштової кореспонденції судом.

Згідно наявних в матеріалах справи поштових повідомлень, відповідачем отримані вищевказані ухвали суду 11.07.2018р. та 01.08.2018р.

Відповідно до ст.120 Господарського процесуального кодексу України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обовязковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, відповідача було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

За таких обставин, враховуючи достатність зібраних по справі доказів, згідно ст.165 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Згідно із ст.202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Погоджена дія двох або більше сторін є дво- чи багатостороннім правочином.

Як встановлено, згідно видаткової накладної №228 від 30.08.2017р. позивачем було передано, а відповідачем прийнято на підставі відповідної довіреності №52 від 28.08.2017р. товар, установку зворотнього осмосу Aqua Flow RO 0,6 на суму 35000,00 грн. з ПДВ. з урахуванням часткового погашення боргу відповідачем.

Факт постачання позивачем товару на вказану суму підтверджується підписом уповноваженої особи відповідача на накладній, та печаткою підприємства.

Таким чином, за висновками суду, з урахуванням вимог ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України внаслідок передачі позивачем товару та прийняття останнього відповідачем, між сторонами виникли відповідні зобовязання.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов'язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України. Отже, якщо інше не встановлено укладеним сторонами договором або актом цивільного законодавства, перебіг строку виконання грошового зобов'язання, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу, починається з моменту прийняття товару або прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

Викладене відображає правову позицію Вищого господарського суду України, яка доведена у оглядовому листі від 29.04.2013р. N01-06/767/2013 «Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», інформаційному листі від 17.07.2012р. N01-06/928/2012 «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права».

З урахуванням викладеного, за висновками суду, відповідач мав сплатити вартість отриманого від позивача товару в день його прийняття, який зазначений у відповідній накладній.

За висновками суду, свої зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати позивачу грошових коштів в сумі 35000,00 грн. за отриманий товар за видатковою накладною №228 від 30.08.2017р., всупереч ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України відповідач не виконав.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім суми основного боргу, позивачем на підставі ст.625 Цивільного кодексу України нараховано та предявлено до стягнення три проценти річних в сумі 825,61 грн. за період з 07.09.2017р. по 20.06.2018р. та інфляцію в сумі 3395,00 грн. за період з вересня 2017р. по травень 2018р.

За висновками суду, розрахунок суми трьох процентів річних та інфляції є арифметично вірним, таким, що відповідає законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

За таких обставин, враховуючи, що позов доведений позивачем та обгрунтований матеріалами справи, виходячи з того, що заперечень проти позову відповідач не надав, вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 39220,61 грн., у тому числі основний борг в сумі 35000,00 грн., три проценти річних в сумі 825,61 грн. та інфляція в сумі 3395,00 грн., підлягають задоволенню у повному розмірі.

Судовий збір підлягає віднесенню на відповідача.

Позивач у позові також просить стягнути з відповідача витрати, пов'язані з наданням правової допомоги в сумі 4000,00 грн.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, окрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч.2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно із ч.3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Осмос» (довіритель) та адвокатом ОСОБА_2 (адвокат) укладено договір про надання правової допомоги від 11.06.2018р., на підставі якого позивачем видано відповідний ордер серії КС №149780 на захист прав та інтересів останнього у господарському суді Донецької області.

За умовами вказаного договору, адвокат на підставі звернення довірителя приймає на себе зобовязання з надання юридичної допомоги.

Юридичну допомогу, що надається адвокатом, довіритель оплачує в гривнях. Шляхом перерахування коштів на рахунок адвоката або готівкою у розмірі, визначеному в акті наданих послуг. Сума оплати за даним договором є гонораром адвоката (п.4.1 договору).

Згідно п.4.2 договору за результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатом юридичної допомоги і її вартість.

Відповідно до наданого до матеріалів справи акту наданих послуг від 01.08.2018р., підписаним між довірителем та адвокатом, адвокат своїм підписом свідчить про оплату довірителем всієї суми наданих послуг в розмірі 4000,00 грн. згідно викладеного у вказаному акті розрахунку витрат , що підтверджується доданою квитанцією від 01.08.2018р.

З огляду на наведене, витрати на правову допомогу адвоката, згідно із приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 4000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 74, 76-79, 120, 129, 165, 236-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Осмос Комплект", м.Київ до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Водні екосистеми", м.Краматорськ про стягнення заборгованості в сумі 39220,61 грн., у тому числі основний борг в сумі 35000,00 грн., три проценти річних в сумі 825,61 грн. та інфляція в сумі 3395,00 грн., задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Водні екосистеми" (84301, Донецька обл., м.Краматорськ, вул.Дружби (Леніна), 58, ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Осмос Комплект" (03040, м.Київ, вул..Васильківська, б.16, оф.221, р/р №2572 у ПАТ КБ «Приватбанк», м.Київ, МФО 321842, ) основний борг в розмірі 35000,00 грн., три проценти річних в сумі 825,61 грн. та інфляцію в сумі 3395,00 грн., всього заборгованість в сумі 39220,61 грн., судовий збір в сумі 7957,04 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 4000,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 14.08.2018р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 14.08.2018р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Г.В. Левшина