ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" серпня 2018 р. Справа № 916/1106/18

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Малярчук І.А.,

при секретарі судового засідання Матвієнко А.С.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 згідно довіреності від 05.07.2018р.

від відповідача: не з'явився,

розглянувши справу №916/1106/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Юніонтрейд (02660, м. Київ, вул. Віскозна, 11) до Товариства з обмеженою відповідальністю Група компаній Спецбудтранс (65023, м. Одеса, вул. Ніжинська, 58, офіс 1) про стягнення 31543,14грн., з яких 25 200,00грн. сума основного боргу, 5 264,03 втрати від інфляції, 1 079, 12грн. три проценти річних.

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, заяв, клопотань, процесуальні дії суду:

1. Позивач позовні вимоги підтримує, в їх обґрунтування зазначає, що 30.10.2015р. між ТОВ Юніонтрейд (постачальник) та ТОВ ГК Спецбудтранс (покупець) було укладено договір поставки №110-15, відповідно до умов якого позивач поставив відповідачу товар на суму 111970,00грн., однак, його оплату відповідачем здійснено не в повному обсязі, строк оплати отриманого товару прострочено, у звязку з чим у останнього утворилась заборгованість, на яку позивачем нараховано три проценти річних та втрати від інфляції.

2. Відповідач у судові засідання не зявлявся, правом на подання відзиву не скористався. При цьому, причини неявки відповідача в судові засідання на момент прийняття судом рішення суду не відомі, ухвали суду надсилались за юридичною адресою відзначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців станом на 06.08.2018р. За таких обставин, суд розглядає дану справу за наявними в ній матеріалами з врахуванням положень ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 ГПК України, якими передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи; неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

3. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.06.2018р. відкрито провадження у справі №916/1106/18, ухвалено розглядати справу №916/1106/18 за правилами Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017р.) в порядку спрощеного позовного провадження, призначено розгляд справи по суті на „23 липня 2018 р. о 11год.30хв.

4. Ухвалою суду від 17.07.2018р. враховуючи те, що в період з 23.07.2018р. по 25.07.2018р. включно суддя Малярчук І.А. мала бути у відрядженні, суд в порядку статті 234 ГПК України визначив дату розгляду справи по суті на „06 серпня 2018р. о 10год.30хв.

5. У судовому засіданні 06.08.2018р. оголошено протокольну ухвалу про відкладення розгляду справи на 23.08.2018р. о 10год.00хв.

6. Заява позивача від 14.08.2018р. за вх.№16502/18 про залучення до матеріалів справи документів, судом задоволена.

Зміст спірних правовідносин, фактичні обставини справи та докази, на підставі яких судом встановлені обставини справи:

7. 30.10.2015р. між ТОВ Юніонтрейд (постачальник) та ТОВ ГК Спецбудтранс (покупець) укладено договір поставки №110-15, відповідно до умов якого постачальник зобовязується поставити покупцю щебінь гранітний різних фракцій та відсів гранітний (надалі-товар), згідно заявки покупця, на умові ціни франко - станція призначення, яку вказує покупець, а покупець зобовязується оплатити поставлений товар згідно рахунка(ів) на оплату товару, та прийняти товар на станції призначення (вказує покупець). Якість Товару повинна відповідати суттєвим умовам ДСТУ БВ 2.7-75-98, пп.4.2 - 4.9 «Щебінь та гравій, щільні природні для будівельних матеріалів, виробів, конструкцій та робіт». Підтвердженням якості товару з боку постачальника є сертифікат відповідності, радіаційний сертифікат, паспорт якості виданий виробником товару, що надається постачальником разом з товаром. Виробник товару несе відповідальність за якість товару. (п.п.1.1., 2.1., 2.2. договору №110-15 від 30.10.2015р.)

8. Відповідно до п.3.1. договору №110-15 від 30.10.2015р. ціна товару з урахуванням ПДВ 20% визначається сторонами в рахунках на оплату товару.

9. За умовами п.5.1., договору №110-15 від 30.10.2015р., покупець зобовязується оплатити та прийняти товар на станції призначення, яку вказує покупець, а також сплатити всі необхідні платежі пов'язані з прийняттям товару на станції, які вказує покупець, відповідно до п.6.1. даного договору. Термін поставки товару: протягом дванадцяти робочих днів від дня отримання від покупця 50% попередньої оплати вартості товару, згідно рахунку (ів) на оплату товару.

10. Положеннями п.п. 5.2. в редакції додаткової угоди №3 від 24.03.2016р. до договору поставки №110-15 від 30.10.2015р., поставка товару постачальником здійснюється протягом 12 календарних днів з дати отримання від покупця заявки/замовлення на отримання партії товару.

11. Згідно п.п.6.1 договору від 30.10.2015р. викладеного в додатковій угоді №3 від 24.03.2016р. до договору поставки №110-15 від 30.10.2015р. в новій редакції: «Покупець здійснює оплату замовленого товару двома частинами на підставі актів звіряння 15-го та 30-го числа місяця, в якому відбулася поставка партії товару. Акти звіряння взаєморозрахунків надаються на електронну адресу покупця постачальником 14-го та 29-го числа місяця (з подальшим направленням оригіналу акту поштою), в якому відбулася поставка партії товару. Покупець зобов'язаний сплатити частину вартості поставленого товару згідно наданого постачальником акту та на підставі рахунку на оплату вартості Товару не пізніше наступного дня від дня направлення акту та Рахунку на електронну адресу Покупця».

12. У п.п.7.1 договору №110-15 від 30.10.2015р. передбачено, що у випадку порушення своїх зобовязань за цим договором сторони несуть відповідальність визначену цим договором, додатковою угодою до нього, та чинним в Україні законодавством. Порушення зобовязання є його невиконання або неналежне виконання тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

13. Відповідно до п.п.9.1. договору №110-15 від 30.10.2015р. договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до « 31» грудня 2015 року, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобовязань згідно цього договору.

14. Також, до справи позивачем подано підписані сторонами додаткові угоди №1 від 30.10.2015р., №2 від 22.12.2015р., №3 від 24.03.2016р. до договору №110-15 від 30.10.2015р.

15. На виконання договору №110-15 від 30.10.2015р. позивач поставив відповідачу товар за видатковими накладними №736 від 21.05.2016р., №748 від 23.05.2016р., №896 від 07.06.2016р., виставив рахунок до оплати №777 від 20.05.2016р. на загальну суму 111 970, 00грн., з яких неоплаченою залишилась сума 25 200, 00грн.

16. На підтвердження часткової оплати відповідачем вартості поставленого товару позивач подав платіжні доручення №326 від 08.07.2016р. на суму 20 000,00грн, №332 від 29.07.2016р. на суму 20 000,00грн, №334 від 31.08.2016р. на суму 15 000, 00грн., №342 від 13.09.2016р. на суму 16 970,00грн., №360 від 07.10.2016р. на суму 5 000,00грн., №365 від 21.10.2016р. на суму 5 000,00грн., №369 від 08.11.2016р. на суму 4 800,00грн. та банківські виписки по рахунках зроблені ПАТ «ОСОБА_2 Аваль», з яких вбачається надходження на рахунок ТОВ «Юніонтрейд» проплат здійснених ТОВ «ГК «Спецбудтранс» на загальну суму 86 770,00грн.

17. Судом взяті до уваги, подані позивачем акти звірки розрахунків за період травень 2016р., червень 2016р. грудень 2016р., які підписані сторонами та скріплені печатками підприємств, що свідчить про визнання заборгованості відповідачем перед позивачем, зокрема у розмірі 25 200,00грн., заявленої позивачем до стягнення.

18. В досудовому порядку сторонами спір вирішено не було, претензії не направлялись, оскільки така процедура не була сторонами передбачена у договорі.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши пояснення представника позивача, його мотивовану оцінку кожного аргументу щодо наявності підстав для задоволення позову, проаналізувавши нижченаведені норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

19. Відповідно до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

20. Статтею 655 Цивільного Кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

21. Пунктом 1 ст.691 Цивільного Кодексу України визначено, що покупець зобовязаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

22. Положеннями ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

23. Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

24. Таким чином, судом встановлено, що позивачем 21.05.2016р., 23.05.2016р., 07.06.2016р. було поставлено відповідачу товар за договором поставки №110-15 від 30.10.2017р. на загальну суму 111 970,00грн., який згідно рахунку №777 від 20.05.2016р. було неоплачено станом на дату прийняття рішення у справі на суму 25 200,00грн., у звязку з чим у відповідача наявною є заборгованість в сумі 25 200,00грн., яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

25. Також, позивач через несвоєчасність виконання відповідачем зобовязань з оплати отриманого товару нарахував до стягнення з останнього 1079,12грн. три проценти річних за період з 09.11.2016р. по 13.04.2018р., 5 264,03грн. втрат від інфляції за період з листопада 2016р. по березень 2018р.

26. У відповідності до п.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

27. Згідно абз.5, 6 п.2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012р. №01-06/928/2012 „Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

28. Перевіривши розрахунок втрат від інфляції суд встановив їх вірність, у звязку з чим підлягають судом задоволенню у повній мірі позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача втрат від інфляції у розмірі 5 264,03 грн. за період листопад 2016р. березень 2018р.

29. Суд, перевіривши розрахунок трьох процентів річних, зроблений позивачем, встановив, що він зроблений невірно, оскільки при розрахунку позивач не врахував, що в 2016р. було 366 календарних днів, а не 365 як було застосовано позивачем у формулі розрахунку, тому судом самостійно здійснено відповідний розрахунок, в результаті чого три проценти річних складають 1 078,81грн. З врахуванням викладеного позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача трьох процентів річних в сумі 1079,11грн. підлягають судом частковому задоволенню в сумі 1078,81грн.

У попередньому орієнтовному розрахунку судових витрат позивач визначив, зокрема, сплату ним судового збору у розмірі 1762,00грн., участь в судовому засіданні юриста (працівника товариства) з урахуванням добових для відряджень по Україні у розмірі 1 489,20грн., відшкодування працівнику товариства витрат на проїзд (квитки на поїзд Київ - Одеса, Одеса Київ, міський транспорт, тощо) у розмірі 2 694,40грн.

30. Згідно ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Положення п.2 ч.1 ст.129 ГПК України передбачають, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

31. За розгляд даного позову судом позивач поніс витрати на оплату судового збору в сумі 1762,00грн., які підлягають відшкодуванню платнику внаслідок часткового задоволення його вимог за рахунок відповідача в сумі 1761,98грн.

Стосовно стягнення з відповідача коштів за участь в судовому засіданні юриста (працівника товариства) з урахуванням добових для відряджень по Україні у розмірі 1 489,20грн., відшкодування працівнику товариства витрат на проїзд (квитки на поїзд Київ - Одеса, Одеса Київ, міський транспорт, тощо) у розмірі 2 694,40грн, суд зазначає наступне.

32. Витрати на відрядження відшкодовуються лише за наявності документів в оригіналі, що засвідчують вартість цих витрат, а саме: транспортних квитків або транспортних рахунків (багажних квитанцій), у тому числі електронних квитків за наявності посадкового талона, якщо його обовязковість передбачена правилами перевезення на відповідному виді транспорту, та розрахункових документів про їх придбання за всіма видами транспорту, в тому числі на чартерні рейси; рахунків, отриманих із готелів (мотелів) або від інших осіб, що надають послуги з розміщення та проживання відрядженого працівника, в тому числі бронювання місць у місцях проживання; страхових полісів тощо (відповідно до п.12 р.2 Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 13.03.98р. №59), які суду надані не були, крім того представником позивача для документального обґрунтування здійснених витрат на відрядження щодо сплати добових не подано ані наказу про направлення у відрядження, ані посвідчення про відрядження, що підтверджує факт перебування працівника у відрядженні, ані звіту про використання коштів, наданих на відрядження, що підтвердив би доцільність витрат на відрядження.

33. З огляду на зазначене, суд відмовляє у задоволенні вимоги позивача, щодо стягнення з відповідача коштів за участь в судовому засіданні юриста (працівника товариства) з урахуванням добових для відряджень по Україні у розмірі 1 489,20грн., відшкодування працівнику товариства витрат на проїзд (квитки на поїзд Київ - Одеса, Одеса Київ, міський транспорт, тощо) у розмірі 2 694,40грн.

Керуючись ст.ст.123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю Юніонтрейд (02660, м. Київ, вул. Віскозна, 11, ).

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Група компаній Спецбудтранс (65023, м. Одеса, вул. Ніжинська, 58, офіс 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Юніонтрейд (02660, м. Київ, вул. Віскозна, 11, ) 25 200 (двадцять пять тисяч двісті) грн. 00коп. основного боргу, 5 264 (пять тисяч двісті шістдесят чотири)грн. 03коп. втрат від інфляції, 1078 (одна тисяча сімдесят вісім)грн. 81коп. три проценти річних, 1761 (одна тисяча сімсот шістдесят одна)грн. 98коп. судового збору.

3. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю Юніонтрейд (02660, м. Київ, вул. Віскозна, 11, ) у задоволенні решти частини заявлених позовних вимог.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.241 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 23 серпня 2018 р.

Суддя І.А. Малярчук