ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2018м. ДніпроСправа № 904/2829/18

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при помічникові судді, що здійснює за дорученням судді обов'язки секретаря судового засідання Мартиненко І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Фізичної особи-підприємця Малишевої Тетяни Іванівни, м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Виробничого підрозділу "Дніпровське територіальне управління" філії "Центр будівельно-монтажних робіт" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення суми основного боргу у розмірі 283238грн.89коп., інфляційної складової у розмірі 8004грн.27коп., пені у розмірі 31156грн.28коп. та 3% річних у розмірі 2560грн.79коп.

Представники:

Від позивача: Лозовий О.А., ордер ЗП №75004 від 18.08.2018р.

Від відповідача: Ярема Ю.Ю. дов. №708 від 05.06.2018р.

СУТЬ СПОРУ: Фізична особа-підприємець Малишева Тетяна Іванівна звернулось до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Виробничого підрозділу "Дніпровське територіальне управління" філії "Центр будівельно-монтажних робіт" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" з позовом про стягнення суми основного боргу у розмірі 283238грн.89коп., суми інфляційної складової у розмірі 8004грн.27коп., суми пені у розмірі 31156грн.28коп. та 3% річних у розмірі 2560грн.79коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання послуг №ПР/БМЕС-171504/НЮ від 12.12.2017р. в частині оплати наданих послуг.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.06.2018р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

До початку судового засідання на адресу суду надійшов письмовий відзив від відповідача, у якому останній зазначає, що позивач допустив помилку при нарахуванні штрафних санкцій та надмірно нарахував суму у загальному розмірі 2996грн.76коп.

Також відповідач просить суд відмовити у задоволенні вимоги про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Виробничого підрозділу "Дніпровське територіальне управління" філії "Центр будівельно-монтажних робіт" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1300грн. В обґрунтування своєї правової позиції відповідача зазначає, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження несення ним витрат на професійну правничу допомогу, зокрема, договору про надання правової допомоги, детального переліку наданих адвокатом послуг.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.06.2018р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.08.2018р.

14.08.2018р. до суду надійшло клопотання Фізичної особи-підприємця Малишевої Тетяни Іванівни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1300грн.00коп. та надані докази несення ним зазнаних витрат.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, заслухавши пояснення позивача та відповідача, суд установив таке.

15.12.2017р. між Фізичною особою-підприємцем Малишевою Тетяною Іванівною (далі-замовник) та Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Виробничого підрозділу "Дніпровське територіальне управління" філії "Центр будівельно-монтажних робіт" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі-виконавець) підписано договір №ПР/БМЕС-171504/НЮ (далі-договір).

Відповідно до пункту 1.1. договору виконавець надає послуги зі спорожнення, очищення вигрібних ям, видалення та перевезення каналізаційного мулу на території обслуговування виробничого підрозділу «Дніпровське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» до спеціально обладнаних згідно чинного законодавства України місць утилізації та переліку об'єктів, визначених (додаток №1) до договору, а замовник зобов'язується прийняти ці послуги та оплатити їх на умовах цього договору.

За умовами пункту 2.1. договору вартість послуг, згідно додатку №1 складає 299267грн.44коп. без ПДВ 20%.

Пункт 2.2. договору передбачає умови оплати - замовник перераховує виконавцю грошові кошти протягом 30 банківських днів після підписання акту здачі-приймання наданих послуг окремо по кожному об'єкту.

Згідно з пунктом 2.3. договору вид розрахунків: 100% - грошова, безготівкова по факту наданих послуг.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що термін надання послуг виконавцем - з моменту укладання договору, не пізніше 29.12.2017р. Послуги у повному обсязі повинні бути виконанні виконавцем за допомогою спеціалізованої техніки.

Відповідно до пункту 4.2. договору за порушення строків розрахунків за надані послуги замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі 0,1% несплаченої суми по договору за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Пунктом 13 договору сторони погодили строк дії договору - з моменту підписання до 31 грудня 2017 року.

Як вбачається з додатку №1 до договору (а.с.16-19) сторонами узгоджено вартість послуг із спородження вигрібних ям, видалення та перевезення каналізаційних мулу виробничого підрозділу Дніпровське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Додатками №2,3 (а.с.25-26) до договору позивачем здійснено калькуляцію вартість спородження вигрібних ям, видалення каналізаційного мулу від станції об'єктів регіональної філій за 1м3.

27.12.2017 року сторонами підписано без зауважень та заперечень акт приймання виконаних робіт за грудень 2017 рік (а.с.20-22) на загальну вартість 283238грн.99коп.

З огляду на положення пункту 2.2. договору, відповідач мав виконати зобов'язання з оплати наданих послуг не пізніше 09.02.2018р.

З метою досудового врегулювання спору позивачем було направлено на адресу відповідача претензію №01/03 від 07.03.2017р. (а.с.23-24) з проханням сплатити заборгованість у розмірі 283238грн.89коп.

Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Виробничого підрозділу "Дніпровське територіальне управління" філії "Центр будівельно-монтажних робіт" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" вказану претензію залишено без відповіді.

Відповідно до частини 1 статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Згідно із положенням статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми наданих послуг у розмірі 283238грн.89коп., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача в цій частині.

Крім того, позивач на підставі пункту 4.2. договору нарахував та просить стягнути з відповідача пеню за загальний період з 12.02.2018 року по 01.06.2018 року в розмірі 31156грн.28коп. (розрахунок наявний в матеріалах справи а.с. 6).

За результатом зробленого судом розрахунку, стягненню з відповідача підлягає сума пені в розмірі 28742грн.93коп. В задоволені пені в розмірі 2413грн.35коп. слід відмовити.

Також на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача суму інфляційної складової за загальний період з 12.02.2018р. по 01.06.2018р. в розмірі 8004грн.27коп. (розрахунок наявний в матеріалах справи а.с. 5).

При перевірці розрахунку суми інфляційної складової судом встановлено, що позивач визначив помилковий період нарахування.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

За наведених обставин, правильний період нарахування суми інфляційної складової становить з березня 2018р. по травень 2018р.

За результатом зробленого судом розрахунку, стягненню з відповідача підлягає сума інфляційної складової в розмірі 5406грн.46коп. В задоволені суму інфляційної складової в розмірі 2597грн.81коп. слід відмовити.

Крім того, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3% річних за загальний період з 12.02.2018 року по 01.06.2018 року в розмірі 2560грн.79коп. (розрахунок наявний в матеріалах справи а.с. 6).

При перевірці розрахунку суми 3% річних судом порушень не встановлено.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 314596грн.68коп., з яких: сума основна заборгованості у розмірі 283238грн.89коп., пеня у розмірі 28742грн.93коп., 3% річних у розмірі 2560грн.79коп., сума інфляційної складової в розмірі 5406грн.46коп.

Також позивачем заявлено клопотання (а.с.72-73) про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1300грн.00коп. за договором про надання правових послуг адвоката №3/18 від 18.06.2018р., оригінал якого з відповідними додатками відповідачем долучено до матеріалів справи (а.с.74-77).

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

18.06.2018р. між адвокатом Лозовим Олександром Анатолійовичем (далі-адвокат) та Фізичною особою-підприємцем Малишевою Тетяною Іванівною (далі-клієнт) підписано договір про надання правових послуг адвоката №3/18, відповідно до умов якого клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов'язання по представництву інтересів ФОП Малишевої Т.І. у Господарському суду Дніпропетровської області у справі про стягнення 324960грн.23коп. з ПАТ «Українська залізниця» за договором №ПР/БМЕС-171504/НЮ.

За змістом пункту 2.1 зазначеного договору про надання правових послуг адвоката №3/18 від 18.06.2018р. оплата за надані правові послуги проводиться відповідно до додатку №1, який є частиною цього договору на підставі акту про виконання зобов'язань за договором.

Відповідно до додатку №1 договору про надання правових послуг адвоката №3/18 від 18.06.2018р. вартість послуг адвоката складає 1300грн.00коп., що включає в себе підготовку позовної заяви, додатків до позовної заяви, розрахунку суми пені, 3% річних, інфляційних втрат, направлення позову з додатками відповідачу та подача позову з додатками до канцелярії господарського суду Дніпропетровської області - 800грн.00коп., участь у судових засіданнях (незалежно від їх кількості) - 500грн.00коп.

В обґрунтування вказаної вище вимоги, позивачем долучено наступні оригінали доказів: договір про надання правових послуг адвоката №3/18 від 18.06.2018р. (а.с.74), додаток №1 договору про надання правових послуг адвоката №3/18 від 18.06.2018р. на загальну сум наданих послуг адвоката 1300грн.00коп. (а.с.75), акт про виконання зобов'язання по договору про надання послуг адвоката від 13.08.2018р. (а.с.77), належним чином засвідчена копія квитанції №TS210926 від 31.07.2018р. на сплату 1300грн.00коп. на підтвердження оплати позивачем винагороди на надання професійної правничої допомоги (а.с.76).

Частиною першою статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини другою статті 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За умовами частини третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною п'ятою та шостою статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач не довів неспівмірність витрат зі сплати правничої допомоги.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, витрати зі сплати судового збору в розмірі 4718грн.95коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1258грн.40коп. покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись нормами статей Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, ст.ст. 3, 4, 13, 20, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 91, 129, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Малишевої Тетяни Іванівни до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Виробничого підрозділу "Дніпровське територіальне управління" філії "Центр будівельно-монтажних робіт" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення суми основного боргу у розмірі 283238грн.89коп., інфляційної складової у розмірі 8004грн.27коп., пені у розмірі 31156грн.28коп. та 3% річних у розмірі 2560грн.79коп. - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Виробничого підрозділу "Дніпровське територіальне управління" філії "Центр будівельно-монтажних робіт" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (ідентифікаційний код: 41149437; місцезнаходження: 49124, м. Дніпро, вул. Магаданська, 43 на користь Фізичної особи-підприємця Малишевої Тетяни Іванівни (ідентифікаційний код: НОМЕР_1; місцезнаходження: 49000, АДРЕСА_1) суму основної заборгованості у розмірі 283238грн.89коп., суму інфляційної складової в розмірі 5406грн.46коп., пеню у розмірі 28742грн.93коп., 3% річних у розмірі 2560грн.79коп., інфляційної складової в розмірі 5406грн.46коп., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1258грн.40коп. та судовий збір в розмірі 4718грн.95коп.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

Відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми інфляційної складової в розмірі 2597грн.81коп. та пені в розмірі 2413грн.35коп.

В судовому засіданні 14.08.2018р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 20.08.2018р.

Суддя Р.Г. Новікова