ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

27.08.2018 Справа № 905/1567/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕС МЕДІА СХАБ", м. Львів

до боржника: Фізичної особи-підприємця Межеровського Андрія Володимировича, м. Маріуполь

про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

21.08.2018 до господарського суду Донецької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕС МЕДІА СХАБ", м. Львів б/н від 17.08.2018 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за договором №187-РХ від 20.12.2016 про надання інформаційно-рекламних послуг, яка становить 26461,48грн.

Заяву обґрунтовано тим, що боржником не здійснено в повному обсязі оплату на виконання договору №187-РХ від 20.12.2016 про надання інформаційно-рекламних послуг за надані послуги за період липень - серпень 2017р., внаслідок чого утворилась заборгованість на суму 26461,48 грн.

У якості доказів представлено суду у копіях: договір №187-РХ від 20.12.2016 про надання інформаційно-рекламних послуг; додаток №1 до договору; додаток №6 від 20.12.2006 до договору; копії сторінок газет з розміщеною рекламою; копія рахунку №2/90 від 26.12.2016; платіжні доручення №515, 521, 520, 512, 515, 518, 519, 520, 521, 523, 530, 545, 550, 551, 563; акт №ЕГ00000554 здавання - приймання наданих рекламно - інформаційних послуг від 31.07.2017.

Розглянувши подану заявником заяву та додані до неї документи, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Однак, як вбачається з поданої заяви, вказаний заявником ідентифікаційний код боржника - НОМЕР_1 не відповідає фактичним даним, оскільки в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за зазначеним кодом відомості про боржника відсутні, вірний ідентифікаційний код відповідача - НОМЕР_2.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Між сторонами був підписаний договір №187-РХ від 20.12.2016 про надання інформаційно-рекламних послуг, за умовами п.1.1 якого виконавець (заявник) бере на себе зобов'язання надавати послуги зі своєчасного та якісного розміщення реклами замовника (боржника) на сторінках друкованих видань на умовах згідно з договором, додатками до цього договору, погодженими і підписаними сторонами, в яких можуть зазначатися найменування видання, кількість блоків, сторінки розміщення, випуск видання, строки та графіки надання послуг та інші умови за згодою сторін, а замовник бере на себе зобов'язання своєчасно приймати та оплачувати надані послуги згідно з умовами цього договору.

За змістом вищезазначеної заяви про видачу судового наказу, заявник на виконання умов договору №187-РХ від 20.12.2016 про надання інформаційно-рекламних послуг надав послуги на загальну суму 57730,92 грн., надані послуги були частково оплачені в сумі 31269,44грн. Проте, як зазначає заявник, боржник свої зобов'язання з оплати вартості наданих послуг не виконав, грошові кошти в сумі 26461,48грн. залишились не сплаченими.

За таких обставин, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕС МЕДІА СХАБ", м. Львів звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Межеровського Андрія Володимировича, м. Маріуполь вищевказаної заборгованості.

За змістом ч.1 ст.147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до ст.148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частин другої та третьої статті 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві повинно бути зазначено: 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги; до заяви про видачу судового наказу додаються: 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

За приписом ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як було зазначено вище, в обґрунтування своїх вимог заявник посилається на неналежне виконання боржником своїх зобов'язань за договором №187-РХ від 20.12.2016 про надання інформаційно-рекламних послуг в частині повної та своєчасної оплати вартості наданих послуг.

На підтвердження своїх вимог заявником представлено рахунок №2/90 від 26.12.2016 на передоплату за інформаційно-рекламні послуги на суму 57730,92грн., проте в самій заяві заявник посилається на рахунок №88/90 від 24.07.2017, який був надісланий відповідачу.

Згідно акту №234 від 21.08.2018 відділу документального забезпечення та контролю (канцелярія) господарського суду Донецької області встановлено невідповідність вказаних у додатку документів до заяви наявним, а саме вказано копія рахунку №88/90 від 24.07.2017, а надано копію рахунку №2/90 від 26.12.2016.

Згідно п.п. 2.2.4, 2.2.5 п.2.2 договору замовник зобов'язаний здійснювати оплату послуг виконавця у строки, які визначаються, у додатках до цього договору. Підписувати та надсилати виконавцю оригінали договорів, примірники актів здавання-приймання наданих рекламно-інформаційних послуг не пізніше п'яти днів від дня отримання їх від виконавця. У випадку якщо замовник не підписує та/або не повертає виконавцеві акти здавання-приймання наданих рекламно-інформаційних послуг у строк, встановлений цим договором, послуги вважаються такими, що надані і прийняті та підлягають оплаті згідно з цим договором.

На підтвердження своїх вимог заявником суду наданий непідписаний з боку боржника акт №ЕГ00000554 здавання - приймання наданих рекламно - інформаційних послуг від 31.07.2017 та, як зазначено в заяві про видачу судового наказу, з доказами його направлення боржнику, проте з копії опису вкладення від 15.05.2018 неможливо встановити на яку саме адресу був направлений означений акт здавання - приймання наданих рекламно - інформаційних послуг.

У п. 3.2. договору зазначено, що оплата послуг згідно з цим договором здійснюється в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на поточний рахунок виконавця у строки визначені у додатках до цього договору.

У заяві про видачу судового наказу зазначено, що відповідно до додатку №2 до договору визначено загальну вартість наданих послуг та строки їх оплати.

Як встановлено судом, в додатках до заяви зазначено - додаток № 2 до договору, проте до заяви не надано такого додатку, а надано додаток №1 та №6 до договору, що підтверджується актом №234 від 21.08.2018 відділу документального забезпечення та контролю (канцелярія) господарського суду Донецької області.

При цьому, додаток № 6 від 20.06.2017 до договору №187-РХ від 20.12.2016, де встановлені строки виконання зобов'язання боржника, боржником не підписаний.

Таким чином, за висновками суду, всупереч вимог ст.ст.76, 77, 150 Господарського процесуального кодексу України заявником відповідних допустимих доказів порушення боржником зобов'язання з оплати за договором №187-РХ від 20.12.2016 про надання інформаційно-рекламних послуг до заяви про видачу судового наказу не надано.

Відповідно до п.1, 8 ч.1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

З огляду на викладене, враховуючи невірне зазначення у заяві ідентифікаційного коду боржника, ненадання заявником доказів встановлення сторонами строків оплати за договором №187-РХ від 20.12.2016, а також доказів направлення на юридичну адресу боржника акту №ЕГ00000554 здавання - приймання наданих рекламно - інформаційних послуг від 31.07.2017, відсутність рахунку № 88/90 від 24.07.2017, на який є посилання в заяві про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕС МЕДІА СХАБ" про видачу судового наказу.

Згідно зі ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 147, 150, 152-154 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕКСПРЕС МЕДІА СХАБ", м. Львів у видачі судового наказу б/н від 17.08.2018 за вимогою про стягнення заборгованості за договором №187-РХ від 20.12.2016 про надання інформаційно-рекламних послуг, яка становить 26 461,48грн.

Згідно із ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Додаток для заявника: акт від 21.08.2018 № 234

Суддя Г.Є. Курило