РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.08.2018Справа № 910/7972/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Купної В.В., розглянув матеріали господарської справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ПАПІРЛЕНД-ПЛЮС»

до товариства з обмеженою відповідальністю «ПІ.ДІ.ЕМ»

про стягнення 11 200,00 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача Кошуба С.С. - представник (довіреність б/н від 01.02.2018),

від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У червні 2018 року товариства з обмеженою відповідальністю «ПАПІРЛЕНД-ПЛЮС» (далі - ТОВ «ПАПІРЛЕНД-ПЛЮС», позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ПІ.ДІ.ЕМ» (далі - ТОВ «ПІ.ДІ.ЕМ», відповідач) про стягнення 33 200,00 грн.

Позовні вимоги були обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди нежитлового приміщення № 16/16 від 01.07.2016 в частині його зобов'язань з оплати орендної плати за період з травня по червень 2017 року.

Вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача борг в розмірі 33 200,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.06.2018 відкрито провадження у справі № 910/7972/18 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 19.07.2018.

Ухвалами господарського суду міста Києва від 19.07.2018 та 02.08.2018 повідомлено ТОВ «ПІ.ДІ.ЕМ», як відповідача, про наступне судове засідання, призначене на 02.08.2018 та 16.08.2018 відповідно.

13.08.2018 відділом автоматизованого діловодства суду була зареєстрована подана позивачем заява про зменшення розміру позовних вимог, у якій позивач внаслідок часткової сплати відповідачем заборгованості, просив суд стягнути з останнього борг у розмірі 11 200,00 грн.

У судовому засіданні 16.08.2018 представник позивача заявлені ним позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення їх розміру підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в жодне судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, правом надати відзив на позовну заяву не скористався.

Зважаючи на відсутність підстав для відкладення розгляду справи та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ч. 9 ст. 165, ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 16.08.2018 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

01.07.2016 між ТОВ «ПАПІРЛЕНД-ПЛЮС» (орендодавець) та ТОВ «ПІ.ДІ.ЕМ» (орендар) був укладений договір оренди нежитлового приміщення № 16/16 (далі - договір).

Відповідно до п. 2.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове платне користування (оренду)орендоване приміщення строком на 1 (один) рік з правом продовження оренди згідно з п. 1.5.

Згідно з п. 1.3 договору орендованим приміщенням є складське приміщення площею 360 м. кв., розташоване за адресою: 07300. Київська обл., м. Вишгород, вул. Шолуденко, 21.

Передача приміщення оформляться актом прийому-передачі приміщення в оренду, який є невід'ємною частиною договору (п. 2.3 договору).

Пунктом 3.1 договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 30.12.2016) передбачено, що орендна плата за користування орендованим приміщенням під склад складає 60,00 грн. за 1 кв. м. в місяць, включаючи ПДВ.

Таким чином, розмір орендної плати за користування орендованим приміщенням становить 21 600,00 грн. на місяць (360 м.кв.*60,00 грн.).

Орендна плата здійснюється орендатором наперед, щомісячно, але не пізніше 5 числа поточного місяця, в національній валюті України на підставі рахунків, що виставлені орендодавцем (п. 3.2 договору).

Відповідно до п. 1.6 договору дата початку орендних платежів: з моменту підписання акту прийому-передачі приміщення в оренду.

Судом встановлено, що на виконання умов укладеного сторонами договору позивач передав, а відповідач прийняв у користування орендоване приміщення, про що сторонами складений акт прийому-передачі приміщення від 01.07.2016.

Отже, судом встановлено, що позивач свої зобов'язання перед відповідачем виконав належним чином.

Проте, відповідач, в порушення умов укладеного сторонами договору, орендну плату за травень та червень 2017 року сплатив частково, а саме в розмірі 32 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку позивача за період з 04.09.2017 по 01.08.2018.

У зв'язку з цим у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем зі сплати орендної плати в розмірі 11 200,00 грн. (21 600,00 грн. + 21 600,00 грн. - 32 000,00 грн.).

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Положеннями ч. 3 ст. 285 Господарського кодексу України на орендаря покладений, зокрема, обов'язок своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Згідно з ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 7 вказаної статті, не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Частиною 1 ст. 202 Господарського кодексу України встановлено, що господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач документів, які б підтверджували оплату ним заборгованості перед позивачем в розмірі 11 200,00 грн. з оплати орендної плати або спростовували доводи останнього, суду не надав.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості з оплати орендної плати у розмірі 11 200,00 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у вказаному розмірі.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача боргу в розмірі 11 200,00 грн. по орендній платі за травень та червень 2017 року підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ПІ.ДІ.ЕМ» (04053, м. Київ, вул. Обсерваторна, буд. 12А, ідентифікаційний код 39398410) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ПАПІРЛЕНД-ПЛЮС» (01004, м. Київ, вул. Горького, буд. 18, квартира 2, ідентифікаційний код 25271875) борг у розмірі 11 200,00 грн. (одинадцять тисяч двісті грн. 00 коп.) та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.).

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 17.08.2018.

Суддя О.Г. Удалова