ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.08.2018

Справа № 910/7697/18

Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О., розглянувши в спрощеному провадженні справу

За позовом

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Велфрост-Сервіс"

Товариства з обмеженою відповідальністю "Каман"

про

стягнення 41 594,85 грн.

Суддя Підченко Ю.О.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Велфрост-Сервіс" (надалі – позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Каман" (надалі – відповідач) про стягнення основного боргу у розмірі 28 000,00 грн., а також 330,70 грн. та 3% річних та 1 177,75 грн. інфляційних втрат, у зв’язку із неповерненням відповідачем основного боргу відповідно до умов додаткової угоди №1 до договору № 309 на виготовлення та поставку сандвіч-панелей від 16.11.2017 та окрім того – 12 085,60 грн. пені, у зв’язку із тим, що відповідач виконав свої зобов’язання за вказаним Договором в частині поставки товару з порушенням обумовленого строку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.06.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/7697/18. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у зв'язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу – для подання відповіді на відзив.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (надалі – ГПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 19.06.2018 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом їх направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Судом також враховано, що згідно з приписами п. 6.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

16 листопада 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Каман" (за Договором – Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Велфрост-Сервіс" (за Договором – Замовник) було укладено договір № 309 на виготовлення та поставку сандвіч-панелей (надалі – Договір).

Згідно п. 1.1. Договору, Виконавець зобов'язується виготовити та поставити товар (сандвіч-панелі USK-bud власного виробництва та комплектуючі для камери 3-секційної, без холодильного обладнання, габаритом 8,77x4,05x2,4 (висота) м, відповідно Специфікації), а замовник зобов'язується прийняти Товар та оплатити його на умовах даного договору.

Відповідно до п. п. 2.1., 2.2. Договору, вартість за даним договором визначається специфікацією, яка є невід'ємною частиною цього договору. Оплата за договором за товар проводиться замовником на рахунок Виконавця та на його користь відповідно специфікацій наступним чином: п. 2.2.1. Передоплата 80% від загальної суми договору. п. 2.2.2. Оплата 20% суми договору перед відвантаженням товару.

Пунктом 3.1. Договору погоджено, що товар повинен бути підготовлений до відвантаження Замовнику при повному виконанні п.2.2.1. та 2.2.2. цього договору строком не пізніше ніж через 22 робочі дні.

За своєю правовою природою між позивачем та відповідачем укладено договір поставки. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 712 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) та ст. ст. 179, 180, 265 Господарського кодексу України (далі – ГК України), він вважається укладеним.

Укладений договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно зі ст. ст. 173, 174, 175 ГК України (ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України) і відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається із специфікації, яка є додатком №1 до Договору та копія якої міститься в матеріалах справи, сума Договору становить 154 038,80 грн. та відповідно до платіжного доручення №841 від 17.11.2017, копія якого міститься в матеріалах справи, позивачем перераховано зазначені грошові кошти у розмірі 154 038,80 грн. на підставі виставленого відповідачем рахунку-фактури №07-1117 від 16.11.2017.

Разом з тим, 04 грудня 2017 року між Сторонами було укладено додаткову угоду №1 до Договору № 309 на виготовлення та поставку сандвіч-панелей від 16.11.2017 року, зазначеної додаткової угоди №1) Сторони домовилися виключити із специфікації товарні позиції 4-6, а відповідач, взяв на себе обов'язок впродовж 2-х місяців з дати підписання додаткової угоди №1 від 04.12.2017 до договору №309 від 16.11.2017, повернути позивачеві, сплачені останнім грошові кошти у розмірі 33 182,80 грн.

При цьому, як вбачається із наданих позивачем копій банківських виписок, відповідач сплатив частину боргу у розмірі 5 182,00 грн., водночас доказів плати відповідачем решти заборгованості у розмірі 28 000,00 грн. суду не надано.

Таким чином, внаслідок укладання договору № 309 на виготовлення та поставку сандвіч-панелей від 16.11.2017, позивачем було сплачено відповідачеві аванс у розмірі 154 038,80 грн. та разом з цим у додатковій угоді №1 до даного Договору Сторонами було погоджено обов’язок відповідача повернути позивачеві частину зазначеного авансу у розмірі 33 182,80 грн. та відповідач виконав зазначене зобов’язання частково, у зв’язку із чим за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 28 000,00 грн.

Статтями 525 та 526 ЦК України, що кореспондуються за змістом з положеннями статті 193 ГК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача 28 000,00 грн. основного боргу за договором № 309 на виготовлення та поставку сандвіч-панелей від 16.11.2017 з порушенням строку є обґрунтованою, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, у зв’язку із порушенням відповідачем взятих на себе зобов’язань за договором № 309 на виготовлення та поставку сандвіч-панелей від 16.11.2017 та додаткової угоди №1 до даного договору в частині порушення строку поставки товару, позивачем нараховано 330,70 грн. та 3% річних та 1 177,75 грн. інфляційних втрат за загальний період 05.02.2018 по 12.06.2018, з урахуванням часткової оплати боргу відповідачем.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, суд приходить до висновку, що він є обґрунтованим та арифметично вірним та при цьому відповідає вимогам Законодавства та умовам додаткової угоди №1 до договору № 309 на виготовлення та поставку сандвіч-панелей від 16.11.2017, а тому позов у частині вимог про стягнення 330,70 грн. та 3% річних та 1 177,75 грн. інфляційних втрат підлягає задоволенню.

Крім того, згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема – сплата неустойки.

Відповідно до положень ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Так, як вбачається з умов договору № 309 на виготовлення та поставку сандвіч-панелей від 16.11.2017 з урахуванням умов додаткової угоди №1 до даного договору, відповідач взяв на себе зобов’язання поставити позивачеві товар на суму 120 856,00 грн. не пізніше ніж через 22 робочі дні з моменту повної його оплати, яку було здійснено 17.11.2017 тобто – у строк до 19.12.2017.

При цьому як вбачається з видаткової накладної № 07-1117 від 29.12.2017, відповідачем було поставлено позивачеві товар відповідно до умов договору на загальну суму 120 856,01 грн. 29.12.2017, тобто з порушенням обумовленого Договором строку.

Пунктом 7.3. Договору визначено, що якщо Виконавець не дотримав термінів поставки та монтажу, передбачених п.3.1., він сплачує покупцю пеню в розмірі 1 відсотка від загальної суми договору за кожен день прострочення.

Так, на підставі зазначеної умови Договору, у зв’язку із тим, що відповідач виконав свої зобов’язання за Договором в частині поставки товару з порушенням обумовленого Сторонами строку, позивачем нараховано відповідачеві 12 085,60 грн. пені за період з 19.12.2017 по 29.12.2017.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд вважає його обґрунтованим та арифметично вірним, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 12 085,60 грн. пені є обґрунтованими та позов у зазначеній частині вимог підлягає задоволенню.

Відповідно до положень статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються відповідача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 126, 129, 165, 178, 202, 232, 233, 237, п. 2. ч. 5. ст. 238, 240, 241, 247,ч. 1. ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Велфрост-Сервіс" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Каман" (04107, м. Київ, вул. Багговутівська 8/10; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Велфрост-Сервіс" (03115, м. Київ, вул. Хмельницька, 10, оф. 6.; ) основний борг у розмірі 28 000,80 грн., пеню у розмірі 12 085,60 грн., 3% річних у розмірі 330,70 грн., інфляційні втрати у розмірі 1 177,75 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 762,00 грн. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Згідно з п. п. 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 22.08.2018 року.

Суддя                                                                                 Ю.О. Підченко