ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2018 року

м. Київ

Справа № 925/107/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Вронська Г.О. - головуюча, Стратієнко Л.В., Ткач І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Варави Ю.В.,

представників учасників справи:

позивача - Лисенко В.О.,

відповідача - Бунякін М.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на рішення Господарського суду Черкаської області

у складі судді Єфіменко В.В.

від 04.04.2018 та

на постанову Київського апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Куксов В.В., Гончаров С.А., Станік С.Р.

від 19.06.2018

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Комунального підприємства теплових мереж "Черкаситеплокомуненерго"

про стягнення 2 600 859, 93 грн.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. 09 лютого 2018 року позивач подав позовну заяву про стягнення з відповідача 1039074,09 грн. пені, 87927,41 грн. 3% річних, 1473858,43 грн. інфляційних втрат.

2. Позовна заява мотивована неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу №1969/14-БО-36 від 25.12.2013 щодо своєчасності оплати отриманого природного газу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та суду апеляційної інстанції

3. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 04.04.2018 у задоволенні позову відмовлено.

4. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2018 апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

5. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовані відсутністю підстав для стягнення заявлених вимог, оскільки відповідач є теплогенеруючою організацією та станом на день набрання чинності Закону України "Про заходи спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних, теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" відповідач не мав перед позивачем кредиторської заборгованості за спожитий газ, придбаний за вищезазначеним договором, тому нараховані пеня, інфляційні втрати та 3% річних підлягають списанню відповідно до положень статті 7 зазначеного Закону.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

6. 10 липня 2018 року позивач подав касаційну скаргу.

7. У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 04.04.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2018 і прийняти нове рішення про задоволення позову.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ Й АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

8. 25 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України (Продавець) та Комунальним підприємством теплових мереж "Черкаситеплокомуненерго" (Покупець) був укладений договір купівлі-продажу природного газу №1969/14-БО-36 (далі - Договір).

9. Відповідно до пункту 1.1 Договору Продавець зобов'язується передати у власність Покупця у 2014 році природний газ (далі - Газ), ввезений на територію України НАК "Нафтогаз", а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору.

10. Згідно з пунктом 1.2 Договору газ, що продається за цим договором, використовується Покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами.

11. Відповідно до пункту 6.1 Договору оплата за переданий Продавцем Покупцеві газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами, шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 14 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

12. Пунктом 7.2 Договору сторони узгодили, що у разі невиконання Покупцем умов пункту 6.1 цього Договору Продавець має право не здійснювати поставку газу Покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання покупцем пункту 6.1. цього договору він не зобов'язується сплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

13. На виконання умов Договору, протягом 2014 року Продавець передав, а Покупець прийняв природний газ загальною вартістю 30 295 118,90 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу за січень-грудень 2014 року.

14. За отриманий за договором газ відповідач розрахувався повністю. Однак, оплату здійснював частинами і не своєчасно.

15. Станом на 30.11.2016 відповідач не мав основної заборгованості за природний газ, отриманий за Договором.

16. Відповідач є теплогенеруючою організацією. Придбаний за Договором природний газ був використаний відповідачем у процесі виробництва теплової енергії.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

17. В касаційній скарзі позивач зазначає про те, що судами першої та апеляційної інстанцій неправильно застосовані норми матеріального права, а саме, частину 3 статті 7 Закону України "Про заходи спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних, теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

18. Позивач також зазначає, що відповідач не включений до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості. Тому, на думку позивача, норми Закону до спірних правовідносин не підлягають застосуванню.

Позиція відповідача, викладена у відзиві на касаційну скаргу

19. У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, оскільки вважає, що оскаржувані судові рішення прийняті з додержанням норм чинного законодавства.

НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

20. Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" (далі - Закон)

Преамбула

Цей Закон визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Стаття 1 пункт 1 підпункти 3, 5, 6, 8

У цьому Законі терміни вживаються в такому значенні:

заборгованість, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону (далі - заборгованість): …кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води;

процедура врегулювання заборгованості - заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості;

реєстр підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості (далі - реєстр), - державна відкрита, загальнодоступна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про підприємства та організації, які є учасниками процедури врегулювання заборгованості відповідно до цього Закону. Реєстр розміщується на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства;

учасники процедури врегулювання заборгованості - підприємства та організації, включені до реєстру, постачальники природного газу та/або електричної енергії, оптовий постачальник електричної енергії, розпорядники коштів державного та місцевих бюджетів, органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Стаття 2

Дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Стаття 3 частина 1

Для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Стаття 7 частина 3

На заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

21. Господарський процесуальний кодекс України

Стаття 300 частини 1, 2

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

22. Суд зазначає, що касаційна скарга позивача, її доводи, фактично зводяться до переоцінки обставин справи, що не є компетенцією Суду, враховуючи вимоги статті 300 Господарського процесуального кодексу України.

23. Суд зазначає, що до заборгованості, що виникла та погашена до набрання чинності Законом не можуть бути застосовані передбачені Законом правила та вимоги щодо необхідності включення підприємства до Реєстру [реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості].

24. Тому, виконання частини 3 статті 7 Закону не потребує включення відповідача до Реєстру.

25. Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій і зазначено у пунктах 15, 16 цієї постанови, поставлений позивачем природний газ за Договором використовувався відповідачем для виробництва теплової енергії та станом на 30.11.2016 відповідач не мав основної заборгованості за природний газ, отриманий за Договором.

26. Суд зазначає, що врахувавши приписи статей 1, 2, 3, частини 3 статті 7 Закону та встановивши, що заявлені до стягнення з відповідача суми пені, 3% річних та інфляційних втрат було нараховано на заборгованість, яку відповідач погасив до набрання чинності Законом, а тому такі нарахування підлягають списанню в силу приписів частини 3 статті 7 зазначеного Закону, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованих висновків про відсутність правових підстав для задоволення позову.

27. З огляду на викладене, Суд відхиляє аргументи позивача, викладені у касаційній скарзі.

28. Отже, звертаючись з касаційною скаргою, позивач не спростував висновків судів першої та апеляційної інстанцій та не довів неправильного застосування норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятих ними судових рішень.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

29. Зважаючи на викладене, Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги.

30. Рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції підлягають залишенню без змін.

Судові витрати

31. Судові витрати, понесені позивачем у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції покладаються на позивача, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Висновки про застосування норм права

32. Застосування приписів частини 3 статті 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" не ставиться у залежність від виконання будь-яких інших умов, окрім погашення боржником заборгованості за отриманий природний газ до набрання чинності зазначеним Законом. Тому, виконання даної норми не потребує включення підприємства до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 04.04.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2018 у справі №925/107/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча Г. Вронська

Судді Л. Стратієнко

І. Ткач