ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року м. ОдесаСправа № 916/572/18
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Діброви Г.І.

суддів Ярош А.І., Принцевської Н.М.

секретар судового засідання - Іванов І.В.;

за участю представників учасників справи:

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс", м. Київ в особі філії "Інфоксводоканал", м. Одеса - Бочева Л.І. за довіреністю від 21.03.2018 року № 1561;

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Главбуд Плюс", м. Одеса - не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс", м. Київ в особі філії "Інфоксводоканал", м. Одеса

на рішення Господарського суду Одеської області від 29.05.2018 року, суддя Малярчук І.А., м. Одеса, повний текст складено 30.05.2018 року

у справі № 916/572/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс", м. Київ в особі філії "Інфоксводоканал", м. Одеса

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Главбуд Плюс", м. Одеса

про стягнення 109 373 грн. 79 коп.

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

У березні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфокс", м. Київ в особі філії "Інфоксводоканал", м. Одеса звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Главбуд Плюс", м. Одеса, в якій просило суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Главбуд Плюс", м.Одеса на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс", м. Київ в особі філії "Інфоксводоканал", м. Одеса заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення у сумі 109 373 грн. 79 коп., а також відшкодувати позивачу за рахунок відповідача суму сплаченого судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.08.2017 року позивачем проведено обстеження системи водопостачання об'єкта відповідача та складений акт № 4775, згідно з яким встановлено порушення цілісності пломби водомірного вузла. Внаслідок виявленого порушення, відповідача було викликано на 11.08.2017 року на технічну комісію, за результатами проведення якої відповідачу було нараховано 109 373 грн. 79 коп. боргу за безоблікове користування послугами водопостачання та водовідведення.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 29.05.2018 року у справі №916/572/18 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс", м.Київ в особі філії "Інфоксводоканал", м. Одеса відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивовано недоведеністю та необґрунтованістю позовних вимог, а саме тим, що наявні в матеріалах справи докази не підтверджують порушення цілісності пломби та/або опломбіровочного з'єднання на приладі обліку води відповідача, а отже не підтверджують факту безоблікового водокористування відповідачем, в зв'язку з чим проведення позивачем нарахувань у відповідності до пунктів 5.18., 3.3., 3.4. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Мінжитлкомунгоспу від 27.06.2008 року № 190 є безпідставним. Також місцевий господарський суд не прийняв в якості належного та допустимого доказу у справі акт від 04.08.2017 року № 4775.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфокс", м. Київ в особі філії "Інфоксводоканал", м. Одеса з рішенням суду першої інстанції не погодилось, тому звернулось до Одеського апеляційного господарського суд із апеляційною скаргою, в якій просило суд рішення Господарського суду Одеської області від 29.05.2018 року у справі №916/572/18 скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким задовольнити повністю позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс", м. Київ в особі філії "Інфоксводоканал", м. Одеса до Товариства з обмеженою відповідальністю "Главбуд Плюс", м. Одеса.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права та неповним з'ясуванням всіх обставин справи. Зокрема, скаржник зазначає, що помилковим є посилання суду першої інстанції на те, що акт від 04.08.2017 року № 4775 не може бути прийнятий судом в якості доказу, оскільки складений в односторонньому порядку, через те, що особа, яка його підписала, а саме - механік ОСОБА_3, не був працівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Главбуд Плюс", м. Одеса у липні, серпні 2017 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи звітами про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та сумами нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за липень, серпень 2017 року.

Так, на думку скаржника, наявні у справі звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за липень, серпень 2017 року не містять ані підпису уповноваженої особи, ані печатки Товариства з обмеженою відповідальністю "Главбуд Плюс", м. Одеса, тому не можуть бути прийняті як належні, допустимі та достовірні докази в розумінні статей 76-78 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, скаржник зазначає, що саме механіком ОСОБА_3 було надано доступ представникам Водоканалу для проведення огляду прибору обліку води, за результатами якого і був складений акт від 04.08.2017 року № 4775, та який з'явився на засідання технічної комісії як представник відповідача.

Також, скаржник не погоджується з висновком суду щодо того, що відомості, відображені в акті стосовно порушення саме пломби, суперечать відомостям, вказаним у виписці із протоколу засідання технічної комісії від 11.08.2017 року № 30, яка визначила, що порушено цілісність не пломби, а опломбіровочного з'єднання, що також ставить під сумнів достовірність вказаних доказів, оскільки за умовами пункту 5.18 Правил № 190, саме споживач (відповідач) відповідає за цілісність та збереження засобів обліку, пломб і деталей пломбування, і саме на нього покладено обов'язок захисту приміщень, де розташовані вузли обліку, не надавати доступу стороннім особам до засобів обліку.

В судовому засіданні представник позивача підтримав свої доводи та заперечення щодо апеляційної скарги з мотивів, що викладені письмово. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення ухвал суду, а також те, що представник відповідача ознайомився з матеріалами справи, про причини неявки суд не повідомив та не скористався своїми процесуальними правами на участь у судових засіданнях. Ухвалою суду явка сторін не визнавалась обов'язковою.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права України, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в межах доводів апеляційної скарги, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі перегляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Одеської області від 29.05.2018 року у справі № 916/572/18 є правомірним, виходячи з наступного.

Господарським судом Одеської області, Одеським апеляційним господарським судом було встановлено та неоспорено учасниками справи наступні обставини

11.07.2003 року між Комунальним підприємством "Одесводоканал", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфокс", м. Київ в особі філії "Інфоксводоканал", м. Одеса (виробник), та Товариством з обмеженою відповідальністю "Главбуд Плюс", м. Одеса (споживач) було укладено договір на послуги водопостачання та водовідведення (промгрупа) № 7003/3 (додаткові угоди від 16.02.2006 року, від 25.09.2012 року). Дислокація об'єкту, на який надаються послуги: м. Одеса, вул. О.Вишні, 1.

25.09.2012 року між сторонами було укладено додаткову угоду до договору на послуги водопостачання та водовідведення (промгрупа) від 11.07.2003 року № 7003/3, якою договір від 11.07.2003 року № 7003/3 було викладено у новій редакції, відповідно до пункту 1.2. якого виробник надає послуги по подачі питної води на об'єкти споживача, а також із приймання стоків у відповідності до дислокації об'єкта. Споживач своєчасно оплачує надані йому послуги водопостачання та водовідведення, забезпечує належну експлуатацію своїх водоканалізаційних мереж, споруд, приладів та обладнань на них у відповідності до Правил, перерахованих у пункті 2.1. цього договору, та діючого законодавства (пункт 1.3. Договору).

Відповідно до пункту 2.3.4. Договору виробник має право разом із споживачем знімати показники приладів обліку води та стоків.

Згідно з пунктами 2.4.1., 2.4.5. договору споживач зобов'язався утримувати в належному технічно справному стані свої водоканалізаційні мережі та споруди, обладнання, прилади та пристрої, які знаходяться у нього на балансі. Забезпечити належний санітарно-технічний стан приміщень, вузлів обліку води та стоків, а також схоронність та цілісність запірної арматури, контрольно-вимірювальних приладів, приладів обліку води та стоків, пломб, у тому числі проволоки та інших знаків, встановлених працівниками виробника та Держстандарту на прилади обліку води та стоків, трубопровід, фланцеві та штуцерні з'єднання, запірну арматуру.

Також, споживач зобов'язався забезпечити безпечний та вільний доступ представникам виробника для перевірки технічного стану внутрішніх систем водоканалізаційного господарства, зняття показників приладів обліку води та стоків, відбору проб питної води та стоків. Своєчасно та в повному обсязі виконувати приписи виробника (пункт 2.4.6. Договору).

В пункті 2.4.13. Договору сторони погодили, що споживач зобов'язаний при виході з ладу приладів обліку води або стоків негайно повідомити виробника у триденний строк у присутності або за дозволом представника виробника виконувати роботи по заміні на новий за рахунок власних коштів. Всі роботи, пов'язані з ремонтом мереж водопостачання, монтажем/демонтажем приладів обліку води та стоків, ремонтом, реконструкцією водомірних вузлів або водопровідних вводів здійснюються тільки після повідомлення споживачем відповідних служб виробника та тільки у присутності представника виробника.

Згідно з пунктом 2.4.16. договору, при виході з ладу приладів обліку води та стоків по причинам, які не залежать від споживача, останній зобов'язаний виконати їх заміну у порядку, визначеному п.2.4.13. цього договору, при цьому кількість відпущеної води та прийнятих стоків за строк відсутності приладу обліку (але не більше 2-х місяців) визначаються за середньодобовими витратами за попередніх два розрахункових місяця. Наступне визначення об'ємів водокористування здійснюється за нормами споживання (на підставі водогосподарського балансу (додаток № 2) до встановлення водоміру.

Облік спожитої холодної води та скинутих стоків, а також споживання холодної води, що йде на гаряче водопостачання та водовідведення гарячої води, здійснюється за показниками приладів обліку води та стоків, встановлених на об'єктах споживача. Оплата послуг водопостачання та водовідведення здійснюється до 5-го числа місяця, наступного за розрахунковим. Грошові кошти перераховуються на поточний рахунок виробника. Оплата здійснюється за тарифами, затвердженими у встановленому діючим законодавством порядку (пункти 3.1., 3.2., 3.3. Договору).

Відповідно до пункту 7.3. Договору, він діє з моменту укладення до 31.12.2015 року в частині надання послуг водопостачання та водовідведення вважається продовженим на кожні наступні 5 років, якщо за місяць до його закінчення сторони не дійдуть згоди про внесення змін або припинення його дії. В частині розрахунків за отримані послуги водопостачання та водовідведення договір діє до повного погашення заборгованості по ньому.

З наявного в матеріалах акту від 04.08.2017 року № 4775 вбачається, що при проведенні перевірки Товариством з обмеженою відповідальністю "Інфокс", м. Київ в особі філії "Інфоксводоканал", м. Одеса було виявлено, що на приладі обліку водоспоживання відповідача ЛК-20х № 2039593 є порушеною цілісність пломби № ОД9870 по обвідній лінії, засувка у робочому стані.

Акт підписаний представниками філії "Інфоксводоканал", м. Одеса, а зі сторони Товариства з обмеженою відповідальністю "Главбуд Плюс", м. Одеса - ОСОБА_3

Попередні показники лічильника (03644) знімались 14.07.2017 року, про що Товариством з обмеженою відповідальністю "Інфокс", м. Київ в особі філії "Інфоксводоканал", м. Одеса складено акт № 15657, в якому зафіксовано факт цілісності пломб.

Як вбачається із виписки із протоколу засідання технічної комісії від 11.08.2017 року № 30, комісія розглядала порушення цілісності опломбіровочного з'єднання пломби на запірній арматурі обвідної лінії водомірного вузла, у зв'язку з порушенням пункту 5.18 Правил водокористування, було проведено розрахунок згідно з пунктами 3.3., 3.4. Правил з врахуванням останньої контрольної зйомки показників водоміра 14.07.2017 року (за 21 день). У виписці зазначено, що участь у засіданні комісії приймав механік ОСОБА_3

Товариством з обмеженою відповідальністю "Інфокс", м. Київ в особі філії "Інфоксводоканал", м. Одеса, за результатами рішення технічної комісії від 11.08.2017 року № 30, було зроблено розрахунок суми боргу за порушення Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, відповідно до якого його розмір склав 109 373 грн. 79 коп.

Листом від 18.08.2017 року № 4482ВК-15, отриманим відповідачем 31.08.2017 року, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфокс", м. Київ в особі філії "Інфоксводоканал", м. Одеса повідомило про вищезазначені розрахунки та про необхідність в строк до 01.09.2017 року оплатити 109 373 грн. 79 коп. та в 10-денний строк провести роботи по держповірці (заміні) водоміру.

Також, матеріали справи містять, подані відповідачем на підтвердження факту відсутності трудових правовідносин з ОСОБА_3 у липні, серпні 2017 року, платіжні доручення від 19.09.2017 року № 775, від 18.08.2017 року № 763 про сплату єдиного внеску за липень, серпень 2017 року, квитанції № 2, звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за липень, серпень 2017 року.

Норми права, які регулюють спірні правовідносини

Відповідно частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За приписами до статті 237 Господарського кодексу України підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов'язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред'явлення претензії порушнику зобов'язання. Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням.

Згідно із статтею 22 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" споживачі питної води зобов'язані, зокрема, не перешкоджати здійсненню контролю за технічним станом інженерного обладнання в приміщеннях; утримувати в належному технічному і санітарному стані водопровідні мережі та обладнання; забезпечувати безперешкодний доступ відповідальних представників підприємств питного водопостачання до власних водопровідних мереж та обладнання для контролю за рівнем споживання питної води, а також для виконання відключення і обмеження споживання відповідно до встановленого порядку. В разі перешкоди у доступі зазначених представників до водопровідних мереж та обладнання споживача посадові особи такого споживача несуть відповідальність відповідно до закону

У відповідності до статті 23 вищезазначеного закону підприємства питного водопостачання та централізованого водовідведення мають право, зокрема, здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків та споруд, вимагати термінового усунення витоків з водопровідних мереж та обладнання, забезпечувати встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку питної води відповідно до Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання".

Розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються на основі показів засобів обліку. Водокористування вважається безобліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними. У разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу. Розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць (пункти 3.1., 3.2., 3.3., 3.4. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Мінжитлкомунгоспу 27.06.2008 року № 190).

Згідно з пунктами 5.1., 5.8., 5.10. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Мінжитлкомунгоспу 27.06.2008 року № 190, облік відпущеної питної води та прийнятих стоків здійснюється виробником і споживачами засобами вимірювальної техніки, які занесені до Державного реєстру або пройшли державну метрологічну атестацію. У разі наявності одного вводу до будівлі, що має протипожежно-господарський водопровід, влаштування обвідної лінії засобу обліку обов'язкове. На обвідній лінії монтується електрифікована засувка, яка пломбується у закритому стані виробником. Засоби обліку в місцях їх приєднання до трубопроводів повинні бути опломбовані представником виробника і захищені від несанкціонованого втручання в їх роботу, яке може порушити достовірний облік кількості отриманої води. Засувки на обвідних лініях повинні бути опломбовані виробником. Неопломбовані засоби обліку до експлуатації не допускаються.

Пунктами 5.13., 5.18. Правил № 190 визначено, що споживач забезпечує захист приміщень, де розташовані вузли обліку, від ґрунтових, талих і дощових вод та інших шкідливих впливів, утримує зазначені приміщення в належному стані; не допускає доступу сторонніх осіб і забезпечує доступ представників виробника за службовими посвідченнями до засобів обліку, водопровідних пристроїв та обладнання. Споживач відповідає за цілісність та збереження засобів обліку, пломб і деталей пломбування, встановлених представниками територіальних органів Держспоживстандарту та виробником в місцях з'єднань засобів обліку, запірної арматури, манометра та іншого обладнання вузла обліку незалежно від місця його розташування. Знімати засоби обліку, здійснювати будь-які заміни їх частин або зміни положення на водомірному вузлі, де їх встановлено, знімати пломби, накладені органами Держспоживстандарту або виробником, має право лише виробник або споживач за дозволом виробника. У разі самовільних дій споживач сплачує витрату води згідно з пунктами 3.3, 3.4 цих Правил.

У пунктах 5.21., 5.22. Правил № 190 встановлено, що зняття показів засобів обліку здійснюється представником виробника у присутності споживача або самим споживачем. Виробник перевіряє правильність зняття споживачем показів засобів обліку води та надання ним відомостей про обсяги і показники якості скинутих стічних вод. Якщо перевіркою будуть встановлені розбіжності між показами засобів обліку та поданими споживачем відомостями, виробник проводить перерахунок кількості поданої питної води і обсягів скинутих стічних вод за період від попередньої перевірки до моменту виявлення розбіжності згідно з показниками засобів обліку. Цей перерахунок здійснюється за умови, якщо виробником не було виявлено фактів штучного втручання в роботу засобів обліку, їх виходу з ладу або пошкодження пломб. Порядок та терміни зняття показів засобів обліку визначаються відповідно до договору. У разі зняття показів засобів обліку представник виробника зобов'язаний перевіряти цілісність пломб на засобах обліку, гідрантах, запірній арматурі та інших водопровідних пристроях, що перебувають у віданні споживача, а також пересвідчитись у відсутності витоку води у мережі споживача.

Розрахунки за використану воду згідно з показами засобів обліку здійснюються з моменту опломбування їх з'єднувальних частин до вузла обліку представником виробника (пункт 5.23. Правил № 190).

За загальними правилами судового процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (стаття 74 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 1 статті 91 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

При цьому, слід зазначити, що доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

Обов'язок доказування визначається предметом спору. За загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Доводи та мотиви відхилення аргументів, викладених позивачем в апеляційній скарзі, доводи та мотиви за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача 109 373 грн. 79 коп. стало нарахування йому позивачем суми боргу за порушення Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України на підставі акту від 04.08.2017 року № 4775, з якого вбачається, що при проведенні перевірки Товариством з обмеженою відповідальністю "Інфокс", м. Київ в особі філії "Інфоксводоканал", м. Одеса було виявлено, що на приладі обліку водоспоживання відповідача ЛК-20х № 2039593 є порушеною цілісність пломби № ОД9870 по обвідній лінії, засувка у робочому стані.

Зазначений акт підписаний представниками філії "Інфоксводоканал", м. Одеса, а зі сторони Товариства з обмеженою відповідальністю "Главбуд Плюс", м. Одеса - ОСОБА_3

В обґрунтування своєї правової позиції, відповідач стверджує, що особа, яка підписала вищезазначений акт (ОСОБА_3.) у липні, серпні 2017 року не була працівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Главбуд Плюс", м. Одеса, на підтвердження чого, до суду першої інстанції було надано платіжні доручення від 19.09.2017 року № 775, від 18.08.2017 року № 763 про сплату єдиного внеску за липень, серпень 2017 року, квитанції № 2, звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за липень, серпень 2017 року.

З урахуванням вищезазначених доказів, суд першої інстанції дійшов висновку, що акт від 04.08.2017 року № 4775 не підтверджує порушення цілісності пломби та/або опломбіровочного з'єднання на приладі обліку води відповідача, а отже, не підтверджує факту безоблікового водокористування відповідачем, оскільки складений в односторонньому порядку, через те, що особа, яка його підписала, а саме: механік ОСОБА_3, не був працівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Главбуд Плюс", м.Одеса у липні, серпні 2017 року.

Оцінивши наявні у справі матеріали та докази, судова колегія Одеського апеляційного господарського суду зазначає наступне.

У розділі 7 договору, який позивачем визначено в якості підстави позову, а саме: в пункті 7.6. сторони в добровільному порядку, без заперечень та зауважень передбачили, що для укладання цього договору споживач зобов'язаний надати, зокрема, копію наказу про призначення відповідальних осіб за водокористування та проведення розрахунків по кожному об'єкту.

Тобто, відповідно до зазначеного пункту, відповідачем мали бути призначені відповідальні особи за водокористування, які повинні відповідати за технічний стан мереж, споруд по кожному об'єкту абонента, з чого випливає, що саме такі особи уповноважені приймати участь в складанні актів обстежень таких об'єктів.

Проте, в матеріалах справи відсутня копія вищезазначеного наказу, але є наявною анкета водокористувача, в якій в пункті 9 зазначений уповноважений відповідальний представник відповідача за водопостачання та за взаємовідносини з позивачем з питань водопостачання та розрахунків - ОСОБА_4

Матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів (зокрема, довіреності) на підтвердження того, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Главбуд Плюс", м. Одеса механік ОСОБА_3, який підписав акт від 04.08.2017 року №4775, призначався відповідальною особою відповідача за водокористування або був уповноважений підприємством відповідача на підписання спірного акту та приймання участі в засіданні технічної комісії.

В зв'язку з чим, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо того, що наявні в матеріалах справи докази не підтверджують порушення цілісності пломби та/або опломбіровочного з'єднання на приладі обліку води відповідача, а отже, не підтверджують факту безоблікового водокористування відповідачем, в зв'язку з тим, що акт від 04.08.2017 року № 4775 складений в односторонньому порядку, через те, що доказів на підтвердження того, що особа, яка його підписала, а саме: механік ОСОБА_3, був відповідальною особою відповідача за водокористування або уповноваженою особою на здійснення певних дій.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження факту порушення саме відповідачем цілісності саме пломби, яка була передана йому на зберігання (висновку експертизи, фотофіксації тощо) матеріали справи не містять. До того ж, доводи апеляційної скарги позивача на те, що на території промбази відповідача та на засіданні комісії був тільки цей представник відповідача і тому у нього не виникало сумнівів щодо його повноважень судовою колегією розглянуті та відхилені, оскільки останній мав при здійсненні перевірки обов'язково перевірити наявність повноважень у особи, який нібито був представником відповідача при оформленні факту порушення.

В зв'язку з вищезазначеним, проведення позивачем нарахувань у відповідності до пунктів 5.18., 3.3., 3.4. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Мінжитлкомунгоспу 27.06.2008 року № 190 є безпідставним.

Також, судова колегія зазначає, що місцевий господарський суд помилково у рішенні нумерує кожен з абзаців, оскільки нормами чинного законодавства не передбачено такої нумерації. Зокрема, статтею 238 Господарського процесуального кодексу України визначено структуру і зміст рішення, проте не вказано про необхідність нумерувати кожен з абзаців у судовому рішенні.

За приписами статті 277 Господарського процесуального кодексу України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

У даному випадку виявлені помилки не призвели до прийняття місцевим господарським судом невірного висновку у справі, тому не можуть бути підставою для скасування рішення Господарського суду Одеської області.

За таких обставин, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Одеської області від 29.05.2018 року у справі №916/572/18 відповідає обставинам справи та вимогам закону за мотивами, викладеними в постанові суду апеляційної інстанції, і достатніх правових підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс", м. Київ в особі філії "Інфоксводоканал", м. Одеса на рішення Господарського суду Одеської області від 29.05.2018 року у справі № 916/572/18 залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 29.05.2018 року у справі № 916/572/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Вступна і резолютивна частина постанови проголошені в судовому засіданні 07.05.2018 року, повний текст постанови складено 09 серпня 2018 року.

Головуючий суддя Г.І. Діброва
Судді Н.М. Принцевська
А.І. Ярош