ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2018р. Справа №914/882/18

За позовом: Приватного підприємства «Чек», м. Львів,

до відповідача: ОСОБА_1 економічного розвитку Львівської міської ради,

м. Львів,

про: визнання протиправним та скасування акту обстеження відкритого літнього майданчика від 12.09.2017р.; визнання протиправним та скасування акту обстеження відкритого літнього майданчика від 04.10.2017р.

Суддя Козак І.Б.

при секретарі Гелеш Г.М.

Представники:

від позивача: не зявився,

від відповідача: не зявився.

На розгляд господарського суду Львівської області Приватним підприємством «Чек» подано позов до відповідача ОСОБА_1 економічного розвитку Львівської міської ради про визнання недійсними актів обстеження.

Ухвалою суду від 18.05.2018р. залишено позовну заяву без руху для усунення недоліків позивачем. 04.06.2018р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 03.07.2018р. Ухвалою суду від 31.07.2018р. строк підготовчого провадження продовжувався за заявою позивача. Ухвалою суду від 15.08.2018р. закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 20.08.2018р.

20.08.2018р. відбувається розгляд справи по суті.

У судове засідання 20.08.2018р. представник позивача не зявився. Позовні вимоги з урахуванням клопотання про уточнення позовних вимог (вх.2146/18 від 15.08.2018) обґрунтовуються тим, що Галицькою РА ЛМР неправомірно, на думку позивача, складено Акти обстеження відкритого літнього майданчика від 12.09.2017р. та від 25.10.2017р. Зазначеними актами встановлено невідповідність літнього майданчика за адресою: м. Львів, вул.Городоцька, 83а погодженому проекту такого майданчика. Оскільки ПП «Чек» не отримувало жодних актів, вважає що дії відповідача є неправомірними, тому просить визнати протиправним та скасувати акт обстеження відкритого літнього майданчика від 12.09.2017р.; визнати протиправним та скасувати акт обстеження відкритого літнього майданчика від 04.10.2017р.

Відповідач у судове засідання 20.08.2018р. не зявився, причин неприбуття не повідомив. У відзиві на позов (вх.№22145/18 від 15.06.2018р.) заперечив проти позову повністю з підстав того, що ОСОБА_1 економічного розвитку Львівської міської ради не порушує жодним чином права та інтереси позивача. Відтак, просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і обєктивно зясувавши усі обставини справи в їх сукупності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.

29.08.2017р. між Управління комунальної власності ОСОБА_1 економічного розвитку Львівської міської ради (орендодавець) та Приватним підприємством «Чек» (орендар) укладено договір №Г-222-2017 (П) на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди для розміщення відкритого літнього майданчика. За умовами цього договору орендодавець надає орендарю у тимчасову оренду конструктивний елемент благоустрою комунальної власності площею 160,00 кв.м (тротуар, газон, тощо) для розміщення відкритого літнього майданчика за адресою: м. Львів, вул.Городоцька, 83А. Невідємною частиною цього договору є паспорт літнього майданчика від 25.07.2017р. №222-2017 з вказаним у ньому розміром орендованої площі.

12.09.2017р. працівниками Галицької районної адміністрації складено Акт обстеження відкритого літнього майданчика на відповідність погодженому проекту (первинне обстеження), в якому зазначено що площа майданчика відповідає погодженій, але виявлено: встановлене шатро з планками на металевих опорах, встановлена барна стійка, холодильне обладнання, мангал, умивальник.

02.10.2017р. працівниками Галицької районної адміністрації складено Акт обстеження відкритого літнього майданчика на відповідність погодженому проекту (повторне обстеження), в якому зазначено, що вимоги адміністрації виконано частково (лист від 14.09.2017р.), демонтовано барну стійку. Виявлено: встановлено шатро з планками на металевих опорах, холодильник, мангал, умивальник.

У матеріалах справи міститься рахунок-фактура №СФ-0016981 від 24.10.2017р. на суму 38831,20 грн., виставлений УКВ ДЕР ЛМР до ПП «Чек» за оренду ОКЕБ; Акт №ОУ-0017013 здачі-прийняття робіт (надання послуг) на суму 38831,20 грн., який позивачем не підписаний.

Листом №2302-вих-6597 від 17.11.2017р. Управління комунальної власності ОСОБА_1 економічного розвитку ЛМР повідомило ПП «Чек» про донарахування Управлінням орендної плати у розмірі 38831,20 грн. на підставі п.4.5 договору за невідповідність встановленого майданчика погодженому проекту.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

У відповідності з ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом положень статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Аналогічні положення містяться й у статтях 525, 526 ЦК України.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Зміст позовних вимог - спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них(п.4 ч.3 ст.162 цього ж кодексу.

Позивачем всупереч зазначеним вище положенням чинного законодавства не доведено суд, яким чином ОСОБА_1 економічного розвитку ЛМР порушив права чи законні інтереси ПП «Чек», оскільки оскаржувані Акти обстеженні літнього майданчика не складалися працівниками ОСОБА_1, Договір №Г-222-2017 (П) на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди для розміщення відкритого літнього майданчика укладався з Управління комунальної власності ДЕР ЛМР, рахунки на оплату згідно договору теж виставлялися управлінням. Враховуючи наведене, відсутні підстави для задоволення позову повністю, оскільки позивачем не доведено належними і допустимими доказами порушення його прав/охоронюваних законом інтересів відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судові витрати в силу вимог ст. 129 ГПК України залишаються за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 86, 129, 219-221, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

3. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України/

4. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 22.08.2018р.

Суддя Козак І.Б.