ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/23209/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І.В. (головуючий), Пількова К.М. і Селіваненка В.П.,

учасники справи:

позивач - приватне підприємство "Оліяр",

відповідач - публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк",

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.02.2018 (головуючий суддя Лиськов М.О.)

та постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.05.2018 (головуючий суддя - Андрієнко В.В., судді: Сітайло Л.Г., Власов Ю.Л.)

у справі № 910/23209/16

за позовом приватного підприємства "Оліяр" (далі - ПП "Оліяр")

до публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (далі - Банк)

про відшкодування збитків у розмірі 1 258 228,00 грн.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

ПП "Оліяр" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Банку про стягнення 1 042 579,00 грн. завданих збитків, 81 099,00 грн. процентів за користування грошовими коштами та 134 550,00 грн. пені.

Рішенням господарського суду міста Києва від 18.01.2017 у справі № 910/23209/16, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 20.06.2017, позов задоволено повністю з посиланням на його обґрунтованість.

У січні 2018 року Банк звернувся до суду із заявою про перегляд рішення господарського суду міста Києва від 18.01.2017 у справі № 910/23209/16 за нововиявленими обставинами. В обґрунтування поданої заяви Банк посилався на те, що постановою Вищого господарського суду України від 12.12.2017 зі справи № 914/740/17 скасовано рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації "Всеукраїнська інвестиційна асоціація" від 08.08.2016 у справі № 280/07.16 за позовом ТОВ "Експрес Логістик" до ПП "Оліяр" про стягнення 1 035 000,00 грн. штрафу, яке було підставою для подання позову ПП "Оліяр" до Банку про стягнення збитків.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.02.2018, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.05.2018, у задоволенні заяви Банку про перегляд рішення господарського суду міста Києва від 18.01.2017 у справі № 910/23209/16 за нововиявленими обставинами відмовлено з посиланням на те, що обставини, на які вказував Банк у заяві, не є нововиявленими у розумінні приписів статті 320 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України; в редакції, чинній з 15.12.2017).

Банк, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, просить суд касаційної інстанції судові акти попередніх інстанцій зі справи скасувати, прийняти нове рішення про задоволення заяви Банку про перегляд рішення господарського суду міста Києва від 18.01.2017 у справі № 910/23209/16 за нововиявленими обставинами. Так, згідно з доводами Банку, викладеними у касаційній скарзі:

- суди попередніх інстанцій "підійшли" до розгляду заяви Банку формально, не врахувавши того, що на момент ухвалення рішення у справі № 910/23209/16 за нововиявленими обставинами відсутні збитки, яких зазнало ПП "Оліяр" у зв'язку з невиконанням умов договору купівлі-продажу від 26.02.2016 № 26/02/16-1/1, який укладений з ТОВ "Експрес Логістик";

- суд апеляційної інстанції не надав оцінки тій обставині, що заяву Банку про перегляд рішення господарського суду міста Києва від 18.01.2017 у справі № 910/23209/16 за нововиявленими обставинами розглянув суддя Лиськов М.О., який ухвалив рішення у справі № 910/23209/16, про перегляд якого за нововиявленими обставинами йдеться, тобто вказаний суддя переглянув за нововиявленими обставинами "своє ж" рішення.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Розгляд касаційної скарги Банку здійснено судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи, у відповідності до частини п'ятої статті 301 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017).

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до приписів частини першої статті 320 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017) рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з приписами частини другої статті 320 ГПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Водночас відповідно до частини третьої статті 35 ГПК України (в редакції, чинній станом на час ухвалення рішення у справі № 910/23209/16), яка кореспондується з приписами частин четвертої та восьмої статті 75 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017), обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, як вірно зазначено судами попередніх інстанцій, обставини, які встановлені рішенням третейського суду, підлягають доказуванню у загальному порядку при розгляді справи господарським судом. Рішення третейського суду не є судовим рішенням у розумінні приписів частини другої статті 320 ГПК України.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що підставою для прийняття судового рішення у справі № 910/23209/16 про задоволення позову стали встановлені судом обставини, зокрема щодо наявності складу цивільного правопорушення, відповідно існування підстав для стягнення з Банку завданих ПП "Оліяр" збитків. Обставини, встановлені рішенням постійно діючого третейського суду при Асоціації "Всеукраїнська інвестиційна асоціація" від 08.08.2016 у справі № 280/07.16 за позовом ТОВ "Експрес Логістик" до ПП "Оліяр" про стягнення 1 035 000,00 грн. штрафу, не могли мати (та не мали) преюдиціального значення у справі № 910/23209/16, і такі обставини встановлювалися судом у загальному порядку.

З урахуванням наведеного суди попередніх інстанцій дійшли неспростовного висновку про те, що обставини, на які вказував Банк у заяві, не є нововиявленими у розумінні приписів статті 320 ГПК України, у зв'язку з чим на законних підставах відмовили у задоволенні заяви Банку про перегляд рішення у справі № 910/23209/16 за нововиявленими обставинами, залишивши в силі рішення господарського суду міста Києва від 18.01.2017 у вказаній справі.

Аргументи касаційної скарги висновків, покладених в основу оскаржуваних судових актів, не спростовують. При цьому посилання Банку на те, що суддя Лиськов М.О. не мав права переглядати за нововиявленими обставинами рішення у справі № 910/23209/16, яке він же й ухвалював, Касаційний господарський суд відхиляє з огляду на те, що відповідно до частини п'ятнадцятої статті 32 ГПК України розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами здійснюється тим самим складом суду, який ухвалив рішення, що переглядається, якщо справа розглядалася суддею одноособово або у складі колегії суддів.

Водночас відповідно до статті 36 ГПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з виключними обставинами у цій справі.

Недопустимості участі судді у розгляді заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у випадку, якщо такий суддя брав участь у вирішенні цієї справи в суді першої інстанції і рішення зі справи не було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, чинне процесуальне законодавство не передбачає.

Згідно з положеннями статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

З огляду на викладене Касаційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишити касаційну скаргу Банку без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін, як такі, що ухвалені з додержанням норм процесуального права.

У зв'язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін судові акти попередніх інстанцій, а також враховуючи, що учасники справи не подавали заяв про розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись статтями 308, 309, 315 ГПК України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду міста Києва від 21.02.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.05.2018 у справі № 910/23209/16 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя К. Пільков

Суддя В. Селіваненко