РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2018 м. Київ Справа № 910/14550/17

За позовом: публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ";

до: публічного акціонерного товариства "КИЇВГАЗ";

про: стягнення 6.307.780,45 грн.

Суддя Балац С.В.

Секретар судового засідання Кучерява О.М.

Представники:

позивача: Тютюнник С.В.;

відповідача: Данилевський О.М.

С У Т Ь С П О Р У:

Публічне акціонерне товариство "УКРТРАНСГАЗ" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до публічного акціонерного товариства "КИЇВГАЗ" про стягнення 6.307.780,45 грн.

Позов мотивовано тим, що відповідач не виконав свої зобов'язання за Договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/П19 від 28.09.2011, у зв'язку з чим, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем, за розрахунком позивача станом на 22.08.2017, яка становить:

- основний борг - 5.487.141,64 грн.;

- пеня - 533.091,24 грн.

- 3 % річних від простроченої суми - 64.327,10 грн.

- інфляційні втрати - 223.220,47 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 31.08.2017 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/14550/17. Розгляд даної справи призначено судом на 02.10.2017.

В судових засіданнях 02.10.2017 та 09.10.2017 оголошено перерви до 09.10.2017 та 11.10.2017 відповідно.

В судовому засіданні 11.10.2017 представник позивача подав до суду додаткові пояснення, у яких просить задовольнити позовні вимоги та стягнути 961.391,30 грн. основного боргу, 533.091,24 грн. пені, 3 % річних в розмірі 64.327,10 грн. та інфляційні втрати в розмірі 223.220,47 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 11.10.2017 у № 910/14550/17, для правильного визначення розміру заборгованості основного боргу, пені, 3 % річних та інфляційних втрат, призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03680 м. Київ, вул. Смоленська, 6.).

До господарського суду надійшов лист Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, яким останній повернув матеріали справи та повідомив про залишення ухвали суду про призначення експертизи без виконання у зв'язку з тим, що оплата за проведення експертизи не здійснена.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 26.03.2018 провадження у справі № 910/14550/17 поновлено та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 23.04.2018.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив з урахуванням плати заборгованості за вказаний позивачем період, а також неправомірність нарахування пені, 3 % річних та інфляційних втрат.

Позивач скориставшись своїм правом, наданим ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відповідь на відзив, в якій вказано про часткову оплату відповідачем наданих послуг та наявність заборгованості за жовтень 2016 на суму 961.391,30 грн.

В підготовчому судовому засіданні 23.04.2018 оголошено перерву до 16.05.2018.

До господарського суду надійшли заперечення відповідача, в яких останній вказав про те, що заборгованість за жовтень 2016 не відноситься до предмету розгляду у даній справі, а також про те, що обсяг спожитого газу відповідачем в жовтні 2016 підтверджується на суму 805.194,12 грн.

До господарського суду надійшла заява позивача про зміну предмету позову, в якій останній вказує про невірно зазначений період заборгованості відповідача за укладеним між сторонами спору договором, а саме - невірне зазначення місяця у 2016 році, замість жовтня - грудень.

Ухвалами-повідомленнями від 21.05.2018 сторони процесу повідомлені про призначення підготовчого засідання на 30.05.2018.

До господарського суду надійшла заява відповідача про зменшення неустойки, яка мотивована винятковістю обставин, що призвели до виникнення заборгованості.

В підготовчому судовому засіданні 30.05.2018 оголошено перерву до 25.06.2018.

Відповідач звернувся до суду із доповненнями на відзив, в який вказує на неузгодженість між сторонами спору обсягу спожитого відповідачем газу за жовтень 2016 та про хибність тверджень позивача про те, що заборгованість відповідача за жовтень підтверджена належним чином.

В підготовчому судовому засіданні 25.06.2018 суд на місці ухвалив: закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 27.06.2018.

Позивач звернувся до суду із відповіддю на доповнення до відзиву, в якій вказав про те, що надісланий відповідачем попередній акт приймання-передачі природного газу за жовтень 2016 є неналежним та недопустимим доказом, оскільки оформлений з порушенням умов закону та технічної угоди № 10-03-92.

В судових засіданнях 27.06.2018, 16.07.2018 та 25.07.2018 оголошено перерву до 16.07.2018, 25.07.2018 та 06.08.2018 відповідно.

В судовому засіданні 06.08.2018 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши уповноважених представників сторін по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між дочірньою компанією "УКРТРАНСГАЗ" національної акціонерної компанії "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" (правонаступником якої є публічне акціонерне товариство "УКРТРАНСГАЗ"), як газотранспортне підприємство, (далі - позивач) та публічним акціонерним товариством "КИЇВГАЗ", як замовником, (далі - відповідач) укладено договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 28.09.2011 № № /П19 (далі - Договір), відповідно предмету якого позивач зобов'язується надати відповідачу послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу відповідача від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення - газорозподільних станцій (далі - ГРС), а відповідач зобов'язується внести плату за надані послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами в розмірі, у строки та порядку, передбачені умовами Договору.

Положеннями п. 3.1. Договору передбачено, що послуги з транспортування газу оформлюються позивачем і відповідачем актами наданих послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами (далі - акти наданих послуг).

Пунктами 3.2, 3.3, 3.4 Договору сторони погодили, що позивач до п'ятнадцятого числа місяця, наступного за звітним, направляє відповідачу два примірники акта наданих послуг за звітний місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою позивача.

Відповідач протягом двох днів з дати одержання акта наданих послуг зобов'язується повернути позивачу один примірник оригіналу акта наданих послуг, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою відповідач, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг.

Акти наданих послуг є підставою для проведення остаточних розрахунків відповідача з позивачем.

Згідно п. 5.4 Договору, вартість фактично наданих позивачем відповідачу послуг за звітний місяць визначається на підставі акта наданих послуг.

Відповідно до п. 5.5 Договору, оплата вартості послуг за транспортування газу здійснюється замовником (крім гарантованого постачальника) шляхом перерахування грошових коштів на рахунок газотранспортного підприємства на умовах 100 % попередньої оплати за десять днів до початку місяця, у якому буде здійснюватися транспортування газу. Замовник самостійно визначає розмір суми платежу попередньої оплати як добуток тарифу та планового обсягу газу на відповідний місяць. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Згідно з п. 7.3 Договору, що у разі порушення відповідачем строків оплати, передбачених розділом 5 Договору, із відповідача стягуєтеся пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Умовами п. 11.1 Договору, зокрема, визначено, що Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Виходячи із змісту правовідносин, останні є відносинами з надання послуг, тому, права і обов'язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 63 Цивільного кодексу України.

Положеннями ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Позивач вказує, що відповідачу надані послуги за Договором в квітні-грудні 2016 а також в січні-червні 2017 на загальну суму 11.682.483,56 грн., відповідно до актів наданих послуг, проте у зв'язку з частковою оплатою відповідачем наданих послуг у останнього перед позивачем наявна заборгованість за жовтень 2016 та за січень-червень 2017 на загальну суму 5.487.141,64 грн.

Враховуючи, що у правовідносинах сторін даного спору має місце допущене з боку відповідача порушення грошового зобов'язання за Договором, позивачем заявлені вимоги про застосування до відповідача господарської санкції у вигляді пені в розмірі 533.091,24 грн., а також відповідальності на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України шляхом стягнення 3 % річних в сумі 64.327,10 грн. та інфляційних втрат в сумі 223.220,47 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з урахуванням такого.

Приписами пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

В поданій до суду відповіді на відзив, позивач вказує, що відповідачем частково здійснений розрахунок за надані послуги за Договором, а також про те, що у відповідача наявні заборгованість за жовтень 2016 в сумі 961.391,30 грн.

Приймаючи до уваги часткову сплату відповідачем основної заборгованості за Договором суд дійшов висновку, що провадження справі в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 4.525.750,34 грн. - підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Вирішуючи даний спір в частині стягнення з відповідача заборгованості за жовтень 2016 суд зазначає наступне.

Обгрунтовуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за жовтень 2016 позивач здійснює посилання на акт наданих послуг від 31.10.2016 № 10-16-/П19, який підписаний лише зі сторони позивача та відповідно до якого останнім надані послуги за Договором в обсязі 1.522,617 тис. куб. м. на суму 972.404,12 грн.

В свою чергу, відповідачем, виявивши невідповідність в зазначеному вище акті складено власну редакцію акту, а саме: акту від 31.10.2016, із зазначенням обсягу газу та вартості послуг - 1.260,795 тим. кв.м. на суму 805.194,12 грн., який відповідає обсягу газу, що був використаний відповідачем у жовтні 2016.

Відповідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

В матеріалах справи наявні акти приймання-передачі природного газу, а саме:

- акт приймання-передачі природного газу від 31.10.2016, складений між дочірнім підприємством "КИЇВГАЗЕНЕРДЖИ" та відповідачем про те, що відповідно до умов договору від 31.10.2016 № КГЕ-18 дочірнє підприємство "КИЇВГАЗЕНЕРДЖИ" передає, а відповідач приймає природний газ для виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат у жовтні 2016 в обсязі 15,659 тис.кв.м.;

- акт приймання-передачі природного газу від 31.10.2016, складений між публічним акціонерним товариством "НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" та відповідачем про те, що відповідно до умов договору від 30.12.2015 № 16-012-В публічне акціонерне товариство "НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" передає, а відповідач приймає імпортований природний газ для забезпечення власних потреб у жовтні 2016 в обсязі 19,460 тис.кв.м.;

- акт приймання-передачі природного газу при відборі шляхом заміщення з ПСГ від 22.11.2016 № 296/09-16, складений між сторонами спору про те, що згідно договору на зберігання (закачування, зберігання, відбір) природного газу від 15.04.2015 № в жовтні 2016 позивач здійснив відбір природного газу шляхом заміщення з ПСГ, а відповідач прийняв природний газ в обсязі 1.225,676 тис.кв.м.

Враховуючи те, що вказані вище акти приймання-передачі природного газу підтверджують обсяг спожитого відповідачем газу у вигляді надання послуг за Договором в розмірі 1.260,795 тим. кв.м. на суму 805.194,12 грн., позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за жовтень 2016 за укладеним між сторонами спору Договором підлягають задоволенню в сумі 805.194,12 грн.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Поряд з цим, ст. 549 Цивільного кодексу України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Крім того, частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так судом, з метою визначення розміру заборгованості відповідача, зокрема, пені, 3 % річних та інфляційних втрат, призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Проте, призначена судом економічна експертиза закладом експертизи проведена не була у зв'язку з відсутністю оплати за її проведення.

Приймаючи до уваги те, що ухвалою від 11.10.2017 № 910/14550/17 зобов'язано провести оплату економічної експертизи саме позивача, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі - 533.091,24 грн., 3 % річних в сумі - 64.327,10 грн. та інфляційних втрат в сумі - 223.220,47 грн. задоволенню не підлягають з урахуванням невизначеності розрахунків таких сум.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідачем поданий до суду розрахунок судових витрат від 16.07.2018 № 2095/09, який складається із шести пунктів.

За висновками суду пункти 1 та 2 вказаного розрахунку не підлягають задоволенню та покладенню на позивача, оскільки ухвалою Верховного суду від 19.03.2018 № 910/14550/17 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою відповідача на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 20.11.2017 про відкладення розгляду апеляційної скарги.

Приписами частини 11 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов'язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. В такому випадку сторони звільняються від обов'язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Решта судових витрат, зазначених в розрахунку відповідача в загальній сумі 60,00 грн. (пункти 3, 4, 5, 6) підлягають покладенню на позивача, з урахуванням приписів частини 11 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, шляхом зарахування зазначеної суми в рахунок присудженої до стягнення з відповідача суми судового збору (12.077,91 грн. - 60,00 грн. = 12.017,91 грн.).

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 231, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Провадження у справі в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 4.525.750,34 грн. - закрити.

3. Стягнути з публічного акціонерного товариства "КИЇВГАЗ" (01103, м.Київ, ВУЛИЦЯ МИХАЙЛА БОЙЧУКА, будинок 4Б, ідентифікаційний код: 03346331) на користь публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" (01021, м.Київ, КЛОВСЬКИЙ УЗВІЗ, будинок 9/1, ідентифікаційний код: 30019801) основну заборгованість в сумі 805.194 (вісімсот п'ять тисяч сто дев'яносто чотири) грн. 12 коп. судові витрати в сумі 12.017 (дванадцять тисяч сімнадцять) грн. 91 коп.

4. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 16 серпня 2018 року

Суддя С.В. Балац