ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2018 справа № 908/329/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача): суддів: при секретарі судового засідання: за участю представників: від позивача: від відповідача: ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5, довіреність №01/44-1042Д від 21.12.2017 р., посвідчення №472 від 16.12.2010 р. ОСОБА_6 (адвокат), довіреність №311 від 20.04.2018 р., посвідчення адвоката №0998 від 31.08.2017 р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Енергоринок», м. Київ
на ухвалу господарського суду Запорізької області
постановлену07.06.2018 (повний текст ухвали складено та підписано 14.06.2018) у м. Запоріжжі
у справі№ 908/329/16 (суддя Т.А. Азізбекян)
за позовомДержавного підприємства «Енергоринок», м. Київ
до проПублічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», м. Запоріжжя стягнення суми
В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 07.06.2018 р. (повний текст 14.06.2018 р.) у справі №908/329/16 заяву Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», м. Запоріжжя про розстрочення виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 14.03.2016 у справі №908/329/16 задовольнено частково. Розстрочено виконання рішення господарського суду Запорізької області від 14.03.2016 у справі № 908/329/16 щодо стягнення з Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14, ) на користь Державного підприємства «Енергоринок» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27, ) 347 218 150 грн. 58 коп. на шість місяців з червня по листопад 2018 року зі сплатою рівними частинами, наступним чином: до 30 (включно) червня 2018 - 57 869 691 грн. 76 коп., до 31 (включно) липня 2018 - 57 869 691 грн. 76 коп., до 31 (включно) серпня 2018 - 57 869 691 грн. 76 коп., до 30 (включно) вересня 2018 - 57 869 691 грн. 76 коп., до 31 (включно) жовтня 2018 - 57 869 691 грн. 76 коп., до 30 (включно) листопада 2018 - 57 869 691 грн. 78 коп., відповідно до графіку.

Державнне підприємство «Енергоринок», м. Київ, не погодившись з прийнятою ухвалою подав апеляційну скаргу №01/44-7513 від 11.06.2018 р., в якій просить скасувати спірну ухвалу суду через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Підставами для задоволення вказаних апеляційних вимог апелянт зазначає наступне:

Заборгованість ПАТ «Запоріжжяобленерго» за електроенергію, куповану на Оптовому ринку електричної енергії України у 2015 році є найбільшою серед енергопостачальних компаній (без врахування заборгованості енергопостачальних компаній, що провадять свою діяльність на тимчасово неконтрольованій території) боржників та становить 90,5% від всією заборгованості за 2015 рік, що складає 237,3 млн. грн.

Відзначає, що заборгованість ПАТ «Запоріжжяобленерго» за електричну енергію придбану у 2018 році складає 100,8 млн. грн.

Станом на 31.05.2018 р. ПАТ «Запоріжжяобленерго» має невиконані зобовязання щодо сплати за діючими договорами реструктуризації та рішеннями суддів про розстрочення заборгованості у сумі 1 252,123 млн. грн., що становить 28,84 % від загальнодержавного боргу енергопостачальних компаній України.

В обґрунтування скарги також, вказує, що з 2014 р. почалося штучне виведення коштів з балансу товариства, різко знизилась його платоспроможність, що призвело до накопичення та збільшення заборгованості останнього.

Наголошує, що за даним фактом, зокрема, Національним антикорупційним бюро України порушено кримінальне провадження №0000001 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 Кримінального кодексу України, а саме привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем.

За результатом укладення наведених договорів стало порушення механізму розрахунків на оптовому ринку електричної енергії України визначеного Законом України «Про електроенергетику», та штучного блокування надходження коштів до ДП «Енергоринок» в сумі, що перевищує 500 млн. грн.

Також, апелянт вказує, що несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобовязань призводить до неможливості виконання позивачем зобовязань перед генеруючими компаніями та дисбалансу платежів на ОРЕ в цілому.

Вважає, що ризики при збитковій підприємницькій діяльності несе сам субєкт господарювання, а відповідно нерентабельність та неприбутковість відповідача стосується діяльності самого відповідача, у звязку з чим наведені ризики не можуть бути ризиками іншої сторони, оскільки в протилежному випадку порушується принцип збалансованості інтересів сторін.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 03.07.2018р. сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Чернота Л. Ф., судді: Попков Д.О., Радіонова О.О.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 03.07.2018р., керуючись ст.ст. 234,235,262 Господарського процесуального кодексу України, було відкрито апеляційне провадження у справі № 908/329/16 та встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 16.07.2018 р. включно до канцелярії суду разом з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи в порядку ч. 2 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України.

Розпорядженням Донецького апеляційного господарського суду №572/2018 від 16.07.2018 р. на підставі службової записки головуючого судді (судді-доповідача) Черноти Л.Ф. від 16.07.2018 р. у зв'язку з перебуванням у відпустках суддів зі складу колегії ОСОБА_3 та ОСОБА_2, для вирішення питання щодо призначення апеляційного провадження, відповідно до Прикінцевих положень Змін до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 (у редакції рішення від 02 березня 2018 року №17), на підставі пунктів 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду (у редакції від 15.09.2016 року), п.11.1, 11.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу Донецького апеляційного господарського суду було призначено повторний автоматизований розподіл справи № 908/329/16.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2018 р. було сформовано склад колегія (за наявності): головуючий суддя Чернота Л.Ф., Стойка О.В., Зубченко І.В.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 16.07.2018 р., керуючись ст.ст. 234,268,270 Господарського процесуального кодексу України призначено апеляційну скаргу Державного підприємства Енергоринок, м. Київ на ухвалу господарського суду Запорізької області від 07.06.2018 р. по справі №908/329/16 до розгляду на 30.07.2018 р. об 15:00 год.

17.07.2018 р. на поштову адресу Донецького апеляційного господарського суду від Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», м. Запоріжжя надійшов відзив на апеляційну скаргу №008-32/11049 від 13.07.2018 р., в якому останній просить, керуючись ст.ст. 263,275 Господарського процесуального кодексу України залишити ухвалу господарського суду Запорізької області від 07.06.2018 р. у справі №908/329/16 без змін, апеляційну скаргу ДП «Енергоринок» без задоволення. Судова колегія розглянула вищенаведений відзив та долучила його до матеріалів справи.

19.07.2018 р. на електронну адресу Донецького апеляційного господарського суду надійшло клопотання про участь у судовому засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 20.07.2018 р., керуючись ст.ст.197,234 Господарського процесуального кодексу України було задоволено клопотання Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», м. Запоріжжя про участь у судовому засіданні. Яке призначене на 30.07.2018 р. об 15: 00 год. в режимі відеконференції. Доручено Жовтневому районному суду міста Запоріжжя забезпечити проведення відео конференції у справі №908/329/16.

Однак, 30.07.2018 р. з Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшло повідомлення про відсутність технічної можливості провести засідання 30.07.2018 р. о 15.00 год. по справі №908/329/16 в режимі відеоконференції, оскільки на цей час проводиться відеоконіеренція, відповідно до ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12.07.2018 р. по цивільній справі №310/7482/17, яка була отримана Жовтневим районним судом м. Запоріжжя 17.07.2018 р.

Розпорядженням Донецького апеляційного господарського суду №668/2018 р. від 30.07.2018 р. з метою дотримання передбаченого законом строку розгляду апеляційної скарги, на підставі службової записки головуючого судді (судді-доповідача) Черноти Л.Ф. від 30.07.2018 р. у зв'язку з неможливістю продовження розгляду справи суддею зі складу колегії ОСОБА_7 (перебування у відпустці на день розгляду справи - 30.07.2018 р., відповідно до Прикінцевих положень Змін до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 (у редакції рішення від 02 березня 2018 року № 17), на підставі пунктів 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду (у редакції від 15.09.2016 року), п.11.1, 11.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу Донецького апеляційного господарського суду призначено повторний автоматизований розподіл справи № 908/329/16.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.07.2018 р. було сформовано склад колегії суддів (за наявності): головуючий суддя- Чернота Л.Ф., судді Зубченко І.В., Попков Д.О.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 30.07.2018 р., керуючись ст.ст. 216,234,235, ч.2 ст.281 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву у судовому засіданні у справі №908/329//16 до 13.08.2018 р. о 15:00 год. Також, учасників справи про перерву у судовому засіданні, повідомлено про розписку (а.с.178).

10.08.2018 р. на поштову адресу Донецького апеляційного господарського суду від Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» надійшли пояснення до відзиву на апеляційну скаргу ДП «Енергоринок» з додатками, в яких останній, керуючись ст.ст. 263,275 Господарського процесуального кодексу України визнати поважність причин не надання наведених пояснень і доказів до початку апеляційного розгляду та прийняти їх до уваги під час розгляду справи. Відмовити в задоволенні апеляційної скарги ДП «Енергоринок» та залишити в силі ухвалу господарського суду Запорізької області від 07.06.2018 р. у справі №908/329/16.

13.08.2018 р. на поштову адресу Донецького апеляційного господарського суду від Державного підприємства «Енергоринок» надійшли додаткові доводи з додатками в обґрунтування незаконності ухвали господарського суду Запорізької області від 07.06.2018 р. у справі №908/329/16 за результати судового засідання, що відбулося 30.07.2018 р.

Також, тієї ж дати від ДП «Енергоринок» надійшло обґрунтування неможливості подання до суду першої інстанції доказів з причин, що обєктивно не залежали від скаржника та подаються в апеляційну інстанцію. Судова колегія розглянула вищенаведені документи та долучила їх до матеріалів справи.

Розпорядженням Донецького апеляційного господарського суду №833/2018 від 13.08.2018 р. з метою дотримання передбаченого законом строку розгляду апеляційної скарги, на підставі службової записки головуючого судді (судді-доповідача) Черноти Л.Ф. від 13.08.2018 у зв'язку з неможливістю продовження розгляду справи суддею зі складу колегії ОСОБА_8 (перебування у відпустці на день розгляду справи - 13.08.18 р.), відповідно до Прикінцевих положень Змін до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 (у редакції рішення від 02 березня 2018 року № 17), на підставі пунктів 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду (у редакції від 15.09.2016 року), п.11.1, 11.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу Донецького апеляційного господарського суду було призначено повторний автоматизований розподіл справи № 908/329/16.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями було сформовано клад колегії суддів (за наявності): головуючий суддя Чернота Л.Ф., судді Радіонова О.О., Попков Д.О.

Відповідно до п.9 розділу Х1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу в новій редакції (набрав чинності з 15.12.2017р.), справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Указом Президента України №454/2017 від 29.12.2017р. Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах (який набрав чинності 16.01.2018 р. (офіційне опублікування в Офіційному віснику України, 2018, №5) відповідно до пп.6 п.161 розділу XV Перехідні положення Конституції України, ч.3 ст.19, ч.3 ст.26 та п.40 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про судоустрій і статус суддів було постановлено про ліквідацію, зокрема, Донецького апеляційного господарського суду та утворення Східного апеляційного господарського суду в апеляційному окрузі, що включає Донецьку, Луганську, Полтавську та Харківську області, з місцезнаходженням у місті Харкові.

Згідно з п.3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про судоустрій і статус суддів апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті Голос України повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Таким чином, Донецький апеляційний господарський суд продовжує здійснювати свої повноваження до утворення апеляційного суду, який забезпечує здійснення правосуддя у відповідному апеляційному окрузі, та до дня опублікування в газеті Голос України повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Керуючись вказаними приписами, апеляційна скарга у межах даної справи розглянута судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими Господарським процесуальним кодексом України в редакції, яка набрала чинності від 15.12.2017р.

Представник позивача у судовому засіданні 13.08.2018р. підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 07.06.2018 р. у справі №908/329/16 та винести постанову, якою в задоволенні заяви ПАТ «Запоріжжяобленерго» про розстрочення виконання судового рішення відмовити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 13.08.2018 р. заперечував проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві. Зокрема, за змістом відзиву на апеляційну скаргу, відповідач зазначав про те, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» не має можливості сплатити залишок заборгованості за рішенням суду єдиним платежем через відсутність обігових коштів в такому розмірі. В залежності від стану розрахунків ПАТ «Запоріжжяобленерго» перед ДП «Енергоринок» НКРЕКП визначається алгоритм оптового ринку електричної енергії. Прострочення погашення заборгованості з боку ПАТ «Запоріжжяобленерго» призводить до прийняття НКРЕКП рішень, якими може бути встановлено нульовий відсоток відрахувань коштів на поточні рахунки Товариства, або встановлено щодобові мільйонні відрахування з рахунків, що в свою чергу, призведе до погіршення фінансового стану ПАТ «Запоріжжяобленерго» в цілому, так і до погіршення стану розрахунків перед ДП «Енергоринок».

Відповідач, також, наголошував, що розстрочення виконання судового рішення в даному випадку є єдиним механізмом, що впорядковує ситуацію розрахунків з ДП «Енергоринок» та виключає підстави для застосування НКРЕП до ПАТ «Запоріжжяобленерго» низького, чи навіть нульового, відсотку відрахувань коштів згідно алгоритму, і встановлення додатково щодобових мільйонних відрахувань з рахунків Товариства. Відмова у наданні розстрочки виконання судового рішення може призвезти не тільки до порушення справи про банкрутство відносно ПАТ «Запоріжжяобленерго», а й до повної зупинки діяльності товариства, що негативно відобразиться на економіці і безпеці Запорізької області.

Відповідно до ст.ст. 222,223 Господарського процесуального кодексу України (в новій редакції) здійснено звукозапис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол судового засідання.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст. 271 Господарського процесуального кодексу України (у новій редакції) на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. А тому, вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки для з`ясування фактичних обставин справи достатньо доказів, що знаходяться в матеріалах справи № 908/329/17.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» звернулось до Господарського суду Запорізької області із заявою в порядку ст. 331 ГПК України, в якій просить розстрочити виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 14.03.2016 у справі № 908/329/16 відповідно до доданого графіку на період з червня 2018 р. по травень 2019 р.

В обґрунтування заяви відповідач посилався на ст. 331 Господарського процесуального кодексу України та наступне: станом на 30.05.2018 р. залишок заборгованості за судовим рішенням складає 237 281 954 грн. 19 коп. основного боргу, 71 835 253 грн. 73 коп. інфляційних нарахувань, 9 035 534 грн. 20 коп. 3% річних, 28 636 345 грн. 04 коп. пені та 429 063 грн. 42 коп. штрафу, який неможливо погасити в повному обсязі одноразово. Вважає, що закон не встановлює обмежень у строках звернення до суду із заявою про розстрочення виконання рішення та у можливої кількості таких звернень. Відзначає, що на сьогоднішній день існують обставини, що значно ускладнюють виконання рішення. Сплата залишку заборгованості за рішенням суду єдиним платежем є неможливим для ПАТ «Запоріжжяобленерго», у зв'язку зі скрутним фінансовим станом та через конкретні обставини, які ускладнюють виконання рішення суду. Існує загроза банкрутства ПАТ «Запоріжжяобленерго», що призведе до порушення сталої роботи єдиної енергосистеми України, та як наслідок соціальної напруга серед населення та негативних економічних наслідків для суб'єктів господарювання Запорізької області.

Прострочення оплати за куповану електричну енергію, що виникло у боржника обумовлено дисбалансом оплати споживачами ПАТ "Запоріжжяобленерго" вартості спожитої електроенергії. ПАТ «Запоріжжяобленерго» є підприємством державного сектору економіки та включено до Переліку об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015р. № 83. Ненадання розстрочки виконання рішення суду про стягнення заборгованості, неврахування обставин, що ускладнюють його виконання, може відобразитись на безпеці експлуатації об'єктів електроенергетики, на безперервності передачі та поставки енергії, на екологічній безпеці об'єктів електроенергетики, на збережені цілісності та забезпечені надійного і ефективного функціонування ОЕС України тощо.

01.02.2017 р. було зареєстровано зміни до установчих документів про зміну найменування юридичної особи, а саме, змінено найменування ВАТ «Запоріжжяобленерго» на ПАТ «Запоріжжяобленерго».

Рішенням господарського суду Запорізької області від 14.03.2016 р. у справі №908/329/16 позовні вимоги ДП «Енергоринок» задоволено частково, стягнуто з ПАТ «Запріжжяобленерго» основного боргу - 605 752 478,14 грн., пені - 30 000 000,00 грн., 3% річних - 9 373 906,10 грн., інфляційних нарахувань 74 579 115,26 грн., штрафу 445 416,34 грн., та надано розстрочку виконання судового рішення на 3 роки.

В подальшому, постановою Донецького апеляційного господарського суду від 01.06.2016 р. у вказаній справі розстрочення виконання судового рішення на 3 роки було скасовано.

Надалі, ухвалою Господарського суду Запорізької області від 20.06.2017 р. у справі №908/329/16 було частково задоволено заяву ПАТ «Запоріжжяобленерго» про розстрочення рішення господарського суду Запорізької області від 14.03.2016 р., розстрочено виконання вказаного судового рішення до травня 2018 р. відповідно до вказаного в ухвалі графіку.

Як вбачається з тексту заяви, станом на 30.05.2018 р. залишок заборгованості за судовим рішенням складав 237 281 954,19 грн. основного боргу, 71 835 253,73 грн. інфляційних нарахувань, 9 035 534,20 грн. 3% річних, 28 636 345,04 грн. пені, 429 063,42 грн. штрафу, який відповідач не міг погасити в повному обсязі одноразово.

Спірні правовідносини регулюються нормами Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017р. № 2147-VШ, що набрав чинності з 15.12.2017р.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України в редакції Закону України №1401-VШ від 02.06.2016р. судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

Згідно приписів ч.1 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, згідно ч. 3 ст. 331 ГПК України.

Частиною 4 вищенаведеної статті встановлено, що вирішуючи питання про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує, зокрема, ступінь вини відповідача у виникненні спору; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно ч. 5 ст. 331 ГПК України встановлено, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

До обставин, що ускладнюють виконання судового рішення належать, зокрема, скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події, тощо. Такі висновки Конституційного Суду України містяться в мотивувальній частині рішення від 26.06.2013р. у справі № 1-7/2013.

Згідно п.7.1.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України (із змінами та доповненнями), розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі.

Як вказано у п. 7.2 вказаної Постанови, підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен врахувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Так, боржник в обгрунтування надання розстрочки виконання рішення послався на надкритичний фінансовий стан, на фактичне заблокування грошових коштів після розподілу на поточні рахунки ПАТ «Запоріжжяобленерго». Також, останній посилався на відсутність коштів для фінансування першчергових та обовязкових витрат товариства, а також відсутність коштів для виконання рішення у справі єдиним платежем.

На підтвердження цих обставин, викладених в заяві про надання розстрочки виконання судового рішення відповідач надав відповідні докази.

Заперечуючи проти задоволення заяви про розстрочку виконання судового рішення, позивач зазначив, що заява відповідача не відповідає вимогам чинного Господарського процесуального кодексу України та не підлягає задоволенню. Останній посилався на незаконність вимог заявника про надання повторної розстрочки.

Відзначив, що з 2014 року почалось штучне виведення коштів з балансу товариства, різко знизилась його платоспроможність, що призвело до накопичення та збільшення заборгованості товариства. Вказує, що як встановлено в судових рішеннях господарського суду м. Києва та виходить з характеру оспорюваних правочинів можна стверджувати, що саме корупційні діяння посадових осіб відповідача призвели до стрімкого збільшення заборгованості та відповідно важкого фінансового стану товариства. А тому, наведені обставини є такими, що обтяжують вину відповідача у невиконанні зобов»язань та не дають правових підстав для задоволення заяви відповідача про розстрочення виконання судового рішення.

Також, позивач значив, що несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов»язань призводить до неможливості виконання позивачем зобов»язань перед генеруючи ми компаніями та дисбалансу платежів на ОРЕ в цілому.

На думку позивача тяжке фінансове становище не є тими виключними обставинами, які давали підстави для розстрочення виконання судового рішення. Вважає, що повторне розстрочення виконання судового рішення та збільшення строку первісно наданої розстрочки та зміни умов сплати відповідачем заборгованості перед позивачем порушує норми Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, а також тяжке фінансове становище та критичний рівень заборгованості ДП «Енергоринок» перед своїми контрагентами та банком, підстав для задоволення заяви ПАТ «Запоріжжяобленерго» про розстрочення виконання судового рішення відсутні, а сама можливість такого розстрочення несе ризики для всієї енергетичної галузі.

В обґрунтування заперечень позивачем надано відповідні докази.

Дослідивши матеріали оскарження ухвали господарського суду Запорізької області від 07.06.2018 р. у справі №908/329/16 суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Як боржник так і стягувач несуть однакову економічну відповідальність за свої дії та однакові ризики. До того ж, нормами чинного законодавства не передбачено звільнення від відповідальності у зв'язку з невиконанням державою взятих на себе зобов'язань зі сплати замовлених послуг за бюджетні кошти.

Слід зазначити, що тяжка економічна ситуація в країні носить загальний характер та у повній мірі стосується обох сторін.

Згідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР). Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов'язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Пункт 1 ст. 6 §1 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року по справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина "судового розгляду".

У зв'язку з тим, що відстрочка та розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача, при їх наданні, суди в цілях вирішення питання про можливість їх надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду, повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути оправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв'язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі оправданої затримки виконання рішення суду залежить зокрема від складності виконавчого провадження, суми та характеру що визначено судом.

Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом'якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки та розстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки та розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява №6962/02) зазначено, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у Параграфі 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить до висновку, що відсутність грошових коштів у боржника не є винятковими обставинами, що можуть бути підставою для невиконання рішення. Оскільки, важке фінансове становище утворилось внаслідок його власної господарської діяльності, його власного комерційного розрахунку та ризику, а не в силу обєктивних незалежних від нього обставин.

Відповідно до приписів ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Також, суд апеляційної інстанції дотримується правової позиції Верховного суду, постанова у справі №905/707/16 від 12.04.2018 р., якою визначено, що повторне розстрочення виконання судового рішення та збільшення строку первісно наданої розстрочки та зміни умов сплати відповідачем заборгованості перед позивачем порушує норми Господарського процесуального кодексу України.

Виходячи з приписів ч. 5 ст. 331 ГПК України, якою передбачено, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови, колегія суддів дійшла висновку скасування ухвали господарського суду Запорізької області від 07.06.2018 р., оскільки вважає, що ухвалення судового рішення, щодо виконання якого розглядається можливість надання розстрочки відбулось 14.03.2016 р., тобто термін, до якого може бути надана розстрочка виконання цього рішення відповідно до вимог зазначеної статті, не може бути пізніше 14.03.2017 р.

Таким чином, перевищення строку розстрочення виконання судового рішення встановленого ст.331 Господарського процесуального кодексу України є виходом суду першої інстанції за межі своїх повноважень, наданих законодавством України.

Як вже зазначалось, і позивач і відповідач є самостійними субєктами господарювання, які несуть однакову економічну (матеріальну) відповідальність за свої дії та одинакові ризики. Відтак, подальше фактичне ухилення відповідача від сплати боргу завдає істотної шкоди позивачу, якого віднесено до субєктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави. Отже, подана ПАТ «Запоріжжяобленерго» заява та подальше зволікання з виконання рішення суду суперечить як законним правам та інтересам ДП «Енергоринок», так і вимогам ст. 331 Господарського процесуального кодексу України та п.7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. №9 оскільки не враховує матеріальні інтереси стягувача та його фінансовий стан.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вищенаведена заява ПАТ «Запоріжжяобленерго» про розстрочку виконання рішення суду від 14.03.2016 р. на 6 місяців не відповідає вимогам чинного Господарського процесуального кодексу України, всі дії відповідача спрямовані виключно на невиконання рішення суду, що суперечить прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

У звязку із наведеним, апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду Запорізької області від 07.06.2018 р. у справі №908/329/16 про розстрочення виконання судового рішення на 6 місяців підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення, яким в задоволенні зави Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про розстрочення виконання судового рішення відмовляється в повному обсязі.

Посилання позивача на кримінальне провадження №0000001 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 Кримінального кодексу України не впливає на розгляд апеляційної скарги.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог статті ст.129 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинної з 15.12.2017 р.).

Керуючись ст.ст. 86, 129, 254, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України (в новій редакції від 15.12.2017р.), Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Енергоринок», м. Київ на ухвалу господарського суду Запорізької області від 07.06.2018 р. (повний текст ухвали складено та підписано 14.06.2018 р.) по справі № 908/329/16 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 07.06.2018р. (повний текст ухвали складено та підписано 14.06.2018р.) по справі №908/329/16 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про розстрочення виконання судового рішення відмовити в повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" (, 69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14) на користь Державного підприємства "Енергоринок" (, 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1762,00 грн.

Доручити господарському суду Запорізької області видати відповідний наказ на примусове виконання цієї постанови, оформивши його у відповідності до вимог ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Постанова апеляційної інстанції набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного суду через Донецький апеляційний господарський суд (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України) протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 14.08.2018р.

Головуючий (суддя-доповідач) Л. Ф. Чернота

Судді О. О. Радіонова

ОСОБА_3

Надруковано примірників4: 1 позивачу; 1 відповідачу-1 ; 1 у справу;

1 ГСЗО;