ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"21" серпня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/553/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О. А. при секретарі судового засідання Заболотній Я. О., розглянувши справу № 916/553/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „АРГО ХОЛДІНГ (65104, м. Одеса, пр-т Маршала Жукова, 103, код - 38915030)

до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю „ВИН АГРО (65101, м. Одеса, вул. Чапаївської дивізії, 6-В, код - 34253750)

та до відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю „Виробнича-комерційна фірма Тріумф (код 13662837, 78200, Івано-Франківська обл., м. Коломия, вул. Горбаша, 9, А)

про солідарне стягнення 310108,03 грн.

з підстав неналежного виконання умов договору

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність;

від відповідача 1: не зявився;

від відповідача 2: не зявився;

СУТЬ СПОРУ: 27.03.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю „АРГО ХОЛДІНГ (далі позивач) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „ВИН АГРО (далі відповідач 1) про стягнення 310108,03 грн., з яких: основний борг - 276803,00 грн., пеня - 21719,55 грн., 3 % річних 2070,00 грн., інфляційні втрати: 9 515,48 грн.

29.03.2018 року суд відкрив провадження по справі, ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, залучив до участі у справі, в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю „Виробнича-комерційна фірма Тріумф.

23.04.2018 року від позивача суд отримав клопотання про залучення співвідповідача яким позивач просить суд стягнути вищевказані грошові кошти солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю „ВИН АГРО та Товариства з обмеженою відповідальністю „Виробнича-комерційна фірма Тріумф.

24.04.2018 року суд залучив до участі у справі в якості співвідповідача Товариство з обмеженою відповідальністю „Виробнича-комерційна фірма Тріумф.

29.05.2018 року суд ухвалив розгляд справи № 916/553/18 здійснювати за правилами загального провадження зі стадії відкриття провадження по справі.

17.07.2018 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

На підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України у звязку із ненадання відповідачами відзивів у встановлені судом строки без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В С Т А Н О В И В:

16.03.2018 року між ТОВ «ВИН АГРО» та ТОВ «АРГО ХОЛДІНГ» був укладений Договір про відступлення прав вимоги, за яким ТОВ «ВИН АГРО» (Первісний кредитор) передає, а ТОВ «АРГО ХОЛДІНГ» (Новий кредитор) приймає на себе право вимоги, що належить Первісному кредиторові, і стає кредитором за Договором дистрибьюції (купівлі-продажу з відстрочкою платежу) № 2100 від 07 вересня 2017 року, укладеного між ТОВ «ВИН АГРО» та ТОВ "ВКФ ТРІУМФ".

Відповідно до п. 1.2. Договору про відступлення прав вимоги за цим Договором до Нового кредитора переходить право вимагати (замість Первісного кредитора) від Боржника належного та реального виконання обов'язків по сплаті заборгованості в розмірі 276 803 28 грн., а також всіх можливих штрафних санкцій за не виконання чи не своєчасне виконання зобовязань за вказаним Договором. При цьому, у випадку якщо Боржником буде порушений термін виконання зобовязань по сплаті заборгованості в розмірі 276 803 28 грн., визначений Договором дистрибьюції (купівлі-продажу з відстрочкою платежу) № 2100 від 07 вересня 2017 року, то Первісний кредитор та Боржник несуть солідарну відповідальність перед Новим кредитором за виконання обов'язків по сплаті заборгованості в розмірі 276 803,28 грн. за Договором дистрибьюції (купівлі-продажу з відстрочкою платежу) № 2100 від 07 вересня 2017.

П 1.3. Договору про відступлення прав вимоги права та обовязки Первісного кредитора за договором дистрибьюції (купівлі-продажу з відстрочкою платежу) № 2100 від 07 вересня 2017 року переходять до Нового кредитора з моменту підписання даного Договору.

Так, згідно з Договором дистрибьюції (купівлі-продажу з відстрочкою платежу) № 2100 від 07 вересня 2017 року, укладеного між ТОВ «ВИН АГРО» та ТОВ "ВКФ ТРІУМФ", ТОВ «ВИН АГРО» зобовязалось поставляти ТОВ "ВКФ ТРІУМФ" виноробні напої та слабоалкогольну продукцію, а ТОВ "ВКФ ТРІУМФ", в свою чергу, зобовязалось прийняти та оплатити вказаний товар на умовах, визначених Договором. Товаром по даному договору є виноробна продукція (п. 1.2.).

Відповідно до п. 4.5. Договору дистрибьюції (купівлі-продажу з відстроченням платежу) № 12100 від 07 вересня 2017 року Дистрибютор зобовязаний оплачувати переданий йому Товар на протязі 30 календарних днів з моменту отримання Товару.

На підставі вищезазначеного Договору ТОВ «ВИН АГРО» поставило ТОВ «ВКФ ТРІУМФ» виноробну продукцію.

Передача товару оформлена відповідними товаро-транспортними та видатковими накладними, а всього було поставлено товару на загальну суму 381 803,28 грн.

Позов ґрунтується на тому, що станом на 26 березня 2018 року термін оплати товару по договору Відповідачем був порушений, тому заборгованість складає 276 803,28 грн.

Отже, посилаючись на умови вказаних Договорів та ст. 193 ГК України, 526, 625 ЦК України, позивач просить суд стягнути з відповідачів солідарно: основний борг - 276803,00 грн., пеня - 21719,55 грн., 3 % річних 2070,00 грн., інфляційні втрати: 9515,48 грн.

Відповідно до п. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст. 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Порядок оплати товару регулюється ст. 692 ЦК України. Так, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу. Якщо продавець зобов'язаний передати покупцеві крім неоплаченого також інший товар, він має право зупинити передання цього товару до повної оплати всього раніше переданого товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Крім того, у відповідності зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, що прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 6.3. Договору дистрибьюції (купівлі-продажу з відстрочкою платежу) № 2100 від 07 вересня 2017 року за порушення строків оплати товару, передбачених даним договором, Дистрибютор виплачує Продавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Отже, за вищенаведеними нормами Законодавства України суд вважає заявлену Позивачем суму до стягнення: основний борг - 276803,00 грн., пеня - 21719,55 грн., 3 % річних 2070,00 грн., інфляційні втрати: 9515,48 грн. обґрунтованою.

Проте, щодо позовної вимоги про саме солідарне стягнення з відповідачів вищевказаної суми суд звертає увагу Позивача на наступне.

Дійсно, Відповідно до п. 1.2. Договору про відступлення прав вимоги за цим Договором до Нового кредитора переходить право вимагати (замість Первісного кредитора) від Боржника належного та реального виконання обов'язків по сплаті заборгованості в розмірі 276 803 28 грн., а також всіх можливих штрафних санкцій за не виконання чи не своєчасне виконання зобовязань за вказаним Договором. При цьому, у випадку якщо Боржником буде порушений термін виконання зобовязань по сплаті заборгованості в розмірі 276 803 28 грн., визначений Договором дистрибьюції (купівлі-продажу з відстрочкою платежу) № 2100 від 07 вересня 2017 року, то Первісний кредитор та Боржник несуть солідарну відповідальність перед Новим кредитором за виконання обов'язків по сплаті заборгованості в розмірі 276 803,28 грн. за Договором дистрибьюції (купівлі-продажу з відстрочкою платежу) № 2100 від 07 вересня 2017.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Ч. 1 ст. 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 519 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов'язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

Порука, відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України, є одним з видів забезпечення зобовязання.

Статтею 547 ЦК України встановлено, що правочин щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобовязання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Позивачем не надано доказів укладення договору поруки за яким первісний кредитор (ТОВ „ВИН АГРО) поручився за боржника перед новим кредитором (ТОВ „АГРО ХОЛДИНГ) за виконання боржником (ТОВ ВКФ „Тріумф) зобовязань по Договору дистрибьюції (купівлі-продажу з відстрочкою платежу) № 2100 від 07 вересня 2017 року.

Відповідно п. 4 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Згідно ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Верховний Суд України в постанові від 28.01.2015 по справі № 6-230цс14 зазначив: «Отже принцип свободи договору відповідно до статей 6, 627 ЦК України є визначальним та полягає у наданні особі права на власний розсуд реалізувати, по-перше: можливість укласти договір (або утриматися від укладення договору); по-друге, можливість визначити зміст договору на власний розсуд, враховуючи при цьому зустрічну волю іншого учасника договору та обмеження щодо окремих положень договору, встановлені законом.

Таким чином сторони не можуть на власний розсуд врегулювати у договорі свої відносини, лише у випадках якщо:

· існує пряма заборона, встановлена актом цивільного законодавства;

· заборона випливає із змісту акта законодавства;

· така домовленість суперечить суті відносин між сторонами».

Згідно ч. 1, 2 ст. 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Отже, вказаний пункт Договору 1.2. в частині солідарної відповідальності Первісного кредитору та Боржника перед Новим кредитором прямо суперечить ст. 519 ЦК України та суті відносин між сторонами Договору про відступлення прав вимоги, оскільки, за певних умов, Первісний кредитор може стати Боржником щодо нового кредитора, що можливо виключно за наявності договору поруки передбаченого ст. 519 ЦК України.

На підставі викладеного позов підлягає задоволенню в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Виробнича-комерційна фірма Тріумф: основного боргу - 276803,00 грн., пені - 21719,55 грн., 3 % річних 2070,00 грн. та інфляційних - 9515,48 грн., з покладенням на вказану особу витрат по сплаті судового збору. В частині позовних вимог до ТОВ „ВИН АГРО слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 238, 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Виробнича-комерційна фірма Тріумф (код 13662837, 78200, Івано-Франківська обл., м. Коломия, вул. Горбаша, 9, А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „АРГО ХОЛДІНГ (65104, м. Одеса, пр-т Маршала Жукова, 103, код - 38915030): основного боргу 276803 гривні боргу; 21719гривень 55 коп. пені, 2070 гривень сплати 3: річних, 9515 гривень 48 коп. інфляційних та 4651 гривень 62 коп. судового збору.

3. В частині позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю „ВИН АГРО відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України

та може бути оскаржено в порядку ст.ст.256-259 ГПК України .

Повне рішення складено 23 серпня 2018 р.

Суддя О.А. Демешин