ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року

м. Київ

Справа № 908/936/15-г

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Білоуса В.В. - головуючого, Жукова С.В., Погребняка В.Я.

за участю секретаря судового засідання - Кондратюк Л.М.;

представники сторін:

скаржника - Киричук Р.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства "Сбербанк"

на постанову Донецького апеляційного господарського суду

від 03.05.2018

у складі колегії суддів: Мартюхіної Н.О. (головуючого), Гези Т.Д., Сгари Е.В.

у справі № 908/936/15-г

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торговельна фірма "Алекс і К"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибальське підприємство "Бриз"

про банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:

1. Згідно з ухвалою господарського суду Запорізької області від 19.11.2015 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Рибальське підприємство "Бриз", визнані грошові вимоги ініціюючого кредитора - ТОВ Виробничо-торгівельна фірма "Алекс і К" у розмірі - 1 591 357,34грн., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого - Швеця Д.І., попереднє засідання суду призначено на 18.01.2016.

Короткий зміст оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанції

2. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 07.12.2017 у справі №908/936/15-г, серед іншого, визнано конкурсними кредиторами у справі про банкрутство ТОВ "Рибальське підприємство "Бриз" наступних осіб з такими вимогами до боржника та черговістю задоволення:

- ФОП Петришину Н.О. у розмірі 996 248,88 грн з четвертою чергою задоволення та 2 436,00 грн з першою чергою задоволення;

- фізичну особу Петришину Н.О. у розмірі 67 851,88 грн з четвертою чергою задоволення та 2 436,00 грн з першою чергою задоволення;

- ПАТ "Сбербанк" у загальному розмірі 71 005 042,19 грн: з яких 37 531 131 грн (з них пеня 21 268 013,03 грн) з окремим внесенням до реєстру кредиторів, як забезпечені заставою майна боржника та 1 218 грн. з першою чергою задоволення, 33 472 693,19 грн - з четвертою чергою задоволення;

-ТОВ "БРІГ" ЛТД у розмірі 516 289,45 грн з яких - 507 666,47 грн з четвертою чергою задоволення та 8 622,98 грн пені з шостою чергою задоволення;

-ТОВ "РИФ" в розмірі 332 836,60 грн з четвертою чергою задоволення та 2 436 грн з першою чергою задоволення;

- в іншій частині грошові вимоги ТОВ "РИФ" та ТОВ "БРІГ" ЛТД відхилено, та інше.

2.1 Місцевий господарський суд, розглянувши надані боржником документи, дійшов висновку, що заборгованість у розмірі 332 836,60 грн. є підтвердженою належними доказами, а саме, рішенням Господарського суду Запорізької області від 09.09.2014 у справі №908/2500/14, відповідно до якого з ТОВ "Рибальське підприємство "Бриз" на користь ТОВ "РИФ" стягнуто основний борг за договором та судовий збір у загальному розмірі 332 836,60 грн. При цьому, суд першої інстанції відхилив вимоги ТОВ "РИФ" за Договором про допоміжне обслуговування та матеріальне забезпечення риболовних суден №2015/01-1ВС від 05.01.2015 в розмірі 4 569 712,04 грн., обґрунтувавши свій висновок відсутністю належного підтвердження таких вимог, в т.ч. первинної бухгалтерської документації.

3. Не погодившись з ухвалою прийнятою господарським судом першої інстанції до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами звернулись: ТОВ "Рибальське підприємство "Бриз", ТОВ "БРІГ" ЛТД, ТОВ "РИФ".

3.1 ТОВ "Рибальське підприємство "Бриз" звертаючись до Донецького апеляційного господарського суду просило скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 07.12.2017 в частині визнання вимог ПАТ "Сбербанк" та ухвалите нове рішення про відмову у визнанні вимог кредитора ПАТ "Сбербанк". В доповненнях до апеляційної скарги ТОВ "Рибальське підприємство "Бриз" просило скасувати оскаржувану ухвалу в частині визнання вимог ФОП Петришиної Н.О., Фізичної особи Петришиної Н.О., ПАТ "Сбербанк", ТОВ "БРІГ" ЛТД та ТОВ "РИФ", в частині визнання судом додаткових вимог по сплаті судового збору, які не були заявлені в межах встановленого Законом строку для подання кредиторських вимог;

3.2 ТОВ "БРІГ" ЛТД звернулося з апеляційною скаргою на ухвалу від 07.12.2017 в частині часткового визнання вимог ТОВ "БРІГ" ЛТД та ухвалити в цій частині нове рішення, яким визнати ТОВ "БРІГ" ЛТД конкурсним кредитором у справі про банкрутство із вимогами в загальному розмірі 2 331 118,15 грн. В доповненнях до апеляційної скарги вказувало на те, що судом першої інстанції помилково визнано кредиторські вимоги ТОВ "БРІГ" ЛТД лише частково на суму 516 289,45 грн., а в іншій частині (1 814 828,70 грн.) відмовлено з підстав не подання кредитором оригіналів всіх витребуваних документів, оскільки на підтвердження своїх кредиторських вимог було надано належні та допустимі докази у вигляді засвідчених копій.

3.3 ТОВ "РИФ" звертаючись з апеляційною скаргою просило скасувати ухвалу від 07.12.2017 в частині часткового визнання вимог ТОВ "РИФ" та ухвалити в цій частині нове рішення, яким визнати ТОВ "РИФ" конкурсним кредитором у справі про банкрутство ТОВ "Рибальське підприємство "Бриз" з вимогами в загальному розмірі 4 902 548,64 грн.

4. Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 03.05.2018 апеляційну скаргу ТОВ "Рибальське підприємство "Бриз" на оскаржувану ухвалу від 07.12.2017 - задоволено частково, апеляційну скаргу ТОВ "БРІГ" ЛТД - залишено без задоволення, апеляційну скаргу ТОВ "РИФ" - задоволено повністю. Оскаржувану ухвалу від 07.12.2017 в частині відхилення вимог кредитора ТОВ "РИФ" до боржника в розмірі 4 569 712,04 грн - скасовано. В скасованій частині ухвалено нове рішення, яким визнано вимоги кредитора ТОВ "РИФ" до боржника ТОВ "Рибальське підприємство "Бриз" в розмірі 4 569 712,04 грн - з четвертою чергою задоволення. В частині визнання вимог кредитора ТОВ "РИФ" до боржника в розмірі 332 836,60 грн з четвертою чергою задоволення, 2 436 грн з першою чергою задоволення, оскаржувану ухвалу - залишено без змін. Оскаржувану ухвалу від 07.12.2017 в частині оскарження вимог кредиторів у справі про банкрутство ТОВ "Рибальське підприємство "Бриз": Фізичної особи-підприємця Петришиної Н.О.; Фізичної особи Петришиної Н.О.; ПАТ "Сбербанк"; ТОВ "БРІГ" ЛТД, - залишено без змін.

5. Судом апеляційної інстанції при розгляді справи встановлено наступне.

5.1 20.11.2015 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет оприлюднене оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Рибальське підприємство "Бриз", номер публікації 25224.

5.2 Після оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі до суду із заявами з грошовими вимогами до боржника звернулись:

- ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Запорізьке обласне управління АТ "Ощадбанк";

- ТОВ "БРІГ" ЛТД;

- Фізична особа Петришина Н.О. (в тому числі з вимогами як ФОП) ;

- ТОВ "РИФ";

- ТОВ "Український проектно-вишукувальний та конструкторсько-технологічний інститут річкового транспорту "Укррічтранспроект";

- Бердянська ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області;

- Фізична особа ОСОБА_10;

- Фізична особа ОСОБА_11;

- Фізична особа ОСОБА_12;

- Фізична особа ОСОБА_13;

- Фізична особа ОСОБА_14;

- Фізична особа ОСОБА_15;

- ДП "Адміністрація морських портів України" в особі Бердянської філії ДП "Адміністрація морських портів України";

- ПАТ "Сбербанк";

- ДП "Сервіс";

- Фізична особа ОСОБА_16;

- Фізична особа ОСОБА_17;

- ТОВ "Зевс-Сервіс";

5.3 Вказані заяви з вимогами до боржника прийняті судом та призначені до розгляду в попередньому засіданні господарського суду.

5.4 Ухвалою господарського суду від 02.02.2016 за результатами судового засідання визнані вимоги конкурсних кредиторів:

- ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі територіального відокремленого безбалансового відділення №10007/0339 філії - Запорізьке обласне управління АТ "Ощадбанк" у розмірі - 5 247 276,86 грн. боргу та 2 436,00 грн. судового збору.

- ОСОБА_16 у розмірі - 3 461,37грн.

5.5 Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 24.02.2016 визнані вимоги кредиторів:

- ТОВ "Український проектно-вишукувальний та конструкторсько-технологічний інститут річкового транспорту "Укррічтранспроект" у розмірі - 102 891,94 грн., з яких -100 455,94 грн. основного боргу збільшеного на індекс інфляції та 3% річних, 2 436,00 грн. судового збору;

- ДП "Адміністрація морських портів України" в особі Бердянської філії ДП "Адміністрація морських портів України" у розмірі - 408 164,55 грн., з яких - 368 509,76 грн. основного боргу, 13 093,66 грн. - 3% річних, 24 734,14 грн. пені, 1 827,00 грн. судового збору (за рішенням суду).

5.6 Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 24.02.2016 призначено судово-економічну експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз, у зв'язку з чим провадження у справі №908/936/15-г було зупинено до повернення матеріалів справи до господарського суду першої інстанції.

5.7 Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 30.05.2016 звільнено арбітражного керуючого Швеця Д.І. від виконання повноважень розпорядника майна у цій справі та призначено арбітражного керуючого Васильцова А.А.

Надходження касаційної скарги до Верховного Суду

6. 01.06.2018 акціонерне товариство "Сбербанк" через Донецький апеляційний господарський суд звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою вих. № 10274/4/28-2 від 01.06.2018 на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 03.05.2018 у справі № 908/936/15-г, в частині визнання кредиторських вимог товариства з обмеженою відповідальністю "РИФ" в розмірі 4 569 712,04 грн - з четвертою чергою задоволення, підтвердженням чого є відбиток штемпелю відділення поштового зв'язку на конверті, в якому надійшла касаційна скарга.

7. 11.06.2018, відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України, справа № 908/936/15-г Господарського суду Запорізької області разом з вказаною касаційною скаргою акціонерного товариства "Сбербанк" направлена до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

8. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 908/936/15-г визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Погребняка В.Я., судді - Жукова С.В., що підтверджується протоколом передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 15.06.2018.

9. Ухвалою Верховного Суду від 22.06.2018 відкрито касаційне провадження у справі № 908/936/15-г за касаційною скаргою акціонерного товариства "Сбербанк" вих. № 10274/4/28-2 від 01.06.2018 на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 03.05.2018 у справі № 908/936/15-г, в частині визнання кредиторських вимог товариства з обмеженою відповідальністю "РИФ" в розмірі 4 569 712,04 грн - з четвертою чергою задоволення; розгляд скарги призначено на 02.08.2018 о 14:45 год.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу.

10. Не погодившись з вказаною постановою суду апеляційної інстанції Акціонерним товариством "Сбербанк" подано касаційну скаргу на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 12.03.2018, в якій скаржник просить скасувати оскаржувану постанову в частині визнання вимог кредитора

ТОВ "РИФ" до боржника в розмірі 4 569 712,04 грн - з четвертою чергою задоволення, а ухвалу першої інстанції залишити без змін. Просить врахувати при розгляді справи зміну найменування позивача з Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" на Акціонерне товариство "Сбербанк".

11. Касаційну скаргу мотивовано наступним.

11.1 ТОВ "РИФ" не надано докази щодо реальності здійснення господарських операцій, що підтверджують відповідне грошове зобов'язання.

11.2 Роботи виконані після 30.03.2015 не були передбачені сторонами договору та були здійснені після закінчення дії договору.

11.3 Відсутні докази щодо того, що роботи по ремонту суден не повинні були бути виконані за рахунок ТОВ "РИФ" на підставі договорів № 2-СР/12 та 3-СР/12 від 09.01.2015.

11.4 Постанова суду апеляційної інстанції в оскаржуваній частині прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

12. 23.07.2018 арбітражний керуючий Васильцов А.А. подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

13. 24.07.2018 ТОВ "РИФ" подано відзив на касаційну, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Позиція Верховного Суду

14. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника Головного управління ДФС у Київській області, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

15. Відповідно статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

16. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

17. Відповідно до частини 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

18. Провадження у даній справі про банкрутство регулюється Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 22.12.2011 №4212-VI, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

19. Згідно вимог статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" сторони у справі про банкрутство - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут).

20. Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

21. Відповідно до вимог статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

22. У відповідності до частини 1 статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

23. Частиною 2 зазначеної статті врегульовано, що забезпечені кредитори зобов'язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

24. Згідно абзаців 2, 3 частини 6 статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, у тому числі щодо яких є заперечення боржника чи інших кредиторів, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За наслідками розгляду зазначених заяв господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

25. Згідно з частиною 2 статті 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження.

26. Виходячи з вимог статей 23, 24, 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", обов'язок розгляду грошових вимог та надання правового аналізу наданих кредитором письмових доказів, підставам виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру та змісту, а також, обов'язок встановлення розміру та моменту виникнення грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює правосуддя в процедурах банкрутства.

27. Отже, правомірність та обґрунтованість грошових вимог кредитора до боржника визначає суд незалежно від того, чи визнані ці вимоги боржником (ліквідатором боржника) чи ні. При цьому, обов'язок кредитора полягає у доведенні обґрунтованості своїх вимог до боржника перед судом належними доказами, оскільки відповідно до статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", конкурсні кредитори одночасно з заявою про грошові вимоги до боржника зобов'язані подати до господарського суду документи, що їх підтверджують. Забезпечені кредитори зобов'язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

28. Положеннями статті 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено черговість задоволення вимог кредиторів.

29. Так, зокрема, у першу чергу задовольняються витрати, пов'язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді та роботою ліквідаційної комісії, у тому числі витрати на оплату судового збору; у третю чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), вимоги центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом; у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою, у тому числі і вимоги кредиторів, що виникли із зобов'язань у процедурі розпорядження майном чи в процедурі санації; у шосту чергу задовольняються інші вимоги, зокрема, вимоги щодо сплати неустойки (штрафу, пені), що передбачено частиною 4 статті 25 цього Закону. Погашення вимог забезпечених кредиторів за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в позачерговому порядку.

30. При розгляді кредиторських вимог ТОВ "РИФ", судом апеляційної інстанції встановлено наступне.

30.1 Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "РИФ" у свої заяві просило визнати кредиторські вимоги до боржника в розмірі 4 902 548,64 грн.

30.2 Заявлені вимоги ґрунтуються на грошових зобов'язаннях, які виникли внаслідок невиконання ТОВ "Рибальське підприємство "Бриз" умов наступних договорів:

- Договору поставки № 09/01/12-1 від 09.01.2012 у розмірі - 332 836,60 грн.;

- Договору про допоміжне обслуговування та матеріальне забезпечення риболовних суден № 2015/01-1ВС від 05.01.2015 в розмірі - 4 569 712,04 грн.

30.3 05.01.2015 між ТОВ "Рибальське підприємство "Бриз", в особі генерального директора ОСОБА_12, який діє на підставі Статуту (далі за текстом - Замовник) та ТОВ "РИФ", в особі директора ОСОБА_14, який діє на підставі Статуту (далі за текстом - Виконавець), укладено Договір про допоміжне обслуговування та матеріальне забезпечення риболовних суден №2015/01-1ВС, за умовами якого:

- пункт 1.1., Виконавець зобов'язується здійснювати допоміжне обслуговування, матеріально-технічне забезпечення та комплектацію риболовних суден "ВІКІНГ", "Граф Воронцов", "Белобог" у відповідності до їх особистих технічних характеристик, морських стандартів та міжнародних норм безпеки мореплавства, а Замовник зобов'язується прийняти та оплатити роботи Виконавця в строк та на умовах зазначених у дійсному Договорі;

- пункт 1.2., З метою виконання умов дійсного договору Виконавець здійснює: бункеровку риболовного судна дизпаливом; забезпечення силових агрегатів риболовного судна дизельним маслом відповідних технічних характеристик; заправку фреоном морозильних та холодильних апаратів риболовного судна; ремонт вузлів та агрегатів судна, проводить їх перевірку та випробування; забезпечує судно запасними частинами та витратними матеріалами для рибальства, та інше забезпечення;

- пункт 1.3., Виконавець здійснює виконання дійсного договору власними засобами за власні кошти. Матеріали Замовника для виконання робіт не використовуються;

- пункт 2.2., Ціна договору становить 5000000,00 грн. без ПДВ;

- пункт 3.1., Виконавець зобов'язується розпочинати виконання робіт, зазначених в пункті 1.2. Договору в день підписання договору та закінчити всі роботи до 30.06.2015.

- пункт 4.1., Здача-приймання виконаних робіт, передбачених Договором, здійснюється представниками Замовника та Виконавця шляхом підписання Актів приймання-передачі виконаних робіт;

- пункт 5.1., Оплата за роботи фактично виконані Виконавцем по дійсному Договору здійснюється Замовником в триденний строк після підписання Сторонами Акту виконаних робіт;

- пункт 6.1., цей Договір набирає чинності з моменту підписання його Сторонами та діє з 30.03.2015, а в фінансовому аспекті - до повного виконання своїх зобов'язань сторонами.

30.4 Договір складений у двох примірниках, кожен з яких підписано представниками Сторін та скріплено печатками.

31. Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

32. Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

33. Судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначений Договір є дійсним та, в силу вимог статті 629 Цивільного кодексу України, обов'язковим для виконання сторонами.

34. Згідно частини 1 статті 181 Господарського кодексу України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

35. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що таким чином, підписання актів здачі-приймання виконаних робіт свідчить про фактичне виконання Договору про допоміжне обслуговування та матеріальне забезпечення у спрощений спосіб, і цей договір є підставою для виникнення у його сторін майново-господарських зобов'язань за наслідком виконання його умов.

36. Також, судом апеляційної інстанції встановлено наступне.

36.1 На підтвердження факту виконання робіт за Договором про допоміжне обслуговування та матеріальне забезпечення риболовних суден №2015/01-1ВС, між сторонами цього договору складено Акт приймання-передачі №2015/01-1ВС_1 від 31.01.2015, Акт приймання-передачі №2015/01-1ВС_2 від 28.02.2015, Акт приймання-передачі №2015/01-1ВС_3 від 30.03.2015, Акт приймання-передачі №2015/01-1ВС_4 від 30.04.2015, Акт приймання-передачі №2015/01-1ВС_5 від 31.05.2015, Акт приймання-передачі №2015/01-1ВС_6 від 30.06.2015, Акт приймання-передачі №2015/01-1ВС_7 від 31.06.2015, Акт приймання-передачі №2015/01-1ВС_8 від 31.08.2015, Акт приймання-передачі №2015/01-1ВС_9 від 30.09.2015, Акт приймання-передачі №2015/01-1ВС_10 від 31.10.2015, які підписані між Сторонами без зауважень та скріплені печатками.

36.2 Зазначеними вище документами підтверджується факт належного виконання ТОВ "РИФ" умов Договору про допоміжне обслуговування та матеріальне забезпечення риболовних суден №2015/01-1ВС, зокрема: проведення комплексу ремонтних та монтажних робіт; заміни масел для двигунів; заміні та установці корабельного устаткування, повітряного компресора, проведення пусконалагоджувальних робіт, установка корабельного обладнання та освітлення, заміна фреону, заміна пожежного обладнання, проведення профілактичних робіт по дизельному генератору із заміною паливних та масляних фільтрів, ремонт насосів і редуктору, заміна паливних та масляних фільтрів.

36.3 Загальна вартість виконаних робіт складає 4569712,04 грн.

36.4 Відповідно до наявного в матеріалах справи Акту звірки взаєморозрахунків від 15.11.2015 Сторони підтвердили наявність у ТОВ "Рибальське підприємство "Бриз" заборгованості перед ТОВ "РИФ", яка виникла на підставі Договору №2015/01-1 від 05.01.2015, на загальну суму 4 569 712,04 грн.

37. Судом апеляційної інстанції вірно встановлено, що свої зобов'язання за Договором №2015/01-1 від 05.01.2015 ТОВ "РИФ" виконано у повному обсязі, а саме, здійснило допоміжне обслуговування, матеріально-технічне забезпечення та комплектацію риболовних суден "Вікінг", "Граф Воронцов", "Белобог", на загальну суму 4 569 712,04 грн., що підтверджується актами приймання передачі та актом звірки взаєморозрахунків, які були складені між сторонами без зауважень та скріплені печатками, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.

38. Окрім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що боржником в порушення пункту 5.1. умов Договору №2015/01-1 від 05.01.2015 оплату за фактично виконані роботи здійснено не було, внаслідок чого у ТОВ "Виробниче підприємство "Бриз" перед ТОВ "РИФ" за Договором про допоміжне обслуговування та матеріальне забезпечення риболовних суден №2015/01-1ВС від 05.01.2015 утворився борг на суму 4 569 712,04 грн., який до того ж не заперечується й самим боржником.

39. Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

40. Згідно частини 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

41. Частиною 2 наведеної статті визначено, первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

42. В силу приписів частини 1 статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги конкурсного кредитора повинні бути підтверджені відповідними доказами.

43. У справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов'язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору. До того ж обов'язок щодо подання документів на підтвердження своїх вимог в силу норм ст. 23 Закону про банкрутство покладено на кредитора.

44. Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що вимоги ТОВ "РИФ" підлягають задоволенню в розмірі 4 569 712,04 грн., як грошові зобов'язання четвертої черги.

45. З огляду на викладене, доводи скаржника щодо порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права спростовуються вищевикладеним та змістом оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції.

46. Інші доводи скаржника колегією суддів не розглядаються, оскільки фактично зводяться до переоцінки доказів у справі та безпосередньо пов'язані із встановленням фактичних обставин справи, тоді як суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 Господарського процесуального кодексу України). Тому пов'язані з наведеним аргументи скаржника не можуть бути прийняті Верховним Судом.

47. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України", "Рябих проти Росії", "Нєлюбін проти Росії"), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

48. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

49. Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

50. Відповідно статті 309 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

51. Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

52. Оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції таким вимогам закону відповідає.

53. Рішення суду має прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі.

54. Вказані вимоги судом апеляційної інстанції при винесенні оскаржуваної постанови були дотримані.

55. Оскільки підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції немає, то судовий збір за подачу касаційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Сбербанк" на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 03.05.2018 у справі № 908/936/15-г, в частині визнання кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "РИФ" в розмірі 4 569 712,04 грн - з четвертою чергою задоволення, залишити без задоволення.

2. Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 03.05.2018 у справі

№ 908/936/15-г, в частині визнання кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "РИФ" в розмірі 4 569 712,04 грн - з четвертою чергою задоволення, залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.В. Білоус

Судді С.В. Жуков

В.Я. Погребняк