ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

31.07.2018р. Справа №905/1009/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М.,

при секретарі судового засідання Нарожній М.С.,

у справі за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Клесівський кар'єр нерудних копалин «Технобуд» (34550, Рівненська область, Сарненський район, смт.Клесів, вул. Промислова, б.13, )

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Матвєєва Юрія Вікторовича (85721, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

про стягнення 56088,99 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Клесівський кар'єр нерудних копалин «Технобуд» звернувся до господарського суду Донецької області із позовною заявою до відповідача, Фізичної особи-підприємця Матвєєва Юрія Вікторовича про стягнення грошових коштів у розмірі 42000 грн., суми нарахованої неустойки в розмірі 11988,99 грн., суми штрафу у розмірі 2100 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між учасниками спору було укладено договір поставки товару №517-К/16 від 02.11.2016р., внаслідок чого Товариство з обмеженою відповідальністю «Клесівський кар'єр нерудних копалин «Технобуд» сплатило на користь відповідача в якості попередньої оплати грошові кошти в сумі 42000 грн за постачання товару, фактичне передання якого відповідач не здійснив, що стало підставою для нарахування покупцем пені та штрафу.

Відповідач у жодне судове засідання не з'явився, відзиву у встановлений судом строк не надав, будь-яких пояснень по суті спору не представив, про розгляд справи №905/1009/18 був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

Як свідчать матеріали справи, 02.11.2016р. між Фізичною особою-підприємцем Матвєєвим Юрієм Вікторовичем (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Клесівський кар'єр нерудних копалин «Технобуд» (покупець) було підписано договір поставки товару №517-К/16.

За приписами п.п.1.1, 1.3 укладеного сторонами правочину постачальник зобов'язується передати, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити запасні частини до екскаватора ЕКГ (продукція) в асортименті, кількості і по цінах, вказаних сторонами в специфікаціях, які є невід'ємною частиною цього договору. Замовлення на поставку продукції вважається погодженим сторонами з моменту підписання відповідної специфікації.

Кількість і асортимент поставленої продукції повинні відповідати кількості і асортименту, вказаним сторонами в специфікації, а також інших супровідних документах. Ціни та продукцію вказуються у відповідній специфікації і включають витрати на упаковку, маркування і поставку продукції, якщо інше не зазначено у специфікації (п.п.2.1, 3.1 договору №517-К/16 від 02.11.2016р.).

Відповідно до п.10.4 укладеного покупцем та постачальником договору останній вступає в силу з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.2016р. - але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором.

Умови поставки кожної партії продукції та строк для оплати товару погоджуються сторонами у відповідній специфікації (п.п.3.4, 4.1 договору №517-К/16 від 02.11.2016р.).

Як вбачається зі змісту специфікації №2 від 25.04.2017р. до вказаного правочину сторонами погоджено постачання рейок 1080.35.02 кільцевих у кількості 2 шт. вартістю 21000 грн/шт. з ПДВ; строк поставки: 20 робочих днів з дати отримання 50% передплати; форма оплати: 50% передплата протягом 5 банківських днів з моменту підписання специфікації, залишок 50% - протягом 5 банківських днів з моменту повідомлення про готовність продукції до відвантаження.

Як свідчать матеріали справи, Товариством з обмеженою відповідальністю «Клесівський кар'єр нерудних копалин «Технобуд» було оформлено рахунок-фактуру №СФ-0000005 від 26.04.2017р. на оплату продукції - рейок 1080.35.02 кільцевих у кількості 2 шт. на суму 42000 грн з ПДВ.

В свою чергу, на підставі платіжного доручення №00248441 від 27.04.2017р., позивач перерахував на користь відповідача грошові кошти у розмірі 21000 грн з призначенням платежу «оплата за матеріал згідно рах. №СФ-05».

Відтак, приймаючи до уваги наведені вище приписи вказаної специфікації та умови договору №517-К/16 від 02.11.2016р., постачання спірного товару мало бути здійснено відповідачем до 30.05.2018р. включно.

У подальшому, Товариством з обмеженою відповідальністю «Клесівський кар'єр нерудних копалин «Технобуд» було перераховано на користь постачальника грошові кошти у залишковій сумі, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням №250517-4 від 25.05.2017р. на суму 21000 грн.

Як вказує позивач, відповідач встановлений договором обов'язок, щодо поставки товару у передбачений укладеним сторонами правочином строк, не виконав.

В той же час, як свідчать матеріали справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Клесівський кар'єр нерудних копалин «Технобуд» звернулось до постачальника із вимогою №133 від 27.03.2018р. за змістом якої просило здійснити поставку рейок 1080.35.02 кільцевих у кількості 2 шт. у строк до 05.04.2018р. або повернути оплачені за товар грошові кошти у загальній сумі 42000 грн з урахуванням суми неустойки та штрафу.

Означена вимога була надіслана відповідачу 30.03.2018р., а саме на адресу: 85721, Донецька область, Волноваський район, смт Володимирівка, пров.К.Маркса, буд.8, та вручена постачальнику особисто 05.04.2018р., про що свідчать відомості розділу «Пошук поштових відправлень» офіційного веб-сайту Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» та залишена відповідачем без відповіді, що зумовило звернення позивача до суду з розглядуваним позовом.

За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм статті 712 Цивільного кодексу України та статей 264-271 Господарського кодексу України. В частині, що не суперечить договору, до вказаного правочину також застосовуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 Цивільного кодексу України).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.ч.1, 2 ст.712 Цивільного кодексу України).

За змістом ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За умовами ч.1 ст.662, ст.663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу (ч.1 ст.693 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.693 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Визначене ч.2 ст.693 вказаного кодексу України право покупця вимагати від продавця повернення суми передоплати є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов'язання, внаслідок якої припиняється зобов'язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове грошове зобов'язання.

За поясненнями позивача, всупереч умовам укладеного договору і положенням ст.ст.526, 662, 663, 693 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, Фізична особа-підприємець Матвєєв Юрій Вікторович поставку товару у відповідності до здійсненої попередньої оплати та умов погодженої сторонами специфікації №2 від 25.04.2017р. до договору №517-К/16 від 02.11.2016р. не виконало.

З метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи ухвалою господарського суду від 04.06.2018р. відповідачу було запропоновано представити суду, в тому числі, відзив на позовну заяву.

Проте, відповідачем правової позиції по суті спору не висловлено, належних та допустимих доказів в розумінні норм ст.ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України, повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Клесівський кар'єр нерудних копалин «Технобуд» суми попередньої оплати або належного виконання зобов'язань з поставки продукції за договором №517-К/16 від 02.11.2016р., не надав.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Клесівський кар'єр нерудних копалин «Технобуд» до Фізичної особи-підприємця Матвєєва Юрія Вікторовича про повернення суми попередньої оплати у розмірі 42000 грн є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ст.546 Цивільного кодексу України).

За змістом ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ст.611 зазначеного нормативно-правового акту у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

В силу норм ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України).

Частиною 2 ст.549 Цивільного кодексу України передбачено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов'язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

За змістом ч.4 ст.231 Господарського кодексу України у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Таким чином, оскільки факт прострочення відповідачем обов'язку з поставки товару у встановлений наведеним договором строк належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований, тому наявні підстави для застосування встановленої договором №517-К/16 від 02.11.2016р. відповідальності.

Відповідно до п.п.7.3, 7.4 договору №517-К/16 від 02.11.2016р. за порушення строків поставки продукції постачальник сплачує покупцю неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період, за який нараховується неустойка, від вартості несвоєчасно поставленої продукції за кожен день прострочення до моменту повного виконання зобов'язань з оплати продукції. У разі прострочення передачі продукції більше ніж на 10 календарних днів, покупець має право в односторонньому порядку відмовитись від подальшого виконання умов погоджених у відповідній специфікації без будь-якої компенсації за збитки, які постачальник може понести в зв'язку з такою відмовою, про що негайно протягом 2 робочих днів повідомляє постачальника рекомендованим листом, факсом чи електронною поштою. Постачальник після отримання повідомлення зобов'язаний протягом 3 банківських днів сплатити на користь покупця відповідні суми нарахованих покупцем штрафних санкцій, повернути покупцю передоплату (якщо така мала місце) в повному обсязі та додатково оплатити штраф за невиконання договірного зобов'язання щодо передачі продукції у розмірі 5% від загальної вартості продукції, що не була передана покупцю.

Звертаючись до господарського суду з даним позовом, позивач нарахував та заявив до стягнення неустойку у розмірі 11988,99 грн за період з 24.05.2017р. по 24.05.2018р.

В той же час, як вказувалось судом вище, 30.03.2018р. покупець направив на адресу постачальника вимогу №133 від 27.03.2018р., у якій фактично конкретизував строки виконання господарського зобов'язання з постачання товару за договором №517-К/16 від 02.11.2016р., а саме до 05.04.2018р. При цьому, у разі невиконання зазначеного зобов'язання до визначеної у вимозі дати, в силу приписів ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України, у останнього виникає право вимагати повернення суму сплаченої попередньої оплати у загальній сумі 42000 грн з урахуванням передбачених укладеним сторонами правочином штрафних санкцій.

За таких обставин, нарахування позивачем пені у зв'язку з прострочення передачі продукції за договором №517-К/16 від 02.11.2016р. за період з 31.05.2017р. по 05.04.2018р. включно є правомірним.

Дослідивши розрахунок пені позивача, господарський суд встановив, зокрема, що при здійсненні розрахунку пені за простроченим зобов'язанням з постачання товару за договором, позивач припустився помилки при визначенні початку перебігу строку для нарахування неустойки, з огляду на висновки суду щодо правомірності нарахування пені до 05.04.2018р. (граничний строк поставки товару), сума пені становить 9868,27 грн.

Крім того, з огляду на приписи п.7.4 договору №517-К/16 від 02.11.2016р., позивачем заявлено до стягнення 2100 грн штрафу (5%) від загальної вартості продукції, що не була передана покупцю.

Здійснивши перевірку вказаного розрахунку, суд встановив, що він є арифметично вірним.

Таким чином, з огляду на вищенаведене, з'ясувавши обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунків пені та штрафу, здійснивши оцінку доказів, на яких ці розрахунки ґрунтуються, суд дійшов висновку, що позовні вимоги стосовно стягнення пені підлягають частковому задоволенню, а саме на суму 9868,27 грн з одночасним задоволенням вимог про стягнення штрафу на заявлену позивачем суму у розмірі 2100 грн.

Після відмови від постачання товару у відпвоідача виникло зобов'язання з повернення грошових коштів, отриманих в якості передоплати за договором №517-К/16 від 02.11.2016р.,

та, відповідно, на них можуть застосовуватись інші засоби відповідальності, передбачені ст.625 Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 1762 грн підлягає розподілу між сторонами пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Клесівський кар'єр нерудних копалин «Технобуд» до Фізичної особи-підприємця Матвєєва Юрія Вікторовича про стягнення грошових коштів у розмірі 42000 грн., суми нарахованої неустойки в розмірі 11988,99 грн., суми штрафу у розмірі 2100 грн. задовольнити частково, а саме попередню оплату у розмірі 42000 грн., пеню - 9868,27 грн., штраф - 2100 грн.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Матвєєва Юрія Вікторовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Клесівський кар'єр нерудних копалин «Технобуд» попередню оплату у розмірі 42000 грн., пеню - 9868,27 грн., штраф - 2100 грн. та суму судових витрат у розмірі 1695,37 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Вступну та резолютивну частини рішення складено та підписано 31.07.2018р.

Повний текст рішення складено та підписано 10.08.2018р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю Клесівський кар'єр нерудних копалин «Технобуд» (34550, Рівненська область, Сарненський район, смт.Клесів, вул. Промислова, б.13, ).

Відповідач - Фізична особа-підприємець Матвєєв Юрій Вікторович (85721, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Суддя О.М. Сковородіна