ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

"16" серпня 2018 р. Справа № 922/1451/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В. О., суддя Крестьянінов О.О., суддя Шевель О. В.,

за участю секретаря судового засідання Курченко В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофис», м. Дніпро (вх.№1553С/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 16.07.2018 у справі №922/1451/18

за позовом Національного банку України, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофис», м. Дніпро

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»,

про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2018 року Національний банк України звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до ТОВ "Приватофис", в якому просить в рахунок часткового погашення заборгованості ПАТ КБ "Приватбанк" за кредитним договором №19 від 03.03.2009 (з усіма змінами та доповненнями до нього) перед позивачем в розмірі ,00 грн., що становить прострочену заборгованість за кредитом станом на 06.04.2018, звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №25 від 20.12.2011, укладеним між позивачем та відповідачем, що посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 та зареєстрований в реєстрі за №2265, а саме на наступне нерухоме майно: нежитлові приміщення 1-го поверху №1-7 в літ. "А-7" загальною площею 158,5 кв.м., реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 01, що розташоване за адресою: м. Харків, вул. Маркса Карла, буд. 38-Д, що належить на праві приватної власності ТОВ "Приватофис" на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 06.05.2011, посвідчений ОСОБА_2, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, зареєстрований в реєстрі за №1963. Позивач просить встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", за початковою ціною 2561043,00 грн. без ПДВ.

16.07.2018 ТОВ «Приватофис» звернувся до Господарського суду Харківської області з клопотанням про зупинення провадження у справі до вирішення справи №910/7913/18.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.07.2018 (з урахуванням ухвали від 25.07.2018 про виправлення описки) відхилено клопотання відповідача про зупинення провадження у справі №922/1451/18 до вирішення справи №910/7913/18.

Відповідач з вказаною ухвалою суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати та постановити нове судове рішення про зупинення провадження у справі №922/1451/18 до вирішення справи №910/7913/18 за позовом ТОВ «Приватофис» до Національного банку України про розірвання іпотечних договорів, укладених між ТОВ «Приватофис» та НБУ, якими забезпечувалось виконання зобовязань ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором №19 від 03.03.2009 року.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 03.08.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою, розгляд справи призначено на 16.08.2018.

Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, до яких віднесено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно ст.14 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Позиція ЄСПЛ засвідчує, що основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинно чинитися правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі Мушта проти України зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням.

Відповідно до ч.2 ст.254 ГПК України ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Згідно із ч.1 ст.255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції: 1) про відмову у видачі судового наказу; 2) про забезпечення доказів, відмову в забезпеченні доказів, скасування ухвали про забезпечення доказів; 3) про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову; 4) про скасування забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову, відмову у скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову; 5) про зустрічне забезпечення, зміну чи скасування зустрічного забезпечення; 6) про повернення заяви позивачеві (заявникові); 7) про відмову у відкритті провадження у справі; 8) про передачу справи на розгляд іншого суду; 9) про відмову поновити або продовжити пропущений процесуальний строк; 10) про затвердження мирової угоди; 11) про призначення експертизи; 12) про зупинення провадження у справі; 13) про закриття провадження у справі; 14) про залишення позову (заяви) без розгляду; 15) окрема ухвала; 16) про стягнення штрафу в порядку процесуального примусу; 17) у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; 18) про внесення, відмову у внесенні виправлень у рішення; 19) про відмову ухвалити додаткове рішення; 20) про роз'яснення чи відмову у роз'ясненні судового рішення; 21) про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами; 22) про поновлення, відмову у поновленні пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання; 23) про внесення чи відмову у внесенні виправлень до виконавчого документа, визнання чи відмову у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 24) щодо відстрочки або розстрочки виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання; 25) про розгляд скарг на рішення, дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби, державного виконавця, приватного виконавця; 26) про заміну чи відмову у заміні сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження; 27) про поворот виконання чи відмову у повороті виконання; 28) про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, чи нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку; 29) щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України; 30) про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами; 31) про відмову у відкритті провадження у справі про скасування рішення третейського суду; 32) про повернення заяви про скасування рішення третейського суду; 33) про повернення заяви про видачу наказу за рішенням третейського суду без розгляду; 34) про залишення без розгляду заяви про відновлення втраченого судового провадження; 35) про відновлення чи відмову у відновленні повністю або частково втраченого судового провадження.

Таким чином, у частині 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України наведено вичерпний перелік ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення.

Однак, до даного переліку не включено ухвалу про відмову у зупиненні провадження у справі.

Слід зазначити, що у випадку, коли ухвала про відмову у вчиненні процесуальної дії підлягає оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції норми ч.1 ст.255 ГПК України містять пряму вказівку на таку можливість (наприклад, п.4, п.19, п.20 ч.1 ст.255 ГПК України).

Разом з цим, частиною 3 ст. 255 ГПК України встановлено, що заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Відповідно п.1 ч.1 ст.261 ГПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

Згідно із ч.1 ст.232 ГПК України судовими рішеннями є: ухвали; рішення; постанови; судові накази.

Отже, оскільки відповідачем оскаржено ухвалу, якою відхилено клопотання про зупинення провадження у справі, тобто судом відмовлено у зупиненні провадження, колегія суддів зазначає, що оскарження такої ухвали окремо від рішення суду нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачено.

Враховуючи, що апеляційним господарським судом відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Приватофис» на ухвалу Господарського суду Харківської області від 16.07.2018, яка не підлягає оскарженню в порядку апеляційного провадження, колегія суддів вважає, що таке провадження підлягає закриттю, як помилково відкрите.

Керуючись 234, 235, 255, ст. 264 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

УХВАЛИЛА:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ліквідатора ТОВ «Приватофис» на ухвалу Господарського суду Харківської області від 16.07.2018 у справі №922/1451/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена у відповідності до статтей 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя Фоміна В. О.

Суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Шевель О. В.