ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року

м. Київ

Справа № 902/121/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Білоуса В.В. - головуючого, Жукова С.В., Ткаченко Н.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк"

на ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду

від 30.01.2018

у складі колегії суддів: Саврія В.А. (головуючого), Дужича С.П., Мамченко Ю.А.

у справі № 902/121/17

за заявою Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк"

до Відкритого акціонерного товариства "Вінніфрут"

про визнання банкрутом,-

ВСТАНОВИВ:

1. У провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа

№ 902/121/17 за заявою Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Вінніфрут".

Короткий зміст рішень суду першої та апеляційної інстанції

2. Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 08.02.2017 порушено провадження у справі про банкрутство ВАТ "Вінніфрут", зокрема, введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Ющенко Віталіну Михайлівну. Вказаною ухвалою призначено попереднє засідання у справі на 30.03.2017.

3. Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" звернулося до Рівненського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою (вх.№06-64/491/17 від 04.12.2017) на ухвалу господарського суду Вінницької області від 08.02.17 у справі №902/121/17.

4. Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.01.2018 залишено без руху апеляційну скаргу ПАТ "ВТБ Банк", колегія суддів встановила факт несплати скаржником судового збору у розмірі 16 000 грн та визнала неповажними підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, відтак, судом апеляційної інстанції було запропоновано ПАТ "ВТБ Банк" вказати інші підстави для поновлення строку на оскарження ухвали та доплатити 16 000 грн судового збору протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

5. 26.01.2018 на адресу суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.

5.1. Скаржник на виконання ухвали від 11.01.2018 доплатив 16 000 грн судового збору, що підтверджується платіжним дорученням від 23.01.2018 №3493.

6. Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 30.01.2018 у справі № 902/121/17 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ "ВТБ Банк" на ухвалу господарського суду Вінницької області від 08.02.2017 у справі № 902/121/17.

7. Вказану ухвалу суду апеляційної інстанції обґрунтовано наступним.

7.1. Скаржник на виконання ухвали від 11.01.2018 доплатив 16 000 грн судового збору, що вбачається з платіжного доручення від 23.01.2018 №3493.

7.2. В заяві про усунення недоліків апеляційної скарги апелянт зазначає, що у ПАТ "ВТБ Банк" не було можливості завчасно ознайомитись із заявою ПАТ "Альфа-Банк" про порушення справи про банкрутство ВАТ "Вінніфрут", адже вказана заява з додатками не направлялася на адресу ПАТ "ВТБ Банк". Можливість для ознайомлення з заявою та ухвалою у скаржника виникла при отриманні всіх матеріалів справи №902/121/17 Вищим господарським судом України, місцезнаходження якого співпадає з місцезнаходженням Банка м. Київ. Звертає увагу, що ПАТ "ВТБ Банк" не отримував ухвалу господарського суду Вінницької області від 08.02.2017, а ознайомився з нею тільки 23.11.2017.

7.3. Просив суд визнати причину пропуску процесуального строку на подання апеляційної скарги поважною та поновити процесуальний строк.

7.4. Судом апеляційної інстанції встановлено, що ПАТ "ВТБ Банк" оскаржує ухвалу суду першої інстанції від 08.02.2017.

7.5. Разом з тим встановлено, що апеляцій скаргу на вказану ухвалу подано від 04.12.2017. Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване неможливістю завчасно ознайомитись із заявою ПАТ "Альфа-Банк" про порушення справи про банкрутство ВАТ "Вінніфрут", адже вказана заява з додатками не направлялася на адресу ПАТ "ВТБ Банк". Можливість для ознайомлення з заявою та ухвалою у скаржника виникла при отриманні всіх матеріалів справи №902/121/17 Вищим господарським судом України, місцезнаходження якого співпадає з місцезнаходженням Банка м. Київ. Також "ВТБ Банк" посилається на те, що ПАТ не отримував ухвалу господарського суду Вінницької області від 08.02.2017, а ознайомився з нею тільки 23.11.2017.

7.6. Водночас, суд апеляційної інстанції встановив, що відповідно до протоколу судового засідання суду першої інстанції від 26.04.2017, в якому приймав участь представник ПАТ "ВТБ Банк" - Соколовська К.П., довіреність №398 від 23.08.16, паспорт ВМ735877 від 25.11.1999 що, зокрема, спростовує твердження скаржника про те, що можливість для ознайомлення з заявою та ухвалою у скаржника виникла лише при отриманні всіх матеріалів справи №902/121/17 Вищим господарським судом України, місцезнаходження якого співпадає з місцезнаходженням Банка.

Надходження до Верховного Суду

8. 08.02.2018 ПАТ "ВТБ Банк" через Рівненський апеляційний господарський суд звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою від 07.02.2018 на ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 30.01.2018 у справі

№ 902/121/17, підтвердженням чого є відбиток штампу відділення поштового зв'язку на конверті, в якому надійшла касаційна скарга.

9. 22.02.2018, справа № 902/121/17 Господарського суду Вінницької області разом з вказаною касаційною скаргою ПАТ "ВТБ Банк" передана до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

10. Протоколом передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 21.03.2018 для розгляду справи № 902/121/17 було визначено колегію суддів у складі: головуючого судді

Білоуса В.В., судді - Ткаченко Н.Г., судді - Жукова С.В.

11. Ухвалою Верховного Суду від 14.05. 2018, відкрито касаційне провадження у справі № 902/121/17 за касаційною скаргою ПАТ "ВТБ Банк" від 07.02.2018 на ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 30.01.2018; розгляд касаційної скарги призначено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу

12. Не погодившись з ухвалою суду апеляційної інстанції, ПАТ "ВТБ Банк" подано касаційну скаргу на ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 30.01.2018 у справі № 902/121/17, в якій скаржник просить скасувати оскаржувану ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження, справу передати на розгляд до Рівненського апеляційного господарського суду.

13. Доводи касаційної скарги мотивовано наступним.

13.1. Про порушення, які стали підставою для подання апеляційної скарги, ПАТ "ВТБ Банк" стало відомо лише 23.11.2017 під час ознайомлення із матеріалами справи

№ 902/121/17, у тому числі із заявою ПАТ "Альфа-Банк" (ініціюючого кредитора) про порушення справи про банкрутство, а в матеріалах справи відсутні докази отримання скаржником повного тексту оскаржуваної ухвали.

13.2. Діючим на момент розгляду питання про поновлення строку на відкриття провадження за апеляційною скаргою скаржника процесуальним законодавством України було передбачено право на поновлення строків, але суд в порушення цих норм позбавив права скаржника на апеляційне оскарження.

13.3. Позиція ЕСПЛ у справах "Делькур проти Бельгії" від 17.01.1970, "Гофман проти Німеччини" від 11.10.2001, "Bellet v. France" засвідчує, що основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинно чинитися правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

14. ПАТ "РВС Банк" подано відзив на касаційну скаргу, в якому кредитор просить відмовити у задоволенні касаційної скарги ПАТ "ВТБ Банк", а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Позиція Верховного Суду

15. Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

16. Відповідно статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

17. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

18. Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини 1 цієї статті).

19. Відповідно до п.11 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (у редакції до 15.12.2017р.) заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

20. Згідно приписів п. 13 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України (у редакції, чинній до 15.12.2017), судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу;

21. Відповідно до ст.97 ГПК України (у редакції, чинній до 15.12.2017), апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

22. Згідно приписів ч. 1 ст. 53 ГПК України (в редакції чинній до 15.12.2017), за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

23. У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

24. У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані".

25. Суд апеляційної інстанції встановив, що скаржник звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу місцевого господарського суду від 08.02.2017 лише 04.12.2017, разом з тим, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, обґрунтоване неможливістю завчасно ознайомитись із заявою ПАТ "Альфа-Банк" про порушення справи про банкрутство ВАТ "Вінніфрут", адже вказана заява з додатками не направлялася на адресу ПАТ "ВТБ Банк". Можливість для ознайомлення з заявою та ухвалою у скаржника виникла при отриманні всіх матеріалів справи №902/121/17 Вищим господарським судом України, місцезнаходження якого співпадає з місцезнаходженням Банка м. Київ. Також ПАТ "ВТБ Банк" посилається на те, що Банк не отримував ухвалу господарського суду Вінницької області від 08.02.2017, а ознайомився з нею тільки 23.11.2017.

26. Водночас, суд апеляційної інстанції встановив, що представник ПАТ "ВТБ Банк" - Соколовська К.П. (довіреність №398 від 23.08.16 паспорт ВМ735877 від 25.11.1999) приймала участь у судовому засіданні 26.04.2017, що підтверджується відповідним протоколом судового засідання суду першої інстанції від 26.04.2017, що вказує на тривалу обізнаність про наявність ухвали господарського суду Вінницької області від 08.02.2017 про порушення провадження у справі про банкрутство

ВАТ "Вінніфрут", а також на можливість ознайомитися із її змістом як за допомогою ЄДРСРУ, так і ознайомитись безпосередньо в суді з матеріалами справи №902/121/17.

27. Отже, зазначене вище спростовує доводи скаржника, зазначені в п. 15.1. цієї постанови.

28. Доводів про те, що скаржник не зміг подати, у встановлені законом терміни, апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції від 08.02.2017 через обставини, які об'єктивно не дали змоги скаржнику реалізувати своє право апеляційного оскарження (обставин непереборної сили) в касаційній скарзі не зазначено.

29. За таких обставин, беручи до уваги встановлені фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла до висновку, що доводи касаційної скарги не можуть бути підставою для скасування судового рішення суду апеляційної інстанції, оскільки вони спростовуються встановленими у справі обставинами та не доводять порушення або неправильного застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

30. Відповідно статті 309 ГПК України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

31. Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

32. Оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції таким вимогам закону відповідає.

33. Рішення суду має прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі.

34. Вказані вимоги судом апеляційної інстанцій при винесенні оскаржуваної ухвали були дотримані.

35. Оскільки підстав для скасування ухвали суду апеляційної інстанції немає, то судовий збір за подачу касаційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017 Верховний Суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" на ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 30.01.2018 у справі № 902/121/17 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 30.01.2018 у справі № 902/121/17 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.В. Білоус

Судді С.В. Жуков

Н.Г. Ткаченко