УХВАЛА

м. Київ

16.08.2018Справа № 910/10651/18

Суддя Привалов А.І., розглянувши

позовну заяву Міністерства аграрної політики та продовольства України

до 1) товариства з обмеженою відповідальністю "Опора-БКБ"; 2) Державного підприємства "Львівський виробничо-технічний центр стандартизації,метрології та сертифікації"; 3) Державної інспекції сільського господарства України

про визнання недійсним рішення, договору та зобов"язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Міністерство аграрної політики та продовольства України звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до 1) товариства з обмеженою відповідальністю «Опора-БКБ»; 2) державного підприємства «Львівський виробничо-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації»; 3) Державної інспекції сільського господарства України про визнання недійсним рішення Державної інспекції сільського господарства України, інвестиційного договору та зобов'язання вчинити дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно ч. 5 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача (ч. 5 ст. 164 ГПК України).

Приписами ст. 237 ЦК України визначається поняття та підстави представництва, відповідно до ч.ч 1, 3 якої представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Представник від імені особи, яку він представляє, здійснює тільки певні юридичні дії внаслідок повноваження. Наявність у представника повноважень є обов'язковою умовою будь - якого представництва.

Документи, що посвідчують повноваження представників, і порядок їх оформлення визначаються ст. 60 ГПК України.

Відповідно до частини 3 статті 60 ГПК України, довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі не має підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання (ч. 9 ст. 60 ГПК України).

До господарського суду з позовною заявою звернулось Міністерство аграрної політики та продовольства України. При цьому, позовна заява від імені позивача підписана представником ОСОБА_1, на підтвердження повноважень вказаного представника до позовної заяви додано довіреність № 31-4/31 від 10.05.2018р.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 ЦК України довіренісю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Згідно ст. 1 Закону України "Про інформацію", документ - матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі.

Отже, довіреність - це передбачена законом матеріальна форма фіксації та зберігання інформації щодо конкретно - визначених повноважень, які одна особа надає іншій для представництва перед третіми особами.

Зі змісту наведеної довіреності вбачається, що ОСОБА_1 уповноважено лише пред'являти позов. При цьому, підписувати від імені Міністерство аграрної політики та продовольства України позовні заяви не входить до повноважень представника.

Також, зі змісту наведеної довіреності вбачається, що представнику надано право представляти Мінагропромполітики у судах та органах виконавчої влади, у виконавчому провадженні з наданими правами позивача, відповідача, третьої особи.

Проте, суд звертає увагу заявника, що дані процесуальні права позивача, відповідача, третьої особи він отримує, коли набуває статусу позивача, відповідача, третьої особи у справі відповідно тільки після відкриття провадження у справі або залучення до участі у справі в якості третьої особи.

Отже, з огляду на зазначене, суду не доведено, що подана до Господарського суду міста Києва позовна заява від імені Міністерства аграрної політики та продовольства України підписана особою, яка має право її підписувати.

Згідно п. 1 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

За таких обставин, вказана позовна заява підлягає поверненню на підставі п. 1 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

За змістом ч. 6 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п'яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись статтями 60, 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Міністерства аграрної політики та продовольства України і додані до неї документи повернути заявнику без розгляду.

2. Звернути увагу позивача, що згідно ч. 8 ст. 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

3. Згідно ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.І.Привалов