ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

21 серпня 2018 року Справа № 923/285/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В. при секретарі Горголь О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву № 269/17 від 10.08.2018 Публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" про розстрочення виконання рішення суду у справі

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго", м.Херсон

до: Публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія", м.Херсон

за участю представників сторін

від позивача: не прибув;

від відповідача: ОСОБА_1, представник за довіреністю № 635/07 від 27.12.2017

в с т а н о в и в:

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 19.04.2018 позовні вимоги задоволено. З Публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" на користь Приватного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" 14 5656 грн. 17 коп. боргу, що складається з 45 274 грн. 13 коп. втрат від інфляції, 10 073 грн. 69 коп. в якості 3% річних та 90 308 грн. 35 коп. пені, 2 184 грн. 84 коп. на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Повернуто Приватному акціонерному товариству "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" з Державного бюджету України 20 926 грн. 29 коп. судового збору, сплаченого за платіжним дорученням № Е30107 від 04.04.2017.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 24.04.2018 рішення Господарського суду Херсонської області від 19.04.2018 у справі № 923/285/17 залишено без змін. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладено на Публічне акціонерне товариство "Таврійська будівельна компанія".

Розпорядженням керівника апарату суду № 217 від 08.08.2018 у зв'язку з перебуванням судді Павленко Н.А. у відпустці справу призначено до повторного автоматичного розподілу для видачі наказу.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 09.08.2018 матеріали справи № 923/285/17 прийнято до провадження судді Литвинової В.В. для видачі наказу про примусове виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 19.04.2018.

09.08.2018 на виконання рішення суду видано наказ № 923/285/17 від 09.08.2018.

10.08.2018 до Господарського суду Херсонської області надійшла заява № 269/17 від 10.08.2018 Публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" про розстрочення виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 19.04.2018 у справі № 923/285/17 строком на 6 (шість) місяців.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 13.08.2018 заяву Публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" про розстрочення виконання рішення призначено до розгляду у судовому засіданні на 21.08.2018. Позивачу запропоновано надати свої письмові пояснення щодо заяви ПАТ "Таврійська будівельна компанія" про розстрочення виконання рішення.

20.08.2018 до суду надійшов відзив позивача на заяву ПАТ "Таврійська будівельна компанія", відповідно до якого вважає її такою, що не підлягає задоволенню.

Позивач звертає увагу суду, що станом на 30.06.2018 АТ "Херсонобленерго" має заборгованість перед ДП "Енергоринок" у розмірі 130641718,20 грн. Своєчасне не погашення боргу може призвести до негативних наслідків, таких як зменшення закупівлі електричної енергії у ДП "Енергоринок" та банкрутство підприємства. На уникнення таких негативних наслідків Верховною ОСОБА_1 України був прийнятий Закон України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

Статтею 11 Закону встановлено, що джерелом для забезпечення розрахунків за договорами реструктуризації заборгованості є цільова надбавка, яка є складовою цін (тарифів) на електричну енергію, а також послуги з її передачі, яка встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, після закінчення дії Закону АТ "Херсонобленерго" зобовязане буде сплачувати щомісячно 100% вартості отриманої з Оптового ринку електроенергії (джерелом сплати якої є поточні платежі споживачів), а також відповідну частку реструктуризованого боргу (джерелом сплати якої є цільова надбавка).

Зрив розрахунків АТ "Херсонобленерго" з ДП "Енергоринок" потягне за собою обмеження обсягів купівлі електроенергії для Херсонської області. Отже, знеструмленими можуть опинитися економічно та соціально важливі обєкти Херсонщини, які є добросовісними платниками за електроенергію.

До того ж, зменшення обсягів купівлі на Оптовому ринку електричної енергії призведе до зменшення сум податку на прибуток та додану вартість, який сплачує Компанія до державного бюджету. Враховуючи дотаційність місцевих бюджетів нашої області, скорочення податкових надходжень стане причиною недофінансування соціально важливих видатків.

Також, позивач зазначає, що предметом спору було стягнення боргу зі штрафних санкцій та мір відповідальності компенсаційного характеру. Позов задоволено, а отже встановлено факт порушення відповідачем взятих на себе зобовязань зі своєчасної сплати рахунків за спожиту електричну енергію протягом січня-березня 2017 року, а отже й судом встановлено вину ПАТ "ТБК" у порушенні виконанні зобовязань. Так, починаючи з січня 2017 року відповідач систематично порушував і порушує по теперішній час строки оплати за спожиту електричну енергію, а отже наявна вина безпосередньо ПАТ "ТБК" у порушенні договірних відносин.

Крім того, провадження у справі № 923/285/17 за позовом АТ "Херсонобленерго" до ПАТ "ТБК" про стягнення заборгованості було порушено 06.04.2017, рішення з якого прийнято лише 19.04.2018 року, яке вступило в закону силу 24.07.2018. Тобто у відповідача з моменту подання позову до моменту прийняття рішення було 15 місяців для погашення заборгованості. А отже, ПАТ "ТБК" вже отримало відстрочення строком на 15 місяців та не враховуючи на цей факт ПАТ "ТБК" звернулося до суду першої інстанції із заявою про розстрочення виконання рішення суду від 19.04.2018 щодо сплати заборгованості АТ "Херсонобленерго" ще на 6 місяців.

Публічне акціонерне товариство "Таврійська будівельна компанія" в заяві про розстрочення виконання рішення повідомляє, що грошових коштів на поточному рахунку відповідача недостатньо для виплати стягнутих судом 145 656 грн. 17 коп. Все нерухоме майно підприємства знаходиться в іпотеці, а рухоме - в заставі у АТ "ОСОБА_2 Аваль".

ПАТ "Таврійська будівельна компанія" знаходиться у скрутному матеріальному становищі, внаслідок чого 24.12.2014 порушено провадження у справі про банкрутство (№ 923/1804/14), на даний час триває процедура санації.

Планом санації не передбачено виплату будь-яких штрафних санкцій, інфляцій та річних. Для їх сплати необхідно витратити кошти, цільовим призначенням яких є сплата податків, розрахунки по поточних зобов'язаннях з постачальниками та виплата заробітної плати працівникам підприємства.

Частиною 12 статті 28 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що процедура санації божника припиняється достроково в разі невиконання умов плану санації та/або в разі невиконання поточних зобов'язань боржника, у зв'язку з чим господарський суд визнає боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру.

Так, АТ "ОСОБА_2 Аваль" звернулося до Господарського суду Херсонської області у справі № 923/1804/14 з клопотанням про перехід до ліквідації боржника у зв'язку із невиконанням останнім поточних зобов'язань перед кредиторами.

Крім того, відносно ПАТ "Таврійська будівельна компанія" як боржника, відкрито на більше 50 виконавчих проваджень про стягнення коштів, виконання яких зупинено на підставі п.4 ч.1 ст.34 Закону України "Про виконавче провадження". Також, у провадженні Господарського суду Херсонської області знаходиться ще чотири справи про стягнення коштів з ПАТ "Таврійська будівельна компанія", а саме:

- за позовом ТОВ "М.З.Теплоресурс" на суму 321 357,94 грн. (справа № 923/304/18);

- за позовом ПАТ "ОСОБА_2 Аваль" на суму 5 554 465,91 грн. (справа № 923/1622/14);

- за позовом ФГ "Дубіна" на суму 160 608,03 грн. (справа № 923/453/18);

- за позовом АТ "Херсонобленерго" на суму 963 081,36 грн. (справа № 923/252/18).

21.08.2018 оголошено вступну та резолютивну частину ухвали суду щодо заяви боржника про надання розстрочки виконання рішення суду.

Заслухавши представників сторін, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_1 України.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до частини першої статті 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3. ст. 331 ГПК України).

Статтею 326 ГПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_1 України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

У відповідності до ч.ч. 1-4 ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Частиною 1 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

У відповідності до вимог ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов'язків щодо доказів.

Статтями 76 - 79 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення; обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування; достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи; достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі Чижов проти України зазначено, що на державі лежить позитивне зобов'язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З підстав, умов та меж надання розстрочки виконання судового рішення випливає, що безпідставне надання розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє стягувача можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Таким чином, враховуючи інтереси не лише боржника, але і стягувача, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не підтверджують конкретних обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом, а тому відсутні правові підстави для задоволення заяви № 269/17 від 10.08.2018 Публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" про розстрочення виконання рішення суду у справі № 923/285/17.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Херсонської області -

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні заяви № 269/17 від 10.08.2018 Публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" про розстрочення виконання рішення суду у справі № 923/285/17.

У відповідності до ч. 1 ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Повний текст ухвали складено 22.08.2018.

Суддя В.В.Литвинова