ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2018 р. Справа № 922/1347/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В. І. , суддя Слободін М.М.

при секретарі Мальченко О.О.

за участю представників сторін:

позивача - голова комісії з припинення Зубар В.В., Протокол №2-Р засідання правління Громадської організації "Моніторинг та аналіз розвитку країни" від 17.02.2017 року;

відповідача - адвокат Коломійцев А.Ю., договір про надання правової допомоги від 20.08.2018 року; свідоцтво від 26.06.2018 року серії НОМЕР_1;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Підприємства "Основа-Промінвест" Громадської організації "Моніторинг та аналіз розвитку країни", м. Харків (вх. № 1498Х/1-18)

на ухвалу господарського суду Харківської області від 11.07.2018р. у справі №922/1347/17, постановлену в приміщенні господарського суду Харківської області (суддя Лаврова Л.С.), повний текст якої складено 12.07.2018р.

за позовом Підприємства "Основа-Промінвест" Громадської організації "Моніторинг та аналіз розвитку країни", м. Харків

до ФОП Богуславського Михайла Ігоровича, м. Харків

про стягнення коштів

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.07.2018р. частково задоволено клопотання відповідача; призначено по справі 922/1347/17 додаткову експертизу; доручено проведення експертизи Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз (49000, м. Дніпро, Січеславська Набережна, 17, офіс 361); на розгляд та вирішення експерта поставлено відповідне питання; провадження у справі 922/1347/17 зупинено до отримання судового висновку з експертної установи.

Підприємство "Основа-Промінвест" Громадської організації "Моніторинг та аналіз розвитку країни" з ухвалою суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 11.07.2018 року про призначення додаткової експертизи, що перешкоджає подальшому провадженню у справі та направити справу для продовження розгляду до господарського суду Харківської області.

Апелянт в обґрунтування своїх доводів вказує на те, що оскаржувана ухвала ґрунтується на неправильності встановлення обставин справи, неправильного їх дослідження та оцінки, що призвело до порушення прав позивача на справедливий розгляд справи.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.07.2018р. у справі №922/1347/17 суддею - доповідачем визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В.І., суддя Слободін М.М.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 25.07.2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Підприємства "Основа-Промінвест" Громадської організації "Моніторинг та аналіз розвитку країни" на ухвалу господарського суду Харківської області від 11.07.2018р. у справі; встановлено строк до 13.08.2018 року відповідачу на протязі якого він має право подати відзив на апеляційну скаргу; призначено справу до розгляду на 21.08.2018 року.

17.08.2018 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін (вх.№6432), який долучений до матеріалів справи.

В обґрунтування своєї правової позиції відповідач вказує на те, що через відсутність на дослідженні у експерта актів здачі - прийняття робіт згідно договору від 03.01.2012р. на суму 127 964,00 грн., висновок не може вважатися повним та в достатній мірі підтверджувати викладені обставини.

Разом з тим, у вказаному відзиві відповідач порушує питання щодо того, що апеляційна скарга підписана представником без повноважень, оскільки згідно відомостей, вказаних у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, з 07.12.2015 року керівником та підписантом Підприємства "Основа-Промінвест" Громадської організації "Моніторинг та аналіз розвитку країни" є Колесников С.В., а головою комісії з припинення або ліквідатором є Зубар В.В.

Колегія суддів з такими аргументами відповідача не погоджується, вважає їх хибними та зазначає наступне.

Відповідно до Протоколу №2-Р засідання правління Громадської організації "Моніторинг та аналіз розвитку країни" від 17.02.2017 року, головою ліквідаційної комісії призначено Зубар Владислава Володимировича з обсягом повноважень та обов'язків, визначених чинним законодавством України.

З моменту призначення до Зубар В.В. переходять повноваження щодо управління справами Підприємства "Основа-Промінвест" Громадської організації "Моніторинг та аналіз розвитку країни".

Ліквідатор Зубар В.В. представляє Підприємство "Основа-Промінвест" Громадської організації "Моніторинг та аналіз розвитку країни" у відносинах з третіми особами та виступає у суді від імені підприємства, здійснює всі необхідні заходи з припинення підприємства у строки, встановлені чинним законодавством України.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява від імені Підприємства "Основа-Промінвест" Громадської організації "Моніторинг та аналіз розвитку країни" подана до господарського суду Харківської області 24.04.2017 року та підписана Зубар В.В., який, згідно наявного в матеріалах справи Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань станом на 10.04.2017 року був головою комісії з припинення або ліквідатором (т.1, а.с.10-13)

Уточнена позовна заява, яка була подана позивачем до господарського суду Харківської області 10.07.2018 року, також, була підписана керівником Підприємства "Основа-Промінвест" Громадської організації "Моніторинг та аналіз розвитку країни", головою комісії з припинення Зубар В.В. та була прийнята господарським судом Харківської області.

Так, згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань станом на 10.04.2017 року був головою комісії з припинення або ліквідатором, підприємство знаходиться в стані припинення з 27.02.2017 року.

А отже, враховуючи, що ліквідатор Підприємства "Основа-Промінвест" Громадської організації "Моніторинг та аналіз розвитку країни" Зубар В.В. уповноважений на здійснення всіх необхідних дій від імені товариства, встановлених чинним законодавством України, в тому числі на представництво інтересів в суді, беручи до уваги, що останній є головою комісії з припинення, а підприємство знаходиться в стані припинення з 27.02.2017 року, колегія суддів відхиляє аргументи відповідача про те, що апеляційна скарга підписана представником без повноважень.

21.08.2018 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якій останній просить апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду скасувати (вх.№6524), яка долучена до матеріалів справи.

В обґрунтування наданої відповіді на апеляційну скаргу апелянт зазначає про те, що в матеріалах справи наявні всі документи, які підтверджують повноваження голови комісії з припинення або ліквідації Зубара В.В.

В судовому засіданні 21.08.2018 року представник позивача підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 11.07.2018 року про призначення додаткової експертизи, що перешкоджає подальшому провадженню у справі та направити справу для продовження розгляду до господарського суду Харківської області.

Також, представник позивача вказав на те, що відзив на апеляційну скаргу, наданий відповідачем, не може бути прийнятий судом, оскільки поданий не у строк встановлений судом.

Колегія суддів з вказаними аргументами позивача не погоджується та зазначає, що з метою забезпечення прав учасників справи на справедливе, неупереджене вирішення судом спору у даній справі, дотримання основних засад господарського судочинства, зокрема, змагальності сторін, повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, вказаний відзив на апеляційну скаргу прийнятий судом апеляційної інстанції.

Представник відповідача в судовому засіданні 21.08.2018 року заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства зокрема, було надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених статтею 42 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Переглянувши справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що Підприємство "Основа - Промінвест" Громадської організації "Моніторинг та аналіз розвитку країни" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - ФОП Богуславського М.І. про стягнення грошових коштів у розмірі 128004,00 грн. (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог).

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначав про те, що після звільнення з підприємства "Основа - Промінвест" колишній директор - ОСОБА_5 продовжував розпоряджатися коштами підприємства, зокрема, перераховував кошти ФОП Богуславському М.І., при цьому роботи за послуги з технічного процесу по виготовленню меблів надані не були, чим заподіяв збитки Підприємству "Основа - Промінвест" на вказану суму.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29.06.2017 р. задоволено клопотання відповідача про призначення судової експертизи, провадження у справі зупинено, матеріали справи №922/1347/17 направлено до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Відповідно до висновку експерта №4258/4259-17, заборгованість у ФОП Богуславського М.І. перед Підприємством "Основа-Промінвест" Громадської організації "Фонд підтримки інвалідів" виходячи з наявних в матеріалах справи документів, становить 128004,00 грн., у зв'язку з ненаданням на дослідження актів здачі-прийняття робіт (наданих послуг) згідно Договору від 03.01.2012 р. на суму 127964,00 грн. та Договору №03-01/Б від 08.01.2013 р. на суму 40,00 грн.

09.07.2017 року відповідач звернувся до господарського суду Харківської області з клопотанням про призначення повторної судової-економічної експертизи по справі, в якому просив поставити експерту наступне запитання: «Чи буде існувати заборгованість у ФОП Богуславського М.І. перед Підприємством "Основа-Промінвест" Громадської організації "Фонд підтримки інвалідів" при поданні вказаних у висновку експерта актів здачі-прийняття робіт (наданих послуг) згідно Договору від 03.01.2012 р. на суму 127964,00 грн. та Договору №03-01Б від 08.01.2013 р. на суму 40,00 грн. виходячи з наданих до справи документів?».

11.07.2018 року господарським судом Харківської області постановлено оскаржувану ухвалу з підстав викладених вище.

Місцевий господарський суд, призначаючи у справі додаткову експертизу виходив з того, що оскільки первинним висновком експерта встановлюється розмір заборгованості ФОП Богуславського М. І. перед Підприємством "Основа-Проінвест" ГО "ФПІ", стягнення якої є предметом позовних вимог по даній справі, і стягнення якої у збільшеному розмірі обґрунтовується позивачем в уточненій позовній заяві з посиланням на висновок експерта, для повноти висновку експерта, як засобу доказування, він має враховувати надані відповідачем оригінали актів здачі-прийняття робіт (наданих послуг) згідно Договору 03/01Ф від 03.01.2012 р. на суму 127964,00 грн. та Договору №03-01/Б від 08.01.2013 р. на суму 40,00 грн.

Колегія суддів з таким висновком господарського суду першої інстанції не погоджується та зазначає наступне.

Після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.

З прийняттям у 2006 році Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ryabykh v.Russia» від 24.07.2003 року, «Svitlana Naumenko v. Ukraine» від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Згідно частини 1 статті 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває в провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Про призначення судової експертизи виноситься ухвала, в якій зазначаються, зокрема: підстави та мотиви призначення судової експертизи.

Формулювання питань, які ставляться перед експертом, повинно, як правило, здійснюватися з урахуванням науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень і атестованих експертних методик, у яких зазначаються питання, на вирішення яких спрямовані ці методики та реєстр яких ведеться Міністерством юстиції України.

Недопустимим є порушення перед експертом питань, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі.

Так, приписами п. 2 ч. 1 ст. 228 ГПК України передбачено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках, зокрема, призначення судом експертизи.

Отже, оскільки для проведення експертизи матеріали справи направляються до судово-експертної установи, у цей період часу неможливо проводити процесуальні дії.

Для вирішення господарського спору та прийняття рішення у справі господарський суд на підставі доказів, що відповідають вимогам ст.ст. 76, 77 ГПК України (мають бути належними, допустимими та відповідати вимогам щодо певного засобу доказування) має враховувати лише ті встановлені та досліджені обставини справи, що мають значення для справи.

Збір же господарським судом доказів, що мають підтверджувати або підтверджують обставини, що не мають значення для справи, не відповідає вимогам ГПК України та може призвести до зайвих процесуальних дій у справі та, як наслідок, затягування розгляду справи.

Тобто суд, збираючи докази у справі та вирішуючи питання щодо обставин, які підтверджуються цими доказами та мають значення для справи, має виходити із предмету доказування та, на підставі норм діючого законодавства, визначати межі доказування у конкретному спорі.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, ухвала, що викладається окремим документом, складається, зокрема, з мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Оскаржувана ухвала місцевого господарського суду мотивована необхідністю проведення у справі додаткової судової експертизи, оскільки висновком експерта встановлюється розмір заборгованості ФОП Богуславського М. І. перед Підприємством "Основа-Проінвест" ГО "ФПІ", стягнення якої є предметом позовних вимог, і стягнення якої у збільшеному розмірі обґрунтовується позивачем в уточненій позовній заяві з посиланням на висновок експерта та для повноти висновку експерта, як засобу доказування, він має враховувати надані відповідачем оригінали актів здачі-прийняття робіт (наданих послуг) згідно Договору 03/01Ф від 03.01.2012 р. на суму 127964,00 грн. та Договору №03-01/Б від 08.01.2013 р. на суму 40,00 грн.

У відповідності до п. 1.2.11. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.

Первинною є експертиза, коли об'єкт досліджується вперше.

Додатковою є експертиза, якщо для вирішення питань щодо об'єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріли (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи.

Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об'єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

Однак, місцевим господарським судом при винесенні оскаржуваної ухвали не обґрунтовано доцільність проведення додаткової експертизи та зупинення провадження у справі, а також не вказано, з'ясування яких саме обставин, що мають значення для правильного вирішення спору потребує спеціальних знань та не визначено конкретних підстав для проведення експертизи, і відповідно, для зупинення провадження у справі, за умови, що ухвалою господарського суду Харківської області від 29.06.2017 р. вже було призначено судову експертизу, на розгляд якої вже було поставлені ті самі питання з того самого предмету, та з тих самих підстав.

В той же час, мотивувальна частини оскаржуваної ухвали не містить, які саме обставини, викладені відповідачем у клопотанні потребують спеціальних знань, не обгрунтована дійсність потреби у спеціальних знаннях, не досліджена неможливість з'ясування питань, поставлених на розгляд експерта іншими засобами доказування.

При винесенні ухвали про призначення експертизи, місцевий господарський суд не обґрунтував неможливість самостійного встановлення судом фактичних обставин при розгляді даної справи за результатами оцінки наявних у справі доказів у їх сукупності.

Поставлені перед експертом питання безпосередньо стосуються встановлення фактичних обставин справи, які можуть бути встановлені судом за результатами оцінки доказів по справі та мають вирішуватися судом самостійно в ході розгляду справи.

Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

А отже, колегія суддів дійшла висновку про те, що призначення у даній справі додаткової судової експертизи не є тією обставиною, у розумінні положень пункту 1 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України, що перешкоджає здійсненню провадження у даній справі, зокрема, розгляду справи в господарському суді першої інстанції.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.03.2018 року у справі №922/2063/17 та у постановах Вищого господарського суду України від 13.08.2015 року у справі №922/3534/14, від 25.10.2016 року у справі №922/1440/16.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов'язаної з його або її правами та обов'язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (п. 36). На це «право на суд», в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13 жовтня 2009 року у справі «Салонтаджі-Дробняк проти Сербії» (п. 132).

Разом з тим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства», (п. 57). Встановлюючи такі правила, держава користується певною свободою розсуду.

Відповідно до статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010р.)

Таким чином, апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу господарського суду Харківської області від 11.07.2018 р. про призначення додаткової експертизи скасувати, направивши справу для продовження розгляду до господарського суду Харківської області.

Керуючись ст. ст. 255, 269, 270, ч. 3 ст. 271, ч.6 ст. 275, п.4 ч.1 статті 280, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Підприємства "Основа-Промінвест" Громадської організації "Моніторинг та аналіз розвитку країни", м. Харків задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 11.07.2018р. у справі №922/1347/17 про призначення додаткової експертизи у справі скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до господарського суду Харківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у строк протягом двадцяти днів з дня її проголошення, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21.08.2018 року.

Головуючий суддя Терещенко О.І.

Суддя Сіверін В. І.

Суддя Слободін М.М.