ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2018 р.

м. Одеса

Справа № 916/1287/18

Господарський суд Одеської області у складі:

судді В.С. Петрова

при секретарі судового засідання Г.С. Граматик

за участю представників:

від позивача – не з’явився,

від відповідача – не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства „Полтаваобленерго” в особі Миргородської філії ПАТ „Полтаваобленерго” до Спільного українсько-індійського підприємства „Кораса” про стягнення заборгованості в загальній сумі 30747,41 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство „Полтаваобленерго” в особі Миргородської філії ПАТ „Полтаваобленерго” звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Спільного українсько-індійського підприємства „Кораса” про стягнення заборгованості в загальній сумі 30747,41 грн., у т.ч. боргу за спожиту активну електроенергію – 7422,91 грн., боргу за перетікання реактивної електроенергії – 4350,49 грн., пені – 18892,49 грн., інфляційних нарахувань – 40,61 грн., 3% річних – 40,91 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору про постачання електроенергії від 16.03.2016 р. № 1255 (з додатками) щодо здійснення оплати за споживання електроенергії.

Зокрема, позивач вказує, що 16.03.2016 р. між Публічним акціонерним товариством „Полтаваобленерго” в особі Миргородської філії ПАТ „Полтаваобленерго” та Спільним українсько-індійським підприємством „Кораса” було укладено договір про постачання електричної енергії № 1255 з додатками, які є його невід’ємною частиною.

Також 16.03.2016р. між Публічним акціонерним товариством „Полтаваобленерго” в особі Миргородської філії ПАТ „Полтаваобленерго” та Спільним українсько-індійським підприємством „Кораса” було укладено додаток №2 „Порядок розрахунків” до договору № 1255 від 16.03.2016р., згідно якого розрахунковим вважається період з 8 години 18 числа попереднього місяця до 8 години такого ж числа поточного місяця; споживач до початку розрахункового періоду здійснює платіж на наступний розрахунковий період у сумі вартості 100% заявленого (договірного) обсягу споживання електричної енергії та розмір суми платежу розраховується споживачем самостійно як сума добутків визначених на наступний розрахунковий період тарифів відповідного класу та заявленого (договірного)обсягу споживання електричної енергії. Тому, як вказує позивач, згідно умов договору споживач повинен був до 18 червня 2017 року сплатити постачальнику 100% вартості від заявленого електроспоживання 60,00 тис. кВт. Год. І так щомісяця на кожен рік (протягом 2017 – 2018 років) з- урахуванням заявленого (договірного) електроспоживання за додатком №1.

Поряд з цим позивач вказує, що споживачу 19.03.2018 р. був виставлений рахунок за активну електроенергію за отриманими від нього даними про обсяг спожитої електроенергії на суму 3078,56 грн., який не був оплачений станом на 01.06.2018 р., а також рахунок від 18.04.2018 р. за отриманими від нього даними про обсяг спожитої активної електроенергії у квітні 2018 р. на суму 4348,01 грн., який також не був оплачений станом на 01.06.2018 р., що вбачається із наданих суду банківських виписок та «Розрахунку заборгованості» та оскільки у споживача на рахунку були наявні кошти у сумі 3,66 грн., тому позивач зарахував їх у погашення боргу, внаслідок чого борг за активну електроенергію станом на 01.06.2018 р. складає 7422,91 грн. Крім того, споживачу 18.04.2018 р. був виставлений рахунок за перетікання реактивної електроенергії на суму 6524,72 грн., а також 19.03.2018 р. на суму 4352,52 грн., які не були оплачені станом на 01.06.2018 р., що підтверджується банківськими виписками, а тому заборгованість за перетікання реактивної електроенергії складає: за березень 2018 р. - 2176,26 грн., за квітень 2018 р. - 2174,23 грн., що загалом становить 4350,49 грн.

За таких обставин, позивач стверджує, що відповідач неналежним чином виконував договірні зобов’язання перед енергопостачальною організацією, що полягає в несплаті попередньої оплати заявлених обсягів споживання електричної енергії, не в повному обсязі та несвоєчасній оплаті нарахованих до сплати коштів за фактично спожиту електроенергію, внаслідок чого у відповідача перед позивачем за зобов’язаннями з червня 2017 року по квітень 2018 року включно виникла заборгованість, що складається з боргу по оплаті штрафних санкцій - пеня за відсутність попередньої оплати за цей період на суму 18428,98 грн., боргу за спожиту активну електроенергію у загальній сумі 7422,91 грн., боргу по оплаті за перетікання реактивної електроенергії у загальній сумі 4350,49 грн., які не сплачені станом на 01.06.2018року, що вбачається із «Розрахунку оплат і нарахувань по СУІП «КОРАСА» з червня 2017 року по квітень 2018 року та зважаючи на заборгованість з оплати за фактично спожиту активну та за реактивну електроенергію відповідно були нараховані санкції за невиконаними зобов’язання щодо своєчасної оплати, обумовлені Порядком розрахунків (Додаток №2 до Договору) платежів, а саме: пеня, інфляційні нарахування та 3% річних.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.06.2018 р. позовну заяву Публічного акціонерного товариства „Полтаваобленерго” в особі Миргородської філії ПАТ „Полтаваобленерго” прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/1287/18 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, при цьому судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 20.07.2018 р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.07.2018 р. у справі № 916/1287/18 відмовлено у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства „Полтаваобленерго” в особі Миргородської філії ПАТ „Полтаваобленерго” про забезпечення позову.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.07.2018 р. розгляд справи № 916/1287/18 було відкладено на 13.08.2018 р. з огляду на неявку сторін у судове засідання, а також враховуючи клопотання позивача про відкладення розгляду справи.

09.08.2018 р. від позивача електронною поштою до господарського суду Одеської області надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

Відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не надав, також представник відповідача у судові засідання не з’являвся, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлений судом належним чином за юридичною адресою, яка значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Так, надіслана судом копія ухвали суду про відкриття провадження у справі була повернута до суду без вручення разом з поштовим конвертом та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, що містяться в матеріалах справи, за закінченням терміну зберігання згідно довідки Укрпошти ф.20. Проте, копію ухвали суду про відмову у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову від 19.07.2018 р., в якій вказана дата розгляду спарви, була вручена відповідачу, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Враховуючи відсутність відзиву на позов, відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши та дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд дійшов наступних висновків.

Між Публічним акціонерним товариством „Полтаваобленерго” в особі Миргородської філії ПАТ „Полтаваобленерго” (постачальник) та Спільним українсько-індійським підприємством „Кораса” (споживач) було укладено договір № 1255 від 16.03.2016 року про постачання електричної енергії, відповідно до п. 1.1. якого постачальник електричної енергії продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 280,0 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

В п. 2.1 договору передбачено, що під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (ПККЕ).

Відповідно до п. 2.2. договору постачальник зобов'язується виконувати умови цього договору; постачати споживачу електроенергію як різновид товару в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 та з урахуванням умов розділу 7 цього договору (додаток „Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу”).

В свою чергу відповідач як споживач згідно п. 2.3.1., 2.3.3., 2.3.4. договору зобов’язується виконувати умови цього договору; оплачувати постачальнику вартість спожитої електричної енергії згідно з умовами додатків „Порядок розрахунків та „Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії та перелік об’єктів і засобів комерційного обліку”, а також здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережою постачальника та електроустановками споживача згідно з додатком „Порядок розрахунків” та „Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії”.

Пунктами 4.1., 4.2.1. договору встановлено, що постачальник електричної енергії несе відповідальність за постачання електричної енергії споживачу в обсягах та із забезпеченням договірної величини потужності, визначеними згідно з вимогами розділу 5 цього договору. За невнесення платежів, передбачених 2.3.3., 2.3.4. цього договору з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, компенсаційні нарахування з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних з простроченої суми. Сума пені, компенсаційні нарахування встановленого індексу інфляції та три відсотки річних зазначаються у розрахунковому документі окремими рядками.

Згідно п. 5.1 договору договірні величини споживання електричної енергії та потужності на кожний розрахунковий період визначаються відповідно до діючого Порядку постачання електричної енергії споживачам, затвердженого Постановою КМУ. Для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік споживач не пізніше листопада поточного року надає постачальнику електричної енергії відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії (додаток №1 “Обсяги постачання (договірні величини) електричної енергії споживачу та субспоживачу”). Споживачі, які розраховуються за електричну енергію за тарифами диференційованими за періодами часу, та споживачі постачальників за нерегульованим тарифом, електроустановки яких обладнані засобами диференційного (погодинного) обліку електричної енергії, додатково подають відомості про заявку величини споживання електричної потужності у години контролю максимального навантаження енергосистеми на відповідні розрахункові періоди. У випадках, передбачених ПКЕЕ, споживач надає обґрунтування очікуваного обсягу споживання.

У разі ненадання споживачем зазначених відомостей у встановлений термін розмір очікуваного споживання електричної енергії на наступний рік установлюється постачальником на фактичними обсягами споживання у відповідних періодах поточного року, що минули, та у відповідних періодах минулого року, які відповідають майбутнім періодам поточного року, оформлюється Додатком №1 та направляється на погодження споживачу рекомендованим листом або вручається уповноваженій особі споживача під підпис. Сторони домовились, що дані Додатку №1 вважаються погодженими з дати його направлення споживачеві постачальником.

Пунктом 7.1 договору передбачено, що облік електроенергії, спожитої споживачем та (або) субспоживачами, приєднаними до електричних мереж споживача, здійснюється згідно з вимогами ПУЕ та ПКЕЕ. У разі порушення споживачем вимог нормативно-технічних документів щодо встановлення та експлуатації засобів обліку, їх покази не використовуються при розрахунках за спожиту електроенергію, а обсяги спожитої електроенергії визначаються постачальником електричної енергії шляхом розрахунку згідно з вимогами додатка “Порядок розрахунків”.

Згідно п. 7.5. договору на підставі показів засобів обліку електричної енергії та умов додатка „Графік зняття показів засобів електричної енергії та перелік об’єктів і засобів комерційного обліку” оформлюється такі документи: акт про прийняття-передавання товарної продукції (про використану електричну енергію); акт результатів замірів електричної потужності. За наявності вводів на різних ступенях напруги та різних системах обліку покази надаються окремо за кожною точкою обліку.

Відповідно до п. 9.4 договору останній набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31 грудня 2016 року. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Як з’ясовано судом, жодна із сторін не зверталась з відповідною заявою про відмову від договору № 1255 від 16.03.2016 р. після закінчення строку його дії, у зв’язку з чим вказаний договір є діючим.

За ствердженнями позивача, останній сумлінно виконував свої обов'язки за договором, тоді як відповідач не сплачував попередню оплату у сумі 100% заявленого (договірного) обсягу споживання електричної енергії, несвоєчасно та не в повному обсязі розрахувався за спожиту активну електричну енергію та за перетікання реактивної електроенергії.

Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Частиною 6 ст. 276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

Згідно ч. 1 ст. 277 Господарського кодексу України абоненти користуються енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Так, укладений між сторонами по справі договір, за яким позивач здійснює постачання електроенергії відповідачу, є підставою для виникнення у сторін господарських зобов'язань відповідно до ст.ст. 173, 174 ГК України (ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України), і згідно ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

В свою чергу згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Як випливає зі змісту вищевказаного договору № 1255, позивач взяв на себе зобов'язання постачати споживачеві електроенергію в обсягах та з врахуванням визначених договором умов, натомість відповідач як споживач згідно з договором зобов'язався здійснювати платежі на наступний розрахунковий період у сумі 100% заявленого (договірного) обсягу споживання електричної енергії, оплачувати постачальнику вартість спожитої електричної енергії та здійснювати розрахунки за перетікання реактивної електричної енергії згідно з умовами додатків до договору.

Також відповідачем на виконання умов договору про постачання електричної енергії від 16.03.2016р. №1255 було направлено позивачеві 17.10.2016р. за вих.№42 відомості про розміри очікуваного споживання електричної енергії на 2017р., зважаючи на що сторонами було складено та підписано Додаток №1 - „Обсяги постачання (договірні величини) електричної енергії Споживачу та субспоживачу”, за яким сторони погодили, що розмір приєднаної потужності становить 320,0 кВт., дозволеної потужності – 280,0 кВт.; обсяги постачання електричної енергії на 2017 рік: січень – 60,000 тис. кВт.год., лютий – 60,000 тис. кВт.год., березень – 60,000 тис. кВт.год., квітень – 60,000 тис. кВт.год., травень – 60,000 тис. кВт.год., червень – 60,000 тис. кВт.год., липень – 60,000 тис. кВт.год., серпень – 60,000 тис. кВт.год., вересень – 60,000 тис. кВт.год., жовтень – 60,000 тис. кВт.год., листопад – 60,000 тис. кВт.год., грудень – 60,000 тис. кВт.год., всього рік – 720,00 тис. кВт.год.

Крім того, відповідачем на виконання умов договору про постачання електричної енергії від 16.03.2016р. №1255 було направлено позивачеві 01.10.2017р. за вих.№57 відомості про розміри очікуваного споживання електричної енергії на 2018р., зважаючи на що сторонами було складено та підписано Додаток №1 - „Обсяги постачання (договірні величини) електричної енергії Споживачу та субспоживачу”, за яким сторони погодили, що розмір приєднаної потужності становить 320,0 кВт., дозволеної потужності – 280,0 кВт.; обсяги постачання електричної енергії на 2018 рік: січень – 5,000 тис. кВт.год., лютий – 5,000 тис. кВт.год., березень – 5,000 тис. кВт.год., квітень – 5,000 тис. кВт.год., травень – 5,000 тис. кВт.год., червень – 5,000 тис. кВт.год., липень – 5,000 тис. кВт.год., серпень – 5,000 тис. кВт.год., вересень – 5,000 тис. кВт.год., жовтень – 5,000 тис. кВт.год., листопад – 5,000 тис. кВт.год., грудень – 5,000 тис. кВт.год., всього рік – 60,00 тис. кВт.год.

Між тим відповідно до п. 1 додатку № 2 „Порядок розрахунків” до договору від 16.03.2016р. розрахунковим вважається період з 8:00 годин 18 числа попереднього місяця до 8:00 годин такого ж числа поточного місяця. Розрахунки за електричну енергію проводяться споживачем виключно грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника. За дату оплати приймається дата зарахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електроенергії, за регульованим тарифом. Розрахунки за використану електричну енергію здійснюються за однозонним роздрібним тарифом, встановленим відповідно до нормативно-правових актів НКРЕ. За заявою споживача вид тарифу меже бути змінений, але не частіше, ніж один раз на рік. Споживач має право на зміну виду тарифу у разі зміни значення тарифних коефіцієнтів, які використовуються для рівня ставок тарифів, диференційованих за періодами часу.

Згідно п. 2 додатку № 2 „Порядок розрахунків” до договору від 16.03.2016р. споживач до початку розрахункового періоду здійснює платіж на наступний розрахунковий період у сумі 100% заявленого (договірного) обсягу споживання електричної енергії. Розмір суми платежу розраховується споживачем самостійно як сума добутків визначених на наступний розрахунковий період тарифів відповідного класу та заявленого (договірного) обсягу споживання електричної енергії. У разі відсутності інформації про тарифи на наступний розрахунковий період до дня здійснення попередньої оплати, споживач розраховує суму за тарифами, що діють у поточному розрахунковому періоді. Остаточний розрахунок за минулий розрахунковий період здійснюється споживачем самостійно на підставі виставленого постачальником рахунка відповідного до даних про фактичне споживання електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені Договором, та/або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених ПКЕЕ. Якщо сума передоплати перевищує вартість фактично використаної електроенергії, різниця зараховується в рахунок наступних платежів.

Пунктом 3 додатку № 2 „Порядок розрахунків” до договору від 16.03.2016р. встановлено, що обсяг фактично спожитої електричної енергії, який підлягає оплаті на підставі виставлених постачальником рахунків, визначається відповідно до фактичних даних розрахункового обліку електричної енергії, визначених у Відомості про фактичні покази розрахункових засобів обліку електричної енергії (додаток №4 до Договору), вимог ПКЕЕ та чинного законодавства. У разі неотримання постачальником даних про покази розрахункових засобів обліку в зазначений термін ( в т.ч. ненадання споживачем Відомості про фактичні покази розрахункових засобів обліку електричної енергії) визначення обсягу фактично спожитої електричної енергії та виставлення рахунків здійснюється відповідно до вимог ПКЕЕ (п. 6.39) та Додатку № 3 до цього Договору.

Відповідно до пунктів 5, 6 додатку № 2 „Порядок розрахунків” до договору від 16.03.2016р. розрахунки за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача здійснюються згідно з Порядком розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії (додаток № 5 до Договору). Акт про прийняття-передавання товарної продукції (про використану електричну енергію) (додаток № 4А до Договору) оформлюється постачальником та направляється (надається) споживачу. Оформлений належним чином акт про прийняття-передавання товарної продукції (про використану електричну енергію) споживач повертає постачальнику у триденний термін. У разі неповернення споживачем належно підтвердженого акта про прийняття-передавання товарної продукції (про використану електричну енергію) або відмови від його підпису, останній вважається дійсним з дати виписки за умови підписання трьома представниками постачальника.

За положеннями пунктів 10, 11 додатку № 2 „Порядок розрахунків” до договору від 16.03.2016р. сторони передбачили, що у разі несвоєчасної оплати платежів, обумовлених даним Порядком, постачальник електричної енергії проводить споживачу нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставник НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня. На суму боргу здійснюються компенсаційні нарахування з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення. Пеня, інфляційні нарахування та три відсотки річних сплачуються на поточний рахунок постачальника, який вказується в рахунках. Рахунки на оплату активної, реактивної електричної енергії, перевищення договірної величини споживання електроенергії та/або потужності, пені, інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних виписуються постачальником та надаються (направляються) споживачу для оплати.

Згідно п. 13 додатку № 2 „Порядок розрахунків” до договору від 16.03.2016р. розрахунки за спожиту активну електричну енергію, перетікання реактивної енергії, перевитрати договірних величин електроенергії та потужності, нарахування за Актами про порушення ПКЕЕ, пеня та інші платежі, оформлені рахунками Постачальника, здійснюються Споживачем самостійно протягом 5-ти операційних днів з дня отримання рахунків для споживачів, які оплачують спожиту електричну енергію самостійно, і 10-ти операційних днів з дня отримання рахунків для Споживачів, які здійснюють розрахунки через структурний підрозділ, який розташований в іншому місті.

Крім того, сторонами до договору про постачання електричної енергії від 16.03.2016р. №1255 було складено та підписано Додаток №3 - „Перелік об’єктів і засобів комерційного обліку”, Додаток №4 - „Відомість СУІП „КОРАСА” про фактичні покази розрахункових засобів обліку електричної енергії (зразок)”, Додаток №4а - „Акт про прийняття-передавання товарної продукції (про використану електричну енергію) (зразок)” від 18.03.2016р., Додаток №5 - „Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії”, Додаток №6А.1 - „Однолінійна схема”, Додаток №7А.1 - „Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін”, Додаток №8 - „Порядок розрахунку втрат електричної енергії в елементах електричної мережі споживача”, Продовження Додатку №8 - „Вихідні дані для розрахунку втрат електричної енергії в елементах електричної мережі споживача”.

Як з’ясовано судом, позивачем кожного місяця виставлялись відповідачу рахунки на попередню оплату активної електроенергії, а також на оплату вартості спожитої активної електроенергії, які були отримані з боку відповідача, а саме: рахунок №АР1255 від 18.04.2017 р. на попередню оплату активної електроенергії за червень 2017 р. на суму 131212,80 грн. (в т.ч. ПДВ 21868,80 грн.), який отримано споживачем 18.04.2017 р. нарочно та проставлено дату отримання та засвідчено підписом, рахунок № А1255 від 19.06.2017 р. за активну електричну енергію згідно договору № 1255 від 16.03.2016 р. на загальну суму 139514,87грн., який отримано споживачем 19.06.2017 р. нарочно та проставлено дату отримання та засвідчено підписом; рахунок № АР1255 від 18.05.2017 р. на попередню оплату активної електроенергії за липень 2017 р. на суму 132397,92 грн. (в т.ч. ПДВ 22066,32 грн.), який отримано споживачем 18.05.2017 р. нарочно та проставлено дату отримання, прізвище та засвідчено підписом особи, рахунок № А1255 від 18.07.2017 р. за активну електричну енергію згідно договору № 1255 від 16.03.2016 р. на загальну суму 139918,49 грн., який отримано споживачем 18.07.2017 р. нарочно та проставлено дату отримання, прізвище та засвідчено підписом особи; рахунок №АР1255 від 19.06.2017 р. на попередню оплату активної електроенергії за серпень 2017 р. на суму 135306,00 грн. (в т.ч. ПДВ 22551,00 грн.), який отримано споживачем 19.06.2017 р. нарочно та проставлено дату отримання та засвідчено підписом, рахунок № А1255 від 18.08.2017 р. за активну електричну енергію згідно договору № 1255 від 16.03.2016 р. на загальну суму 139942,86 грн., який отримано споживачем 18.08.2017 р. нарочно та проставлено дату отримання, прізвище та засвідчено підписом; рахунок № АР1255 від 18.07.2017 р. на попередню оплату активної електроенергії за вересень 2017 р. на суму 135229,68 грн. (в т.ч. ПДВ 22538,28 грн.), який отримано споживачем 18.07.2017 р. нарочно та проставлено дату отримання, прізвище та засвідчено підписом, рахунок № А1255 від 18.09.2017 р. за активну електричну енергію згідно договору № 1255 від 16.03.2016 р. на загальну суму 137040,58 грн., який отримано споживачем 18.09.2017 р. нарочно та проставлено дату отримання, прізвище та засвідчено підписом; рахунок № АР1255 від 18.08.2017 р. на попередню оплату активної електроенергії за жовтень 2017 р. на суму 134159,76 грн. (в т.ч. ПДВ 22359,96 грн.), який отримано споживачем 18.08.2017 р. нарочно та проставлено дату отримання, прізвище та засвідчено підписом, рахунок № А1255 від 18.10.2017 р. за активну електричну енергію згідно договору № 1255 від 16.03.2016 р. на загальну суму 140056,85 грн., який отримано споживачем 18.08.2017 р. нарочно та проставлено дату отримання, прізвище та засвідчено підписом; рахунок № А1255 від 20.11.2017 р. за активну електричну енергію згідно договору № 1255 від 16.03.2016 р. на загальну суму 139910,84 грн., який отримано споживачем 20.11.2017 р. нарочно та проставлено дату отримання, прізвище та засвідчено підписом; рахунок № А1255 від 18.12.2017 р. за активну електричну енергію згідно договору № 1255 від 16.03.2016 р. на загальну суму 13992,60 грн., який отримано споживачем 18.08.2017 р. нарочно та проставлено дату отримання та засвідчено підписом; рахунок № АР1255 від 20.11.2017 р. на попередню оплату активної електроенергії за січень 2018 р. на суму 957,13 грн., який отримано споживачем 20.11.2017 р. нарочно та проставлено дату отримання, прізвище та засвідчено підписом, рахунок № А1255 від 18.01.2018 р. за активну електричну енергію згідно договору № 1255 від 16.03.2016 р. на загальну суму 15577,33 грн., який отримано споживачем 18.01.2018 р. нарочно та проставлено дату отримання та засвідчено підписом; рахунок № АР1255 від 18.12.2017 р. на попередню оплату активної електроенергії за лютий 2018 р. на суму 11414,34 грн. (в т.ч. ПДВ 1902,39 грн.), який отримано споживачем 18.12.2017 р. нарочно та проставлено дату отримання, прізвище та засвідчено підписом, рахунок № А1255 від 19.02.2018 р. за активну електричну енергію згідно договору № 1255 від 16.03.2016 р. на загальну суму 15862,36 грн., який отримано споживачем 19.02.2018 р. нарочно та проставлено дату отримання, прізвище та засвідчено підписом; рахунок № АР1255 від 18.01.2018 р. на попередню оплату активної електроенергії за березень 2018 р. на суму 12411,18 грн. (в т.ч. ПДВ 2068,53 грн.), який отримано споживачем 18.01.2018 р. нарочно та проставлено дату отримання та засвідчено підписом, рахунок № А1255 від 19.03.2018 р. за активну електричну енергію згідно договору № 1255 від 16.03.2016 р. на загальну суму 15902,24 грн., на якому відсутній дата та підпис уповноваженої особи стосовно його отримання; рахунок № АР1255 від 19.02.2018 р. на попередню оплату активної електроенергії за квітень 2018 р. на суму 12638,22 грн. (в т.ч. ПДВ 2106,37 грн.), який отримано споживачем 19.02.2018 р. нарочно та проставлено дату отримання, прізвище та засвідчено підписом, рахунок № А1255 від 18.04.2018 р. за активну електричну енергію згідно договору № 1255 від 16.03.2016 р. на загальну суму 20646,79 грн., який отримано споживачем 18.04.2018 р. нарочно та проставлено дату отримання та засвідчено підписом.

Відтак, із наданих позивачем рахунків вбачається, що відповідачем рахунок №А1255 від 19.03.2018р. за активну електричну енергію згідно договору №1255 від 16.03.2016р. на загальну суму 15902,24 грн. не було отримано нарочно, що підтверджується відсутністю на ньому дати та підпису уповноваженої особи щодо його отримання. Крім того, матеріали справи не містять також доказів направлення вказаного рахунку відповідачеві поштою, що є порушенням з боку позивача п. 11 та абз. 3 п. 2 Додатку №2 до договору від 16.03.2016 р.

Наразі в матеріалах справи наявні відомості Спільного українсько-індійського підприємства „Кораса” про фактичні покази розрахункових приладів обліку електричної енергії на 08:00 год. 19 червня 2017 р. за період з 18.05.2017 р. по 18.06.2017 р., 08:00 год. 18 липня 2017 р. за період з 18.06.2017 р. по 18.07.2017 р., на 08:00 год. 18 серпня 2017 р. за період з 18.07.2017 р. по 18.08.2017 р., на 08:00 год. 18 вересня 2017 р. за період з 18.08.2017 р. по 18.09.2017 р., на 08:00 год. 18 жовтня 2017 р. за період з 18.09.2017 р. по 18.10.2017 р., на 08:00 год. 20 листопада 2017 р. за період з 18.10.2017 р. по 18.11.2017 р., на 08:00 год. 18 грудня 2017 р. за період з 18.11.2017 р. по 18.12.2017 р., на 08:00 год. 18 січня 2018 р. за період з 18.12.2017 р. по 18.01.2018 р., на 08:00 год. 18 лютого 2018 р. за період з 18.01.2018 р. по 18.02.2018 р., на 08:00 год. за період з 18.02.2018 р. по 18.03.2018 р., на 08:00 год. за період з 18.03.2018 р. по 18.04.2018 р.

Як встановлено судом, у червні 2017 р. відповідачем було спожито 1868 кВт/г активної електричної енергії на суму 4212,53 грн. (в т.ч. ПДВ 702,09 грн.), у липні 2017 року - 2082 кВт/г на суму 4692,47 грн. (в т.ч. ПДВ 782,08 грн.), у серпні 2017 року - 2588 кВт/г на суму 5786,76 грн. (в т.ч. ПДВ 964,46 грн.), у вересні 2017 року - 1028 кВт/г на суму 2308,48 грн. (в т.ч. ПДВ 384,75 грн.), у жовтні 2017 року - 1011 кВт/г на суму 2320,91 грн. (в т.ч. ПДВ 386,82 грн.), у листопаді 2017 року - 1277 кВт/г на суму 2915,78 грн. (в т.ч. ПДВ 485,96 грн.), у грудні 2017 року - 1131 кВт/г на суму 2581,92 грн. (в т.ч. ПДВ 430,32 грн.), у січні 2018 року - 1277 кВт/г на суму 3169,81 грн. (в т.ч. ПДВ 528,30 грн.), у лютому 2018 року - 1277 кВт/г на суму 3227,80 грн. (в т.ч. ПДВ 537,97 грн.), у березні 2018 року - 1200 кВт/г на суму 3078,56 грн. (в т.ч. ПДВ 513,09 грн.), у квітні 2018 року - 1644 кВт/г на суму 4348,00 грн. (в т.ч. ПДВ 724,67 грн.), що підтверджується наявними в матеріалах справи актами про прийняття-передавання товарної продукції (про використану електричну енергію), які щомісячно подавалися позивачем відповідачу, які останнім не підтверджені, а також матеріали справи не містять обґрунтованої відмови відповідача від їх підписання. Однак, за умовами договору сторони погодили, що у разі неповернення споживачем належно підтвердженого акта про прийняття-передавання товарної продукції (про використану електричну енергію) або відмови від його підпису, останній вважається дійсним з дати виписки за умови підписання трьома представниками постачальника. Наявні в матеріалах справи акти підписані трьома представниками Публічного акціонерного товариства „Полтаваобленерго” в особі Миргородської філії ПАТ „Полтаваобленерго”, визначеними в додатку №2 до договору від 16.03.2016р.

Також позивачем були виставлені відповідачу рахунки за перетікання реактивної електроенергії згідно договору № 1255 від 16.03.2016 р., а саме рахунок № Р1255 від 19.03.2018 р. за березень 2018 р. на суму 2176,26 грн. (в т.ч. ПДВ 362,71 грн.), рахунок № Р1255 від 18.04.2018 р. за квітень 2018 р. на суму 2174,23 грн. (в т.ч. ПДВ 362,37 грн.). Однак, доказів сплати вказаних рахунків за перетікання реактивної електроенергії згідно договору №1255 від 16.03.2016р. за березень та квітень 2018р. матеріали справи не містять. Крім того, матеріали справи не містять доказів виконання позивачем п. 11 та абз. 3 п. 2 Додатку №2 до договору від 16.03.2016р., а саме надання або направлення вказаних рахунків відповідачеві для здійснення оплати.

Так, в матерілах справи наявна копія листа від 07.06.2018р. за вих.№13-17-01-5/1965 Публічного акціонерного товариства „Полтаваобленерго” в особі Миргородської філії ПАТ „Полтаваобленерго” про направлення Спільному українсько-індійському підприємству „Кораса” оригіналу рахунку щодо нарахування та сплати пені за відсутність попередньої оплати станом на 01.06.2018 р. за договором № 1255 від 16.03.2016 р., а також копія претензії від 07.06.2018 р. за вих.№13-17-01-5/1967 про сплату пені за невиконання умов договору в частнині попередньої оплати.

При цьому 13.06.2018 р. Публічне акціонерне товариство „Полтаваобленерго” в особі Миргородської філії ПАТ „Полтаваобленерго” листом за вих.№13-17-01-5/2087 направило Спільному українсько-індійському підприємству „Кораса” акт звірки взаємних розрахунків від 01.06.2018р. за №АЗ, що підтверджується списком рекомендованих листів, відправлених Миргородською філією ПАТ „Полтаваобленерго” 13.06.2018 р., чеком ПАТ „Укрпошта” від 14.06.2018 р.

В силу статті 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання, при якому сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено умовами договору, актами цивільного законодавства тощо.

Отже, постачання позивачем відповідачу електроенергії та прийняття цієї електроенергії відповідачем є підставою виникнення у останнього зобов'язання оплатити таку електроенергією відповідно до умов договору та чинного законодавства шляхом здійснення попереднього платежу на наступний розрахунковий період у сумі 100% заявленого (договірного) обсягу споживання електричної енергії та згідно виставлених рахунків на оплату вартості спожитої активної електроенергії, копії яких поряд з актами про прийняття-передавання товарної продукції (про використану електричну енергію) наявні в матеріалах справи.

У відповідності до ст. 26 Закону України „Про електроенергетику” споживач, якому електрична енергія постачається енергопостачальником, що здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, зобов'язаний оплачувати її вартість виключно коштами шляхом їх перерахування на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника. У разі проведення споживачем розрахунків в інших формах та/або сплати коштів на інші рахунки такі кошти не враховуються як оплата спожитої електричної енергії.

Пунктом 1.1. Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ України №28 від 31.07.1996р. передбачає, що електрична енергія (активна) - енергоносій, який виступає на ринку як товар, що відрізняється від інших товарів особливими споживчими якостями та фізико-технічними характеристиками (одночасність виробництва та споживання, неможливість складування, повернення, переадресування), які визначають необхідність регулювання та регламентації використання цього товару. Електрична енергія (реактивна) - технологічно шкідлива циркуляція електричної енергії між джерелами електропостачання та приймачами змінного електричного струму, викликана електромагнітною незбалансованістю електроустановок.

Відповідно до п.п. 1, 2 п. 8.1. Правил постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право на отримання від споживача своєчасної оплати за електричну енергію та інших платежів відповідно до умов договору та законодавства України; на всі види забезпечення виконання зобов'язань споживачем щодо оплати договірних обсягів споживання електричної енергії у формі і видах, передбачених законодавством України.

Згідно п. 10.2. Правил споживач зобов'язаний оплачувати обсяг спожитої електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору; здійснювати компенсацію перетікань реактивної електричної енергії з метою енергозбереження та дотримання показників якості електричної енергії; у встановлені договором терміни надавати постачальнику електричної енергії графіки споживання електричної енергії та величини потужності.

Відтак, в п. 2 додатку № 2 „Порядок розрахунків” до договору від 16.03.2016р. сторони передбачили, що споживач до початку розрахункового періоду здійснює платіж на наступний розрахунковий період у сумі 100% заявленого (договірного) обсягу споживання електричної енергії; розмір суми платежу розраховується споживачем самостійно як сума добутків визначених на наступний розрахунковий період тарифів відповідного класу та заявленого (договірного) обсягу споживання електричної енергії; у разі відсутності інформації про тарифи на наступний розрахунковий період до дня здійснення попередньої оплати, споживач розраховує суму за тарифами, що діють у поточному розрахунковому періоді.

Доказів здійснення вказаних платежів Спільним українсько-індійське підприємством „Кораса” матеріали справи не містять.

Як встановлено судом та підтверджується банківськими виписками, наявними в матеріалах справи (а.с. 54-64) відповідач здійснював часткову оплату за спожиту активну електричну енергію за червень 2017р. у сумі 4212,53 грн., за липень 2017 р. у сумі 4692,47 грн., за серпень 2017 р. у сумі 5786,76 грн., за вересень 2017 р. у сумі 2308,48 грн., за жовтень 2017 р. у сумі 2320,91 грн., за листопад 2017 р. у сумі 2915,78 грн., за грудень 2017 р. у сумі 2581,92 грн., за січень 2018 р. у сумі 3169,81 грн., за лютий 2018 р. у сумі 3227,80 грн. Оплати за спожиту активну електричну енергію за березень 2018 року на суму 3078,56 грн. та за квітень 2018 року на суму 4348,01 грн. матеріали справи не містять. У зв’язку з цим позивачем заявлена до стягнення заборгованість за березень та квітень, що становить 7422,91 грн. з урахуванням наявності у відповідача переплати за попередні періоди в сумі 3,66 грн. (3078,56 грн. + 4348,01 грн. – 3,66 грн.). За умовами п. 13 Порядку розрахунків до договору розрахунки за спожиту активну електричну енергію здійснюються споживачем протягом 5-и операційних днів з дня отримання рахунку. Між тим матеріали справи не містять доказів виконання позивачем п. 11 та абз. 3 п. 2 Додатку №2 до договору від 16.03.2016р., а саме надання або направлення рахунку №А1255 від 19.03.2018 р. відповідачеві для здійснення оплати. Відтак, суд не вбачає підстав для стягнення зі Спільного українсько-індійського підприємства „Кораса” заборгованості за спожиту активну електричну енергію за березень 2018 року в сумі 3078,56 грн., оскільки строк виконання такого зобов’язання з оплати не настав з огляду на відсутність доказів вручення відповідачу рахунку №А1255 від 19.03.2018 р. (а.с. 69). Поряд з цим суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача існуючої суми заборгованості зі спожитої активної електроенергії лише за квітень 2018 р. в розмірі 4348,01 грн. по рахунку №А1255 від 18.04.2018 р. (а.с. 65), який було отримано відповідальною особою відповідача. При цьому слід зазначити, що наявність вказаної заборгованості відповідач не спростував, докази, які б підтверджували факт сплати відповідачем вартості спожитої активної електроенергії за квітень 2018р., в матеріалах справи відсутні.

Крім того, судом з’ясовано, що відповідач здійснив часткову оплату за перетікання реактивної електроенергії за січень 2018 р. у сумі 2483,58 грн., за лютий 2018 р. у сумі 2369,42 грн. Проте, доказів оплати за перетікання реактивної електроенергії за березень 2018 року на суму 2176,26 грн. згідно рахунку № Р1255 від 19.03.2018 р. та за квітень 2018 року на суму 2174,23 грн. згідно рахунку № Р1255 від 18.04.2018 р. (а.с. 101) матеріали справи не містять, у зв’язку з чим заборгованість відповідача за вказаний період складає 4350,49 грн., що заявлена позивачем до стягнення.

Разом з тим докази виконання позивачем п. 11 та абз. 3 п. 2 Додатку №2 до договору від 16.03.2016 р., а саме надання або направлення вказаних рахунків відповідачу для здійснення оплати, в матеріалах справи відстуні. З огляду на ті обставини, що вказані рахунки не були отримані відповідачем, відповідно за умовами договору строк виконання зобов’язання з оплати за перетікання реактивної електроенергії за рахунками № Р1255 від 19.03.2018 р. за березень 20018 року та № Р1255 від 18.04.2018 р. за квітень 2018 року, всього на суму 4350,49 грн. не настав.

Відтак, суд не вбачає підстави для стягнення зі Спільного українсько-індійського підприємства „Кораса” заборгованості з оплати за перетікання реактивної електроенергії за березень 2018 року та квітень 2018 року. Також суд вважає, що відсутні підстави для нарахування та стягнення пені, 3% річних та компенсаційних нарахувань на вказану заборгованість у ці періоди.

Поряд з цим з огляду на встановлення судом наявності у відповідача існуючої суми заборгованості за спожиту активну електроенергію за квітень 2018 р. в розмірі 4348,01 грн., відповідно є підстави для застосування нарахованих позивачем санкцій.

Так, згідно ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

В ч. 4 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" зазначено, що споживач енергії несе відповідальність, зокрема, за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 229 ГК України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Ч. 1, 2, 4 ст. 217 ГК України передбачають, що господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції. Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин.

В силу положень частини 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За змістом статті 231 ГК України розмір штрафних санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання, незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Так, п. 4.2.1. договору передбачено, що за невнесення платежів, передбачених 2.3.3., 2.3.4. цього договору з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, компенсаційні нарахування з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних з простроченої суми. Сума пені, компенсаційні нарахування встановленого індексу інфляції та три відсотки річних зазначаються у розрахунковому документі окремими рядками.

Зі змісту п. 10 додатку № 2 „Порядок розрахунків” до договору вбачається, що у разі несвоєчасної оплати платежів, обумовлених даним Порядком, постачальник електричної енергії проводить споживачу нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставник НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня. На суму боргу здійснюються компенсаційні нарахування з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення. Пеня, інфляційні нарахування та три відсотки річних сплачуються на поточний рахунок постачальника, який вказується в рахунках.

Згідно положень ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Згідно з частиною 2 статті 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Стаття 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" визначає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань врегульовано Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

Отже, яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислено на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Виходячи зі змісту зазначених норм, початком для нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання буде день, наступний за днем, коли воно мало бути виконано.

Враховуючи те, що відповідачем не були своєчасно виконані зобов’язання за договором № 1255 щодо здійснення оплати вартості спожитої активної електроенергії за квітень 2018р., а також те, що сторонами у договорі погоджено нарахування пені за несвоєчасну оплату платежів, на думку суду, позивачем правомірно нараховано відповідачу пеню за несвоєчасну оплату вартості спожитої активної електричної енергії за квітень 2018 р. за період з 04.05.2018 р. по 01.06.2018 р. на відповідну суму боргу у заявленому періоді, виходячи з облікової ставки НБУ, яка діяла у відповідний період прострочення, що за розрахунком суду складає в сумі 117,46 грн. Той факт, що за проведеним судом розрахунком пені встановлено більший розмір, слід зазначити, що суд позбавлений можливості виходити за межі позовних вимог, як це передбачено в ч. 2 ст. 237 ГПК України. В свою чергу оскільки заявлена до стягнення сума пені є меншою, ніж вище розрахована судом, відповідно з відповідача підлягає стягненню сума пені, яка заявлена позивачем в розмірі 117,13 грн.

Щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат суд ззаначє наступне.

Наразі ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В свою чергу згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Слід зазначити, що виходячи з положень ст. 625 ЦК України, право кредитора на стягнення 3% річних та інфляційних втрат не залежить від моменту пред’явлення вимоги про таке стягнення (до моменту погашення боргу або після цього). При цьому визначальним є наявність факту порушення боржником строків виконання грошового зобов’язання. Таким чином, право кредитора на стягнення 3% річних може бути реалізовано у будь-який момент при наявності вищезазначених вимог, передбачених законодавством.

Наразі слід зазначити, що згідно положень ЦК проценти річних є самостійною формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобов'язань. Так, розмір таких процентів річних може бути визначений сторонами в договорі.

Враховуючи вищенаведене та порушення відповідачем термінів сплати вартості спожитої активної електроенергії за квітень 2018р., суд вважає, що позивачем цілком правомірно нараховано 3% річних за період з 04.05.2018 р. по 01.06.2018 р. на відповідну суму несплаченої вартості спожитої активної електричної енергії у вказаному періоді.

Дослідивши та перевіривши здійснений позивачем розрахунок суми 3% річних в розмірі 17,08 грн., суд вважає його невірним з огляду на необґрунтований його розрахунок зростаючим способом суми заборгованості. У зв’язку з цим судом здійснено перерахунок нарахованих 3% річних, що за розрахунком суду складає 10,36 грн. З врахуванням викладеного, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних в сумі 17,08грн. за несплачену спожиту активну електричну енергію в квітні 2018 року підлягає частковому задоволенню в розмірі 10,36 грн.

Так, індекс інфляції це додаткова сума, яка сплачується боржником і за своєю правовою природою є самостійним засобом захисту цивільного права кредитора у грошових зобов'язань і спрямована на відшкодування його збитків, заподіяних знеціненням грошових коштів внаслідок інфляційних процесів в державі. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державною службою статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто зменшення купівельної спроможності гривні.

Згідно листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012 р. № 01-06/928/2012 "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права" сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція) (Постанова Вищого господарського суду України від 05.04.2011 р. N 23/466 та лист Верховного Суду України "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" від 03.04.97р. N 62-97р).

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця (Постанова Вищого господарського суду України від 01.02.2012 р. N 52/30).

У п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" № 14 від 17.12.2013 р. зазначено, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов’язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Враховуючи викладене та з урахуванням Рекомендацій Верховного Суду України щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладених в листі від 03.04.1997р. N62-97р., судом було перевірено здійснений позивачем розрахунок інфляційних нарахувань з 04.05.2018 року по 01.06.2018 року стосовно зобов’язань по сплаті за спожиту активну електричну енергію в за квітень 2018р. та встановлений, що за вказаний період інфляційні нарахування становлять 0,00 грн.

Аналізуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені за несвоєчасну попередню оплату у сумі 18428,98 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до положень Цивільного кодексу України:

- сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (стаття 6);

- зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (статті 525, 526);

- договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629);

- неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частини перша та третя статті 549).

Згідно з пунктом 6.1 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики від 31.07.1996 №28 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), розрахунки споживача за використану електричну енергію здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору. Розрахунковий період становить один місяць, за винятком випадку, передбаченого пунктом 6.8 цих Правил. Обсяги електричної енергії, які підлягають оплаті, мають визначатися відповідно до даних розрахункового обліку електричної енергії про її фактичне споживання за винятком випадків, передбачених цими Правилами.

Пунктом 6.6 Правил передбачено, що оплата електричної енергії, яка відпускається споживачу, здійснюється споживачем у формі попередньої оплати у розмірі вартості заявленого обсягу споживання електричної енергії на відповідний розрахунковий або плановий період. Споживачі за взаємною згодою сторін (постачальника електричної енергії та споживача) можуть здійснювати оплату вартості обсягу електричної енергії плановими платежами з наступним перерахунком або оплатою, що провадиться за фактично відпущену електричну енергію.

Відповідно до пункту 6.7 Правил, у разі застосування порядку розрахунків плановими платежами величина планового платежу, розрахункового та планового періодів обумовлюється в договорі. Після закінчення періоду, обумовленого в договорі, здійснюється коригування обсягів оплати, що була здійснена протягом цього періоду, відповідно до фактичного обсягу спожитої електричної енергії протягом відповідного планового періоду (планових періодів).

Остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором, та/або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених цими Правилами (пункт 6.11 Правил).

Пунктом 1.2 Правил визначено, що розрахунковий період це період часу, зазначений у договорі, за який визначається обсяг спожитої та/або переданої електричної енергії, величина потужності та здійснюються відповідні розрахунки.

Відповідно до пункту 8.1 Правил, постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право, зокрема, на стягнення пені та застосування інших санкцій за несвоєчасну оплату спожитої електричної енергії.

Таким чином, відповідно до Правил та умов Договору від 16.03.2016р., встановлений в Договорі на підставі вимог Правил порядок оплати у вигляді попередньої оплати обумовлюється особливими споживчими якостями електричної енергії, яка відрізняється від інших товарів особливими споживчими якостями та фізико-технічними характеристиками (одночасність виробництва та споживання, неможливість складування, повернення, переадресування), які визначають необхідність регулювання та регламентації використання цього товару.

Наразі позивач в обгрунтування своїх вимог щодо нарахування вказаної пені послався на п. 4.2.1. договору, яким встановлено, що саме за невнесення платежів, передбачених 2.3.3., 2.3.4. цього договору з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, компенсаційні нарахування з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних з простроченої суми.

Як вже зазначалось, в п. 2.3.3. і п. 2.3.4. договору встановлено обов’язок споживача оплачувати постачальнику вартість спожитої електричної енергії згідно з умовами додатків „Порядок розрахунків та „Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії та перелік об’єктів і засобів комерційного обліку”, а також здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережою постачальника та електроустановками споживача згідно з додатком „Порядок розрахунків” та „Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії”. За змістом п. 10 додатку № 2 „Порядок розрахунків” до договору, постачальник електричної енергії проводить споживачу нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставник НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, саме у разі несвоєчасної оплати платежів, обумовлених даним Порядком.

За наведених підстав саме за підсумками розрахункового періоду можливо визначити, чи є позивач кредитором на суми зазначених платежів, чи вони перераховувались за наступні періоди, як дебіторські, по відношенню до відповідача, а наведеними положеннями Договору та Правилами не передбачено нарахування пені за несвоєчасне внесення попередньої оплати. Так, оскільки нарахування пені можливе лише за несвоєчасне здійснення споживачем остаточного розрахунку за фактично спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію, суд вважає безпідставним та необгрунтованим нарахування пені у заявленій до стягнення сумі 18892,49 грн. за невнесення попередньої оплати.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно положень ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Вказані положення ЦК кореспондуються з положеннями ст. 20 ГК України.

Оцінюючи надані позивачем докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства „Полтаваобленерго” в особі Миргородської філії ПАТ „Полтаваобленерго” обґрунтовані частково, тому підлягають частковому задоволенню.

Таким чином, стягненню з відповідача підлягає заборгованість за спожиту активну електроенергію за квітень 2018 р. в розмірі 4348,01 грн., пеня за несвоєчасну оплату вартості спожитої активної електричної енергії за квітень 2018 р. за період з 04.05.2018 р. по 01.06.2018 р. у розмірі 117,13 грн., 3% річних у сумі 10,36 грн. за період з 04.05.2018 р. по 01.06.2018 р.

У зв’язку з тим, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача та рішення відбулось частково на користь позивача, згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем при подачі позову, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що дорівнює 256,47 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 238, 240, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1.          Позов Публічного акціонерного товариства „Полтаваобленерго” в особі Миргородської філії ПАТ „Полтаваобленерго” до Спільного українсько-індійського підприємства „Кораса” про стягнення заборгованості в загальній сумі 30747,41 грн. задовольнити частково.

2.          СТЯГНУТИ зі Спільного українсько-індійського підприємства „Кораса” (65490, Одеська область, м. Теплодар, вул. Комунальна, буд. 4; ; р/р 1466 в Біляївському відділенні Ощадбанку № 5422, м. Біляївка, МФО 388045) на користь Публічного акціонерного товариства „Полтаваобленерго” (36022, м. Полтава, вул. Старий Поділ, 5; ) в особі Миргородської філії ПАТ „Полтаваобленерго” (37600, Полтавська область, м. Миргород, вул. Котляревського, буд. 59; ; р/р 9 в філії Полтавського обласного управління ПАТ „Державний ощадний банк України”, МФО 331467) заборгованість за спожиту активну електроенергію в розмірі 4348/чотири тисячі триста сорок вісім/грн. 01 коп.

3.          СТЯГНУТИ зі Спільного українсько-індійського підприємства „Кораса” (65490, Одеська область, м. Теплодар, вул. Комунальна, буд. 4; ; р/р 1466 в Біляївському відділенні Ощадбанку № 5422, м. Біляївка, МФО 388045) на користь Публічного акціонерного товариства „Полтаваобленерго” (36022, м. Полтава, вул. Старий Поділ, 5; ) в особі Миргородської філії ПАТ „Полтаваобленерго” (37600, Полтавська область, м. Миргород, вул. Котляревського, буд. 59; ; р/р 1001 в АТ „Таскомбанк”, МФО 339500) пеню в сумі 117/сто сімнадцять/грн. 13 коп., 3% річних в сумі 10/десять/грн. 36 коп.

4.          СТЯГНУТИ зі Спільного українсько-індійського підприємства „Кораса” (65490, Одеська область, м. Теплодар, вул. Комунальна, буд. 4; ; р/р 1466 в Біляївському відділенні Ощадбанку № 5422, м. Біляївка, МФО 388045) на користь Публічного акціонерного товариства „Полтаваобленерго” (36022, м. Полтава, вул. Старий Поділ, 5; ; р/р 8003 в АТ „Таскомбанк”, МФО 339500) витрати по сплаті судового збору в сумі 256/двісті п’ятдесят шість/грн. 47 коп.

5.          В задоволенні решти частини вимог Публічного акціонерного товариства „Полтаваобленерго” в особі Миргородської філії ПАТ „Полтаваобленерго” до Спільного українсько-індійського підприємства „Кораса” відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 20-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17 серпня 2018 р.

Суддя В.С. Петров