ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2018 р. м. Київ Справа № 924/264/18

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. за Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. за участю секретаря судового засідання Мірошніченко В.В. розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали

позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Нові аграрні технології», с.Олешин Хмельницького району Хмельницької області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Галнафтохім», м.Бровари Київської області

про стягнення попередньої оплати

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність від 02.04.2018 №1);

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

10.04.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Нові аграрні технології» (далі позивач, ТОВ «Нові аграрні технології») звернулось до Господарського суду Хмельницької області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Галнафтохім» про стягнення з останнього предоплати за договором №ГН-0005447 від 12.03.2018 у розмірі 609 000,17грн. Крім того, позивач просить покласти на відповідача судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує ст.ст. 265-267 Господарського кодексу України (далі ГК України), ст. 693 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та зазначає, що відповідачем порушені зобовязання за договором про поставку (зі складу) №ГН-0005447 від 12.03.2018 в частині невиконання зобовязання щодо передачі товару покупцю, у звязку з чим позивач просить попередньо оплачені кошти повернути.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 11.04.2018 на підставі ст.ст. 30-31 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), вказана позовна заява була направлена за підсудністю до Господарського суду Київської області (далі суд).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.05.2018 відповідний позов передано до розгляду судді Янюк О.С

Ухвалою суду від 04.05.2018, на підставі ст. 174 ГПК України, вказаний позов залишено без руху та надано позивачу час для усунення недоліків протягом 10 днів з дня отримання ТОВ «Нові аграрні технології» вказаної ухвали. Як вбачається із матеріалів справи позивачем усунуті недоліки у встановлений судом строк, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (дата отримання відповідної ухвали суду 07.05.2018) та штампом поштового звязку від 10.05.2018 на конверті у якому надійшли відповідні документи.

Частиною 3 ст. 174 ГПК України встановлено, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду.

З огляду на зазначене, вказана позовна заява вважається поданою 10.04.2018.

Ухвалою суду від 17.05.2018, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 11.06.2018; запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву у порядку ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) у строк до 05.06.2018.

На підставі ст. 183 ГПК України, у підготовчому засіданні 11.06.2018 оголошено перерву до 02.07.2018.

За результатами підготовчого засідання 02.07.2018 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання від 02.07.2018, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 23.07.2018.

На підставі ст. 216 ГПК України у судовому засідання 23.07.2018 оголошено перерву до 13.08.2018.

У судове засідання 13.08.2018 представник відповідача не зявився, про причини неявки суд не повідомив, правом передбаченим ст. 178 ГПК України не скористався та відзиву на позов не надав, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином та своєчасно (а.с. 104-105).

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 42 ГПК України, учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом.

До того ж, явка обов'язковою судом не визнавалась, а тому, ураховуючи, що явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору. За таких обставин, суд визнав за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Під час судового засідання позивачем заявлено суду клопотання у порядку ст. 207 ГПК України про долучення до матеріалів справи, зокрема, специфікацію №1 від 12.03.2018 до договору №ГН-0005447 від 12.03.2018. Указане клопотання обґрунтоване тим, що у позивача була відсутня можливість під час підготовчого провадження, оскільки вказана специфікація була втрачена, проте, у подальшому віднайдена лише після переходу до розгляду справи по суті.

Ураховуючи зазначене, з метою повного дослідження усіх обставин справи, суд вважає за можливе задовольнити відповідне клопотання позивача.

Під час судового засідання представник позивача підтримав позовні вимоги та надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Крім того, у судовому засіданні судом досліджено надані позивачем: договір №ГН-0005447 від 12.03.2018, специфікацію №1 від 12.03.2018 до даного договору, платіжне доручення №2372 від 15.03.2018.

На підставі ст. 233 ГПК України у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, судом встановлені наступні обставини.

12.03.2018 між ТОВ «ТД Галнафтохім» (продавець) та ТОВ «Нові аграрні технології» укладено договір про поставку (зі складу) №ГН-0005447 (далі Договір, а.с. 8-9), відповідно до п.1 якого, продавець зобовязується поставити, а покупець своєчасно оплатити та прийняти мінеральні добрива, засоби захисту рослин та товари технічної групи.

Згідно п. 2 Договору, асортимент, кількість товару, вартість одиниці товару та загальна сума поставки, умови (терміни та порядок) поставки, а також умови (форма та строки) оплати товару встановлюється в специфікаціях.

Умови поставки: товар поставляється на умовах EXW (Інкотермс-2000) склад продавця за адресою вказаною у специфікаціях, само вивозом. Продавець зобовязується завантажити товар в автотранспорт покупця протягом 1-єї доби з моменту подачі автотранспорту покупця на склад продавця, при умові перерахування покупцем на розрахунковий рахунок продавця попередньої оплати в розмірі 30% вартості товару. Дата та час подачі автотранспорту на склад покупця погоджується сторонами додатково (п. 3 Договору).

Порядок розрахунків: за товар покупець розраховується з продавцем шляхом перерахування 30% попередньої оплати на розрахунковий рахунок продавця згідно виставлених рахунків, та післяплату 70% по факту прибуття товару на склад покупця (п. 5 Договору).

Термін дії Договору до 31.12.2018 (п. 14 Договору).

На виконанні умов п.2 Договору, 12.03.2018 за підписами покупця та продавця було складено специфікацію №1, із змісту якої вбачається, що загальна вартість товару (амофос 12:52), який поставляється по даній специфікації складає 2 030 000,58грн; термін поставки товару 16.03.2018-22.03.2018; умови та термін оплати товару: покупець має здійснити попередню оплату 30% вартості товару протягом 2-ох банківських днів з моменту виставлення рахунку постачальником та після плату 70% по факту прибуття товару на склад покупця протягом 2-ох банківських днів з моменту підписання видаткової накладної. Доказів протилежного суду відповідачем надано не було.

Разом з цим, 12.03.2018 продавцем було виставлено рахунок-фактуру №ГН-0005447 у розмірі 2 030 000,58грн (а.с.10) на оплату товару, який буде поставлено, а саме, амофос NP 12:52, а покупцем з урахуванням п.5 Договору, внесено 30% попередньої оплати за вказаний товар у розмірі 609 000,17грн (2 030 000,58*30%=609 000,17), що підтверджується платіжним дорученням №2372 від 15.03.2018 (а.с. 98).

Проте, продавцем в порушення умов п.2.2 Договору, не виконано зобовязання щодо передання товару покупцю у вказаний граничний строк, тобто, до 22.03.2018. Доказів протилежного суду надано не було.

Ураховуючи те, що відповідачем не було виконано обовязку щодо передання товару позивачу, у порядку визначеному п. 3 Договору, та не забезпечено ТОВ «Нові аграрні технології» можливості прибуття автотранспорту на склад ТОВ «ГД Галнафтохім», позивач звернувся із даним позовом до суду.

Підсумовуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України (ч. 1 ст. 175 ГК України).

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України, зокрема, з договорів та інших правочинів (угод).

Судом встановлено, що укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки, який недійсним у судовому порядку не визнавався, у зв'язку з чим, у силу ст. 629 ЦК України, він є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Із наведеною нормою узгоджується ч. 1 ст. 265 ГК України, згідно з якою, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Так, ст. 691 ЦК України передбачено, зокрема, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Згідно із ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач виконав свої договірні зобов'язання в частині внесення попередньої оплати у розмірі 609 000,17грн (30% від 2 030 000,58грн), що підтверджується відповідним платіжним дорученням (а.с. 98).

Разом з цим, як зазначає позивач у позовній заяві, після внесення відповідної предоплати, відповідач уникає звязку із ТОВ «Нові аграрні технології» за вказаними у договорі телефонами для погодження передання відповідного товару. Доказів протилежного суду надано

Відповідно до ч. 2 ст. 74 ГПК України, у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Зважаючи на те, що відповідачем не спростовано того, що останній ухиляється від звязку із позивачем, суд вважає за можливе, визнати зазначену обставину встановленою.

Підсумовуючи викладене та ураховуючи те, що відповідач свого обов'язку стосовно передачі оплаченого товару у визначені у відповідній специфікації строки не виконав та доказів протилежно до прийняття рішення у справі не надав, суд прийшов до висновку, що вимога позивача про повернення попередньої оплати у розмірі 609 000,17грн є правомірною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Окрім цього, ТОВ «Нові аграрні технології» просить стягнути з відповідача 14 000,00грн витрат на професійну правничу допомогу та витрати у розмірі 9 000,00грн понесених, у звязку із 3-ма відрядженнями адвоката ОСОБА_1 до м.Києва для участі у судових засіданнях, що були сплачені позивачем за представництво у суді за відповідним позовом.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є адвокатом та має свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія №000091 від 09.08.2017. Факт надання послуг підтверджується відповідним розрахунком, платіжним дорученням №2480 від 03.04.2018 та №2966 від 03.07.2018 про оплату 14 000,00грн та 9 000,00грн за договором про надання правової допомоги №18 від 22.03.2018.

За змістом п.п. 2.2, 3.2.7-3.2.8 договору №18 від 22.03.2018, гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені ТОВ «Нові аграрні технології» та Адвокатським обєднанням «Гавриленко та партнери» та зазначені у додатку 1 до цього договору. Клієнт зобовязаний відшкодувати адвокатському обєднанню фактичні витрати, необхідні для виконання договору; своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість отриманих послуг за договором (а.с.23-24).

Із змісту додатку №1 до вищевказаного договору вбачається, що сторони погодили, що вартість години адвоката який діє у складі Адвокатського обєднання «Гавриленко та партнери» становить 1 400,00грн; розмір гонорару становить 14 000,00грн з розрахунку на 10 годин; фактичні витрати на відрядження адвоката до м.Києва для участі у судових засіданнях сторонами погоджено у розмірі 3 000,00грн за кожне судове засідання (а.с. 76).

Матеріалами справи №924/264/18 підтверджується, що інтереси ТОВ «Нові аграрні технології» у суді представляв адвокат ОСОБА_1 член Адвокатського обєднання «Гавриленко та партнери» на підставі довіреності №1 від 02.04.2018.

Відповідно до приписів ч. 4 ст.126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, згідно з розрахунком витрат на правничу допомогу від 19.07.2018 по договору №18 від 22.03.2018 (а.с. 80) вартість години роботи адвоката становить 1 400,00грн, та сума відповідних витрат, заявлена позивачем до стягнення з відповідача складається з:

- 1 400,00грн первинна консультація клієнта, вивчення обставин справи та доказів по справі, обрання та формування позиції по справі (1 год.*1 400грн/год);

- 11 200,00грн складання та подання позовної заяви (8 год*1400грн/год.);

- 2 100,00грн представництво у суді (1год. 30хв*1 400грн/год.);

- 1 400,00грн - представництво у суді (1год*1 400грн/год.);

- 9 000,00грн розмір витрат повязаних із 3-ма відрядженнями до м.Києва для участі у судових засіданнях 11.06.2018, 02.07.2018, 23.07.2018.

Проте, адвокатом ОСОБА_1 не було надано суду жодних доказів на підтвердження витрат у розмірі 9 000,00грн на відрядження для участі у засіданнях, а відтак суд приходить до висновку про недоведеність та необґрунтованість заявлених до стягнення відповідних витрат.

Щодо заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 14 000,00грн, то суд зазначає, що адвокатом при поданні позову було порушено правила підсудності, а також відповідний позов було залишено без руху, а відтак, суд приходить до висновку про те, що співмірною у цій справі компенсацією вартості надання відповідних адвокатських послуг є 8 600,00грн.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Так, згідно із приписами ст. 129 ГПК України, судовий збір та інші судові витрати, повязані з розглядом справи покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.

Керуючись ст.ст. 13, 42, 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 194-221, 233, 237, 240 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Галнафтохім» (07400, Київська обл., місто Бровари, бульвар Незалежності, будинок 14, ідентифікаційний код 38107905) на корить Товариства з обмеженою відповідальністю «Нові аграрні технології» (31312, Хмельницька обл., Хмельницький район, село Олешин, ідентифікаційний код 30668776) 609 000,17грн (шістсот девять тисяч грн. 17коп) попередньої оплати, 9 135,02грн (девять тисяч сто тридцять пять грн. 02коп) судового збору, 8 600,00грн (вісім тисяч шістсот грн. 00 коп) витрат на правничу допомогу.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку визначеному п.п. 17.5 п. 17 Перехідних положень ГПК України.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Нові аграрні технології» (31312, Хмельницька обл., Хмельницький район, село Олешин, ідентифікаційний код 30668776)

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД Галнафтохім» (07400, Київська обл., місто Бровари, бульвар Незалежності, будинок 14, ідентифікаційний код 38107905)

Суддя О.С. Янюк

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 23.08.2018.