ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2018 Справа № 917/571/18

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., при секретарі судового засідання Лепій О. В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційна транспортна компанія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Алоей"

про стягнення 41607,04 грн.

За участю представника позивача: ОСОБА_1; від відповідача: не зявився

встановив:

До Господарського суду Полтавської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційна транспортна компанія" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Алоей" про стягнення 41607,04 грн. боргу за договором № 64/17 від 09.11.2017 року про надання транспортно-експедиторських послуг.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач не здійснив оплати за послуги надані у листопаді 2017р. та грудні 2017р. згідно актів виконаних робіт від 31.11.2017р., від 31.12.2017р.

Відповідач відзив на позов суду не надав.

Інші заяви по суті справи до суду не надійшли.

У даній справі були вчинені наступні процесуальні дії.

За ухвалою господарського суду від 25.05.2018р. було залишено позовну заяву без руху та встановлено строк для усунення недоліків. Позивач у встановлений судом строк виправив вказані недоліки.

За ухвалою суду від 11.06.2018 року відкрито провадження у справі № 917/571/18, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Про відкриття провадження у справі позивач, відповідач повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення ухвал суду від 11.06.2018р. (а.с.69-70).

За ухвалою господарського суду від 11.06.2018р. встановлено строки для подачі заяв по суті справи.

Відповідач правом на подання суду відзиву на позов не скористався.

Частиною першою статті 247 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Тобто справи, у яких ціна позову не перевищує 176200,00 грн.

За змістом статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

За ухвалою від 11.06.2018р. суд призначив справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи на підставі частини п'ятої статті 252 Господарського процесуального кодексу України.

ТОВ "Компанія "Алоей" (відповідач) подало клопотання від 26.06.2018р. про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

З метою надання відповідачу можливості реалізувати своє право бути почутим при розгляді справи, суд за ухвалою від 18.07.2018р. призначив розгляд справи на 07.08.2018р. в судове засідання з повідомленням сторін.

Дана ухвала була отримана позивачем та відповідачем, що підтверджено поштовими повідомленнями про вручення від 20.07.2018р.

Відповідач в дане судове засідання не зявився. Про причини неявки в судове засідання відповідач суду не повідомив. Неявка відповідача не перешкоджає проведенню даного судового засідання.

В судовому засіданні 07.08.2018р. представник позивача заявив усне клопотання про залучення до справи доказів, які не могли бути подані разом з відповіддю на відзив з огляду на відсутність відзиву позивача. Дане клопотання задоволено судом задля обєктивного та всебічного розгляду цієї справи.

За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Оскільки строк розгляду даної справи закінчується, підстави для відкладення її розгляду відсутні.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи; заслухано пояснення представника позивача.

В судовому засіданні 07.08.2018р. судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно з ч. 6 ст. 233, ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши всі наявні у справі докази та письмові пояснення, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інноваційна транспортна компанія" (позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Алоей" (відповідачем) укладено договір про надання транспортно-експедиторських послуг № 64/17 від 09.11.2017 р. (далі Договір; а.с.10-16).

Згідно п.п. 1.1, 1.2. Договору позивач (експедитор) зобов'язався за рахунок відповідача (клієнта) та за винагороду (плату) організувати перевезення вантажів в залізничному рухомому складі, а клієнт - відшкодувати всі витрати, пов'язані з перевезенням і транспортно-експедиційним обслуговуванням вантажів, та сплатити винагороду за надані послуги.

Зокрема, за п. 2.1.6 Договору експедитор здійснює оплату за клієнта рахунків залізниць і транспортно-експедиційних організацій за перевезення та транспортно-експедиційне обслуговування вантажів клієнта. Виставляє рахунки клієнту для відшкодування вищевказаних платежів з урахуванням винагороди експедитора.

За п. 6.1 Договору за надання послуг, передбачених договором, клієнт сплачує експедитору винагороду в розмірі 3% вартості організації перевезень вантажів (без урахування ПДВ) протягом 3-х робочих днів після надання послуг.

В п. 3.9 Договору узгоджено, що сторони підписують акт виконаних робіт та акт звірки розрахунків. В акті виконаних робіт експедитор зазначає суму всіх фактично понесених витрат у звязку із виконанням зобовязань.

За п. 3.10 Договору акт виконаних робіт та акт звірки розрахунків повинні бути розглянуті клієнтом протягом 3-х робочих днів з дня отримання від експедитора та повернуті експедитору підписаними та скріпленими печаткою або з мотивованими запереченнями до акту. Якщо протягом 3-х робочих днів з дати передачі актів по факсу або електронною поштою не надійде мотивованих заперечень клієнта до акту виконаних робіт та акту звірки розрахунків, експедитор вважає їх підписаними та приймає для відображення в бухгалтерському обліку.

За до п.3.2. Договору відповідач зобов'язався здійснити 100% попередню оплату від заявленого обсягу перевезень вантажів до початку кожного місяця здійснення перевезень.

Пунктом 3.11. Договору визначено, що остаточний розрахунок здійснюється сторонами протягом 5-ти банківських днів з дати підписання акту виконаних робіт (дати визнання актів підписаними згідно п.3.10. договору) та акту звірки розрахунків.

Згідно з п. 2.2.4 Договору, який передбачає надання клієнтом заявок експедитору на заплановані перевезення вантажів, відповідач направив позивачу заявки від 15.11.2017р. № 15/11-01, від 27.11.2017р. № 27/11-02, від 01.12.2017р. № 01/12-02.

Стосовно наданих у листопаді 2017 року послуг позивачем складено звіти експедитора № 6, № 0, № НОМЕР_1 та виставлені для оплати рахунки від 30.11.2017р. № Э12170040 на суму 124026,60 грн., № Э12170041 на суму 10657, 78 грн., № Э12170042 на суму 22413,62 грн. (а.с.25-30).

На підставі вказаних звітів експедитора та рахунків позивачем складений акт від 30.11.2017р. виконаних робіт за період листопад 2017 р. на загальну суму 157098,60 грн. (а.с.24).

Як свідчать надані докази, відповідач підписав звіти експедитора № 0, № НОМЕР_1.

Акт від 30.11.2017р. виконаних робіт за період листопад 2017 р. та звіт експедитора № 6 відповідачем не підписані.

За листом від 12.03.2018р. № 3/9 позивач направляв відповідачу для підписання акт виконаних робіт за період листопад 2017 р. від 30.11.2017р. та звіт експедитора № 6. Зазначене підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 13.03.2018р. та поштовим описом вкладення до цінного листа (а.с.38, 39).

Як зазначає позивач, відповідач вказані документи не повернув.

За п. 3.10 Договору акт виконаних робіт та акт звірки розрахунків повинні бути розглянуті клієнтом протягом 3-х робочих днів з дня отримання від експедитора та повернуті експедитору підписаними та скріпленими печаткою або з мотивованими запереченнями до акту. Якщо протягом 3-х робочих днів з дати передачі актів по факсу або електронною поштою не надійде мотивованих заперечень клієнта до акту виконаних робіт та акту звірки розрахунків, експедитор вважає їх підписаними та приймає для відображення в бухгалтерському обліку.

Відповідно до ч.1, ч. 3 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач не надав суду доказів направлення позивачу мотивованої відмови від підписання вказаних звіту експедитора № 6 та акту від 30.11.2017р. чи обґрунтованих заперечень щодо них.

Крім того, в підтвердження виконання робіт, визначених у звіті експедитора № 6, позивачем надано залізничні накладні СМГС № 52915261, № 52915303, № 52928868, № 52928926 та залізничні накладні № 43186287, № 42211151, в яких у відповідних графах проставлено код позивача, присвоєний йому розрахунковим підрозділом залізниці, та найменування позивача в якості особи, яка здійснила оплату за перевезення вантажів відповідача (а.с.17-23). Витрати за вказаними накладними включені позивачем до звіту експедитора № 6 (а.с.26).

Відповідач не надав суду заперечень щодо виконання вказаних робіт та жодних доказів, що спростовують викладені обставини.

Отже, за умовами п. 3.10 Договору акт виконаних робіт від 30.11.2017р. вважається підписаним відповідачем.

Стосовно наданих у грудні 2017 року послуг позивачем складено звіт експедитора № 5 та актам виконаних робіт від 31.12.2017р. на суму 35 509,04 грн. (а.с.31, 33). Дані документи підписані відповідачем без заперечень.

Таким чином, вказані докази свідчать про надання позивачем відповідачу протягом листопада грудня 2017 р. транспортно-експедиторських послуг на загальну суму 192607,04 грн.

В рахунок оплати вказаних послуг позивач зарахував сплачені відповідачем кошти в загальній сумі 151000,00 грн. (за платіжними дорученнями № 123 від 16.11.2017р. на суму 120000,00 грн., № 141 від 30.11.2017р. на суму 21000,00 грн., № 161 від 21.12.2017р. на суму 10000,00 грн. (а.с.35-37).

Заборгованість в сумі 41607,04 грн. за актами виконаних робіт від 31.11.2017р., від 31.12.2017р. відповідачем не сплачена.

За грудень 2017р. був підписаний та посвідчений печаткою відповідача акт звірки взаємних розрахунків з визначенням суми боргу відповідача - 41607,04 грн. (а.с.34).

Листом від 27.12.2017р. № 27/12-02 відповідач звернувся до позивача з проханням відстрочити виплату заборгованості у сумі 41607,05 грн. до 15.01.2018р., оскільки вона виникла з вини третіх осіб.

Позивач посилаючись на те, що заборгованість відповідачем не сплачена, позивач звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд зазначає наступне.

За ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Зазначені положення викладені і в ст. 193 Господарського кодексу України.

Статтею 174 Господарського кодексу України передбачено, що господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами

Відповідно до ст.929 Цивільного кодексу України, ст.316 Господарського кодексу України та ч.1 ст.9 Закону України Про транспортно-експедиторську діяльність за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Згідно зі ст. 9 Закону України Про транспортно-експедиторську діяльність факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач в порушення договірних зобовязань заборгованість в сумі 44738,91 грн. не сплатив.

Подані суду договір та інші документи сторонами не оспорюються, доказів визнання цих документів недійсними сторони суду не подали і на них під час розгляду справи не посилалися. Доказів оспорення поданих первісних бухгалтерських документів суду не надано.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що відповідачем були порушені права позивача за захистом яких мало місце звернення до суду; а аналіз наведених у позові аргументів та поданих позивачем доказів свідчить про наявність підстав для задоволення позову.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення 41607,04 грн. основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у даній справі.

За ч.1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Суд встановив, що при подачі даного позову позивачем сплачено 1762,00 грн. судового збору за платіжним дорученням від 05.05.2018р. №484 (а.с.9).

Відповідно до ч. 1 ст.129 ГПК України дані судові витрати покладаються на відповідача.

Суд розяснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 252, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Алоей" (вул. Івана Мазепи, буд. 8 Б, м. Кременчук, Полтавська область, 39605; ідентифікаційний код 38742799) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційна транспортна компанія" (вул. Здолбунівська, буд. 7Д, корп. З, м. Київ, 02081; ідентифікаційний код 41428805) 41607,04 грн. основного боргу, 1762 грн. 00 коп. - відшкодування витрат на сплату судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата складення повного судового рішення: 15.08.2018р.

Суддя Т. М. Безрук