КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2018 р. Справа№ 910/22554/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Куксова В.В.

Шаптали Є.Ю.

при секретарі судового засідання Киниці А.Л.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп"

на рішення господарського суду міста Києва від 22.05.2018

у справі № 910/22554/17 (суддя Літвінова М.Є.)

(повний текст рішення складено 22.05.2018)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лан-Україна"

до Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп"

про стягнення 27 560,99 грн.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Лан-Україна" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" про стягнення 27 560,99 грн., з яких 25 982,80 грн. страхового відшкодування за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та 1 587,19 грн. пені відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Рішенням господарського суду міста Києва від 22.05.2017 позовні вимоги задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача 25 982,80 грн. страхового відшкодування, 1 578,19 грн. пені та 1 600,00 грн. витрат по оплаті судового збору.

Задовольняючи позов, місцевий господарський суд виходив з того, що положення ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" застосовуються до розрахунку шкоди, пов'язаної з пошкодженням транспортного засобу, тоді як в даному випадку пошкоджено майно.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 22.05.2018 у справі № 910/22554/17 скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги скаржник зазначає, що рішення господарського суду міста Києва суперечить нормам чинного законодавства, не відповідає дійсним обставинам справи, базується на неправильній оцінці доказів та неповноті їх дослідження, а також порушує норми матеріального права. Скаржник наголошує, що позивач отримав у повному обсязі страхове відшкодування у відповідності до норм спеціального закону у сумі вартості ремонтно-відновлювальних робіт 3 427,20 грн. згідно із звітом від 20.03.2017. Разом з тим, в деліктному зобов'язанні потерпіла особа не позбавлена права стягувати із винної у скоєнні ДТП особи різницю між фактично завданими збитками та страховим відшкодуванням у відповідності до ст. 1194 ЦК України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.07.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" та ухвалено здійснити перегляд рішення господарського суду міста Києва від 22.05.2018 у справі № 910/22554/17 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

18.07.2018 до Київського апеляційного господарського суду надійшов відзив ТОВ "Лан-Україна" з доказами направлення його копії відповідачу, в якому позивач зазначив, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки майнова шкода була відшкодована лише частково у сумі 3 427,20 грн., а відтак суд правомірно стягнув з відповідача 25 982,80 грн. страхового відшкодування в межах лімітів відповідальності страховика. Також позивач, пославшись на правову позицію Верховного Суду зазначив, що звіт про оцінку є лише попереднім оціночним документом і для вирахування страхового відшкодування (збитків) слід брати до уваги реальну вартість завданої шкоди, яка підтверджується відповідними доказами.

Згідно із ч. 1 ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Лан-Україна" за договором оренди від 20.10.2015 є орендарем нежилої будівлі літ "А" в складському комплексі, який належить орендодавцю - ТОВ "МЛП-Чайка" на праві власності та розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Антонова, 1а (свідоцтво про право власності від 28.03.2008).

Умови договору оренди передбачають відповідальність орендаря за будь яку шкоду, спричинену орендодавцю або будь-яким третім особам в процесі використання ним приміщень, місць паркування або місць загального користування. Орендар зобов'язався забезпечити дотримання відвідувачами орендаря правил складського комплексу і зобов'язався нести повну персональну відповідальність за своїх співробітників, а за своїх відвідувачів і поставщиків на території складського комплексу - солідарну.

26.01.2017 комісією у складі представників орендодавця, експлуатуючої організації ТОВ "Салд ФМ" та орендаря був складний акт технічного розслідування події, причин виходу з ладу, пошкодження обладнання і систем, в якому зафіксовано, що внаслідок удару гідробортом автомобіля пошкоджена нижня панель вертикального полотна докових воріт № 6 в секції 1, корпуса № 1, замок і нижній направляючий ролик. Орендатору запропоновано відремонтувати полотно воріт.

Як вбачається з постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.02.2017 у справі № 369/1143/17, 25.01.2017 близько 19 год. 00 хв. на території вказаного складського комплексу водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем "Renault Premium", реєстраційний номер НОМЕР_3, рухаючись заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно, не звернувся за допомогою до інших осіб, скоїв наїзд на двері рампи, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.02.2017 у справі № 369/1143/17 водія ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного порушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "Renault Premium", реєстраційний номер НОМЕР_3, ОСОБА_4, була застрахована у ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" згідно з полісом АЕ № 7913545, ліміт по майну - 100 000, 00 грн., франшиза 0, 00 грн. Строк дії договору з 01.05.2016 до 30.04.2017.

У зв'язку з цим, 02.02.2017 позивач звернувся до відповідача з заявою № 35/01-05 від 01.02.2017 про виплату страхового відшкодування, до якого було додане пояснення потерпілого щодо події ОСЦПВВНТЗ.

Листом № 41 від 23.02.2017 власник складських приміщень ТОВ "Лан-Україна" не заперечував проти того, щоб страхове відшкодування за страховим випадком, внаслідок якого були пошкоджені ворота № 3, секції 1, корпусу 1 складського приміщення, було виплачено страховою компанією безпосередньо на рахунок позивача за умови обов'язкового подальшого проведення ремонту зазначених воріт силами і коштами ТОВ "Лан-Україна" у найкоротші строки.

24.03.2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою № 128/01-05 про виплату страхового відшкодування.

Листом № 1848 від 29.03.2017 відповідач повідомив позивача про те, що розмір матеріального збитку відповідно до Звіту № 129/5 від 20.03.2017 ТОВ "ЕАК "Фаворит" складає 3 427,20 грн., внаслідок чого було вирішено виплатити позивачу страхове відшкодування в сумі 2 856,00 грн. При цьому, у зв'язку з виплатою страхового відшкодування на рахунок потерпілої особи, з вартості запасних частин було утримано суму ПДВ. Після надання документів, що підтверджують виконання ремонтних робіт платником ПДВ, відповідачем буде переглянуто питання щодо доплати страхового відшкодування в частині ПДВ.

За платіжним дорученням № ЗР019153 від 29.03.2017 відповідач перерахував на рахунок позивача 2 856,00 грн. страхового відшкодування.

Наявний в матеріалах справи звіт № 129/5 від 20.03.2017 про незалежну оцінку вартості матеріальних збитків, що виникли внаслідок ДТП, за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Чайки, вул.. Антонова, буд.1А, виконаний суб'єктом оціночної діяльності ТОВ "ЕАК "Фаворит" (сертифікат № 220/15 від 16.03.2015, кваліфікаційне свідоцтво оцінювача № 57 від 05.04.2014), виходячи з методів оцінки, рекомендованих Українським товариством оцінювачів і ФДМ України, та із застосуванням методів оцінки, прийнятих для ринкової ситуації в Україні, підтверджує розмір матеріальних збитків в сумі 3 427,20 грн., в т.ч. ПДВ. (вартість ремонтно-відновлювальних робіт з урахуванням фізичного зносу (20%) в поточних цінах згідно з кошторисом).

Викладені в звіті № 129/5 від 20.03.2017 висновки, кваліфікацію оцінщика, застосовані ним методики позивач не оспорює.

15.06.2017 ТОВ "Лан-Україна" звернулось до ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" з заявою про доплату страхового відшкодування, мотивуючи свою заяву тим, що відповідно до акта здачі-приймання робіт (надання послуг) № 284 від 26.05.2017 загальний розмір матеріальної шкоди по ремонту майна, яке орендує ТОВ "Лан-Україна" склав 29 410,00 грн., у тому числі ПДВ 4 901,67 грн. Кошти були перераховані ТОВ "АЗБІ Сервіс", що підтверджується платіжним дорученням № від 03.05.2017.

Платіжним дорученням № ЗР042335 від 20.07.2017 відповідач сплатив позивачу страхове відшкодування в розмірі 571,20 грн.

Отже, загалом ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" на користь ТОВ "Лан-Україна" було сплачено 3 427,20 грн. страхового відшкодування.

Як встановлено місцевим господарським судом та не заперечується ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп", відповідно до виставленого ТОВ "АЗБІ Сервіс" рахунку на оплату № 61 від 19.04.2017 вартість відновлювального ремонту воріт складає 29 410,00 грн., в тому числі 4 901,67 грн. ПДВ, та включає в себе ціну секції нижньої в зборі Crawfort 22 350,00 грн., ціну кронштейну нижнього 2 310,00 грн., ціну замка засува 2 550,00 грн., вартість власне ремонту воріт - 1750,000 грн. та транспортні витрати - 450,00 грн. Факт виконання ТОВ "АЗБІ Сервіс" ремонтних робіт на замовлення ТОВ "Лан-Україна" на суму 29 410,00 грн. підтверджується актом здачі-приймання робіт № 284 від 26.05.2017.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, ЦК України, законами України "Про страхування", "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, майнова вимога до страховика заявлена у зв'язку із спричиненням шкоди, завданої наземним транспортним засобом, майну ТОВ "МЛП-Чайка", яку ТОВ "Лан-Україна" відшкодувало на виконання договору оренди від 20.10.2015, умови якого передбачають солідарну відповідальність орендаря за будь яку шкоду, спричинену орендодавцю в процесі використання ним орендованих приміщень.

Виконання зобов'язання перед кредитором одним із солідарних боржників є підставою виникнення регресного зобов'язання відповідно до ст. 544 ЦК України.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

За загальним правилом, зазначеним у ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В силу положень ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як встановлено місцевим господарським судом та не заперечується сторонами, цивільна відповідальність власника транспортного засобу, внаслідок ДТП за участі якого була спричинена шкода майну ТОВ "МЛП-Чайка", була застрахована ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп".

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.

За загальним правилом, передбаченим ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Проте спеціальні норми Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обмежують розмір відшкодування страховиком шкоди (збитків), завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (п. 22.1 ст. 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (ст. 29); шкодою, пов'язаною з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей (ст. 31); шкодою, заподіяною майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду (п. 32.4 ст. 32); шкодою, пов'язаною із втратою товарної вартості транспортного засобу (п. 32.7 ст. 32); сумою франшизи, розрахованою за правилами п. 12.1 ст. 12.

Положеннями ст. 31 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що розмір шкоди, пов'язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства.

Отже, обов'язок з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом та договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Водночас порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, визначено ст. 1194 ЦК України. Згідно з її положеннями особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, відповідач як страховик відповідальності особи, винної у дорожньо-транспортній пригоді, на підставі спеціальної норми ст. 31 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" здійснює відшкодування витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом пошкодженого майна, розрахованого на підставі звіту про оцінку, виконаного оцінювачем у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і зазначеним відновлювальним ремонтом згідно зі ст. 1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що у відповідача внаслідок настання страхового випадку (дорожньо-транспортної пригоди) виник обов'язок відшкодувати позивачеві шкоду в межах ліміту його відповідальності за страховим випадком і суми фактичних витрат, право на вимогу якої перейшло до позивача у зв'язку з відшкодуванням шкоди потерпілій особі, але виходячи з вартості, визначеної суб'єктом оціночної діяльності у звіті № 129/5 від 20.03.2017.

Зазначений висновок кореспондується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеному у постановах від 22.03.2017 у справі № 910/32969/15 і від 22.03.2017 у справі N 910/3650/16.

Оскільки ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" виконало в повному обсязі обов'язки страховика перед ТОВ "Лан-Україна", сплативши 3 427,20 грн. за платіжними дорученнями № ЗР042335 від 20.07.2017 та № ЗР019153 від 29.03.2017, позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог суперечить нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам.

Допущене судом першої інстанції при розгляді справи № 910/22554/17 неправильне застосування норм матеріального права та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи є згідно із ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення господарського суду міста Києва від 22.05.2018 повністю та ухвалення нового рішення про відмову в позові повністю.

Понесені Приватним акціонерним товариством "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" судові витрати у вигляді 2 400,00 грн. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України підлягають відшкодуванню Товариством з обмеженою відповідальністю "Лан-Україна".

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" на рішення господарського суду міста Києва від 22.05.2018 у справі № 910/22554/17 задовольнити.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 22.05.2018 у справі № 910/22554/17 скасувати.

3. В позові відмовити повністю.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лан-Україна" на користь Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" 2 400,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді В.В. Куксов

Є.Ю. Шаптала