ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" серпня 2018 р. Справа № 926/1109/18

м. Чернівці

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Дутки В.В., при секретарі судового засідання Токарюк Н.Я., розглянувши матеріали справи

за позовом публічного акціонерного товариства "Авіаційна компанія "Дніпроавіа", м. Дніпро

до фізичної особи-підприємця Кірєєва Ігора Анатолійовича, м. Чернівці

про стягнення заборгованості в сумі 26504,86 грн

Представники сторін - не з'явилися

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство "Авіаційна компанія "Дніпроавіа" звернулося до господарського суду Чернівецької області з позовом до фізичної особи-підприємця Кірєєва Ігора Анатолійовича про стягнення заборгованості в сумі 26 504,86 грн.

Позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачем умов договору в частині повернення знімного буфетно-кухонного бортового обладнання, у зв'язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 26504,86 грн.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 24.05.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, розгляд справи призначено у судовому засіданні на 14.06.2018.

Ухвалою від 14.06.2018 відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 24.07.2018 через неявку сторін.

Ухвалою від 24.07.2018 закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 16.08.2018.

13.08.2018 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, у зв'язку з відсутністю фінансової можливості направити представника у судове засідання. Позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі.

У судове засідання 16.08.2018 сторони не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового засідання. Від відповідача повернувся конверт з відміткою органу поштового зв'язку ф.20 «повертається за незапитом». Відзив на позов відповідач не надав.

Відповідно до ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків визначених цією статтею.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представників сторін, за наявними у справі доказами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив таке.

12.04.2011 між позивачем та відповідачем укладений договір №21/622, згідно якого відповідач виготовляє і доставляє на (з) борт (а) повітряного судна, експлуатаційного позивачем, бортове харчування, згідно замовлення, затверджених сторонами Раціонів харчування, які є невід'ємною частиною цього Договору, надає послуги по обслуговуванню повітряного судна, а позивач приймає і оплачує бортове харчування і послуги. Додатковими угодами №1 від 01.01.2012, №3 від 30.12.2013, №4 від 08.12.2014, №5 від 24.12.2014, №6 від 15.12.2016 термін дії Договору було продовжено відповідно до 31.12.2013, 31.12.2014, 31.12.2015, 31.12.2016, 31.12.2017, а в частині розрахунків - до повного виконання Сторонами свої зобов'язань по договору.

Як вбачається з додаткової угоди №6 від 15.12.2016, термін дії договору було продовжено на 1 рік - до 31.12.2017 року включно, а в частині розрахунків - до повного виконання Сторонами свої зобов'язань по договору.

Згідно умов Договору ФОП Кірєєв І.А. взяв на себе зобов'язання виготовляти та доставляти на (з) борт (а) повітряного судна, експлуатованого ПАТ «АК «Дніпроавіа», бортове харчування, згідно замовлення, затверджених Сторонами Раціонів харчування, надавати послуги по обслуговуванню повітряного судна (п. 1.1. Договору).

ПАТ «АК «Дніпроавіа» в свою чергу зобов'язалось приймати та оплачувати бортове харчування і послуги, а також забезпечити ФОП Кірєєв І.А. необхідною кількістю посуду багаторазового та одноразового використання, знімним буфетно - кухонним бортовим устаткуванням і інвентарем. Право власності на устаткування належить ПАТ «АК «Дніпроавіа» (п.п. 1.1., 2.1.8. Договору).

ФОП Кірєєв І.А. зобов'язався забезпечувати зберігання і мийку контейнерів, посуду багаторазового використання, знімного буфетно-кухонного бортового устаткування й інвентарю ПАТ «АК «Дніпроавіа» (п. 2.2.8. Договору).

На виконання умов Договору, ПАТ «АК «Дніпроавіа» передало, а ФОП Кірєєв І.А. прийняв знімне літаково - буфетне обладнання на загальну вартість 26 504,86 грн.

31.12.2017 строк Договору закінчився, та Сторони не виявили наміру його продовжити.

За даними ПАТ «АК «Дніпроавіа» станом на 31.12.2017 заборгованість за Договором відсутня.

У зв'язку із закінчення строку Договору, 25.01.2018 на адресу ФОП Кірєєва І.А. було направлено вимогу № 1.1-23-5 від 24.01.2018 про повернення належного ПАТ «АК «Дніпроавіа» на праві власності майна або сплату його вартості.

20.02.2018 засобами електронного зв'язку на електронну адресу Юридичного департаменту ПАТ «АК «Дніпроавіа» надійшов лист від ФОП Кірєєва І.А., де відповідач повідомляє, що отримане за актами прийому-передачі обладнання було ним завантажене на рейси згідно технології доставки на борт харчування та не отримані назад. Також, до листа долучені копії накладних стосовно завантаження на літаки харчування, посуду багаторазового та одноразового, бортового знімного обладнання.

Таким чином, всупереч взятим на себе зобов'язанням, відповідач не повернув отримані відповідно до умов Договору посуд багаторазового та одноразового використання, знімне буфетно - кухонне бортове устаткування і інвентар та не відшкодував протягом 30 днів з дня вимоги ПАТ «АК «Дніпроавіа» повну вартість втраченого Бортового обладнання.

Отже, предметом позову є вимога про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 26 504,86 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.04.2011 між позивачем та відповідачем укладений договір №21/622.

Згідно п.1.1. Договору, відповідач виготовляє і доставляє на (з) борт (а) повітряного судна, експлуатаційного позивачем, бортове харчування, згідно замовлення, затверджених сторонами Раціонів харчування, які є невід'ємною частиною цього Договору, надає послуги по обслуговуванню повітряного судна, а позивач приймає і оплачує бортове харчування і послуги. Додатковими угодами №1 від 01.01.2012, №3 від 30.12.2013, №4 від 08.12.2014, №5 від 24.12.2014, №6 від 15.12.2016 термін дії Договору було продовжувався, востаннє до 31.12.2017, а в частині розрахунків - до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань по договору.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі із договору.

З наявних у матеріалах справи доказів, вбачається, що 08.08.2013 позивач на підставі Акту прийому-передачі знімного літакового обладнання №4.9.3-5 передав, а відповідач прийняв наступне літаково-буфетне обладнання: чашка фарфорова в кількості 15 шт.; тарілка фарфорова - 30 шт.; підставка під каса летку - 15 шт.; ложка кавова нерж. «Адажио» - 15 шт.; виделка нерж. «Адажио» - 15 шт.; виделка нерж. «Адажио» - 15 шт.

23.12.2013 на підставі акту прийому-передачі знімного літаково- буфетного обладнання №4.9-17-642, підписаного сторонами, позивач передав, а відповідач прийняв наступне обладнання: напіввізок для харчування партійний номер СМ-1001-102КО3, серійний номер НС006568, інвентарний номер 05754 в кількості 1 шт.; напіввізок для харчування партійний номер СМ-1001-102КО3, серійний номер НС006493, інвентарний номер 05753 в кількості 1 шт.; напіввізок для харчування партійний номер СМ-101-102КО3, серійний номер НС006594, інвентарний номер 05752 в кількості 1 шт.; напіввізок для харчування партійний номер СМ-101-102КО3, серійний номер НС006475, інвентарний номер 05751 в кількості 1 шт.; піднос - 10шт.; вкладиш - 10 шт.

Беручи до уваги п.2.1.8 договору, право власності на устаткування належить позивачу.

Як передбачено п.2.2.8 договору, відповідач зобов'язаний забезпечувати зберігання і мийку контейнерів, посуду багаторазового використання, змінного буфетно-кухонного бортового устаткування й інвентарю позивача.

У випадку псування, знищення або втрати переданого по Акту прийому передачі бортового обладнання, відповідач зобов'язується відшкодувати на протязі 30 днів з дня вимоги позивача повну вартість втраченого бортового обладнання або надати аналогічно втраченому бортовому обладнанню, згідно його вартості, вказаного у акті прийому-передачі бортового обладнання (п.2.2.11 Договору).

Судом встановлено, що сторони не зазначили в актах прийому-передачі бортового обладнання від 08.08.2013, 23.12.2013 його вартості.

Приписами ч. 4 ст.632 ЦК України встановлено, що якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Загальна вартість переданого відповідачу майна з ПДВ, згідно балансової вартості станом на 23.12.2013, становить 26504,86 грн., про що свідчить довідка позивача №3.14-3 від 04.01.2018.

З матеріалів справи вбачається, що 16.08.2017 позивач звернувся до відповідача з вимогою №1.1-23-85 у десятиденний строк з дня отримання вимоги повернути знімне літаково-буфетне обладнання, яке було передане відповідачу на підставі актів прийому-передачі від 08.08.2013 та від 23.12.2013. А у разі неможливості повернути дане обладнання, перерахувати протягом 30 днів з дня отримання вимоги на поточний рахунок позивача 26504,86 грн відшкодування його вартості.

23.08.2017 відповідач електронним листом повідомив позивача, що обладнання отримане згідно акту прийому-передачі від 08.08.2013 з такими номерами у відповідача відсутнє. Згідно накладних решта обладнання було передано позивачу через представника в Івано-Франківську.

Додатковою угодою №1 від 11.11.2011 до договору, передбачено, що постачання бортового харчування здійснюється на борт повітряного судна, що знаходиться на території МАП «Чернівці» та МАП «Івано-Франківськ».

Строк дії Договору сплинув 31.12.2017, однак відповідач не в повному обсязі виконав взяті на себе зобов'язання.

24.01.2018 позивач повторно, на тих самих умовах звернувся з вимогою №134-12-5 до відповідача про повернення буфетного обладнання, яке отримано ним згідно актів прийому-передачі від 08.08.2013, 23.12.2013.

У свою чергу, відповідач листом б/н б/д посилається на накладні №162 від 14.03.2016; №157 від 11 березня; №142 від 04.03.2016; №159 від 11.03.2016; № 132 від 29.02.2016; №12/1 від 26.02.2016; №1 від 03.06.2016, що містяться у матеріалах справи, згідно яких відповідач передав усе наявне в нього обладнання, а представник позивача його отримав.

Приписами ст.ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Суд проаналізувавши дані накладні в якості доказів, не приймає їх до уваги виходячи з наступного.

Згідно п.2.1.7 договору позивач приймає замовлене бортове харчування і послуги на борт повітряного судна по накладним відповідача.

Матеріали справи містять видаткові накладні на бортове харчування, а саме: №1 від 03.06.2016; №162 від 14.03.2016; №157 від 11 березня; №142 від 04.03.2016; №159 від 11.03.2016; № 132 від 29.02.2016; №12/1 від 26.02.2016. Однак, дані накладні підтверджують сам факт надання відповідачем послуг бортового харчування, по яких у позивача претензій не має, але ніяк не є доказом повернення відповідачем знімного буфетного обладнання, яке він отримав від позивача згідно актів приймання-передачі від 08.08.2013, від 23.12.2013. Доказів протилежного відповідачем суду надано не було.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи те, що строк дії договору закінчився 31.12.2017, доказів повернення бортового обладнання позивачу в матеріалах справи немає, а відповідач посилається на відсутність в нього згаданого обладнання, суд дійшов висновку про його втрату.

За наведених обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача вартості неповернутого обладнання за договором № 21/622 від 12.04.2011 у розмірі 26504,86 грн. є доведеними, підтверджені належними доказами і підлягають задоволенню.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73-74, 86, 129, 202, 238-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця Кірєєва Ігора Анатолійовича (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Авіаційна компанія "Дніпроавіа" (49042, м. Дніпро, Аеропорт цивільної авіації, ідентифікаційний код 01130549) 26504,86 грн. основного боргу та 1762,00 грн судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного господарського суду через господарський суд Чернівецької області.

Повне рішення складено і підписано 16.08.2018р.

Суддя В.В.Дутка