ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"14" серпня 2018 р. Справа № 903/970/17

Суддя господарського суду Волинської області Дем'як В. М., розглянувши скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Укр - Петроль", м. Луцьк

на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області

у справі № 903/970/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Петроль"

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Климюк Іванни Юріївни

про стягнення 235711,56 грн.

за участі представників:

від скаржника (стягувача): Саюк С. П. - представник (довіреність № 17/04 від 17.04.2018р.)

від відповідача (боржника): не прибув

від Першого відділу Державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області: Романовський В. В. - державний виконавець (посвідчення ВМ № 0067 від 22.05.2018р.)

Встановив: 26.07.2018р. товариства з обмеженою відповідальністю "Укр - Петроль" звернулось до господарського суду із скаргою на дії ДВС, в якій просить:

- визнати дії державного виконавця щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 09.07.2018р. неправомірними;

- скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу від 09.07.2018р.;

- зобов'язати державного виконавця Романовського Валентина Володимировича прийняти рішення щодо відкриття виконавчого провадження на наказом господарського суду від 02.05.2018р. № 903/970/17-1 відповідно до вимог чинного законодавства та повідомити про це стягувача у встановленому чинним законодавством порядку, шляхом надіслання відповідного документу.

Ухвалою суду від 06.08.2018р. було прийнято скаргу до розгляду та призначено на 14.08.2018р.

Представник скаржника у судовому засіданні підтримав скаргу і просив її задовольнити.

Державний виконавець Романовський В. В. в судовому засіданні проти скарги заперечив, мотивуючи тим, що в наказі про примусове виконання рішення і у заяві про відкриття виконавчого провадження відсутні дані боржника, а саме: число, місяць і рік його народження, що неуможливлює провести дію реєстрації в АСВП.

Представник фізичної особи - підприємця Климюк І. Ю. в призначене судове засідання не прибув.

Ухвалою суду від 06.08.2018р. явка сторін обов'язковою не визнавалась.

Відповідач (боржник) та Перший відділ Державної виконавчої служби не скористався наданим йому Господарським процесуальним кодексом України правом на подання письмових пояснень на скаргу з обгрунтовуючими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 342 скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Згідно зі статтею 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Частиною 2 статті 342 Господарського процесуального кодексу України визначено, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Скарга ТзОВ "Українські страви" підлягає до задоволення частково з огляду на таке.

Рішенням господарського суду Волинської області від 05.04.2018р. стягнуто з фізичної особи - підприємця Климюк Іванни Юріївни (43000, АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1) в користь ТзОВ "Укр-Петроль" (43000, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Георгія Гонгадзе, буд. 5, ) 193641,82 грн., з них 174644,02 грн. - заборгованості, 8471,45 грн. - 20% річних, 10526,35 грн. - пені, а також 3534,63 грн. витрат по судовому збору.

На виконання вказаного рішення 05.04.2018р. видано наказ за №903/970/17-1 від 02.05.2018р.

Державний виконавець Романовський В. В. повідомленням про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 09.07.2018р. повернув наказ № 903/970/17-1 від 02.05.2018р. стягувачу, у зв'язку з тим, що в наказі про примусове виконання рішення і у заяві про відкриття виконавчого провадження відсутні дані боржника, а саме: число, місяць і рік його народження, що неуможливлює провести дію реєстрації в АСВП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 238 ГПК України у резолютивній частині рішення зазначаються:

1) висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог;

2) розподіл судових витрат;

3) строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження;

4) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження", передбачається, що у виконавчому документі зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові за наявності) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника за наявності (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за наявності (для фізичних осіб - платників податків), а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Враховуючи зміст вказаної вище норми Закону України "Про виконавче провадження" належить прийти до висновку, що дата народження боржника, це є додаткова інформація, яка допомагає ідентифікувати боржника у разі відсутності інших ідентифікуючих його даних і унеможливлює провести стягнення з іншої особи.

Також належить відмітити, що така вимога закону у зазначеній частині носить диспозитивний, а не імперативних характер, і відповідно є правом, а не обов'язком органу, яким видається виконавчий документ.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону у виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв'язку та адреси електронної пошти.

Як вбачається із змісту вищевказаної норми, закон відносить до обов'язкового реквізиту виконавчого документу дату народження боржника - фізичної особи, а не фізичної особи - підприємця.

Таким чином, не зазначення у наказі господарського суду дати народження боржника, не може бути підставою для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання згідно п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Разом з тим, згідно ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 18 Закону України виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Підсумовуючи зазначене вище, господарський суд вважає, що державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області Романовський В. В. неправомірно повернув наказ господарського суду Волинської області від 02.05.2018р. по справі №903/970/17-1 з зазначених у повідомленні підстав, оскільки боржником за даним виконавчим документом є фізична особа підприємець, а Господарський процесуальний кодекс України та Закон України "Про виконавче провадження" не вимагає зазначення у виконавчому документі дати народження боржника фізичної особи - підприємця, яким є Климюк Іванна Юріївна.

В частині скарги про зобов'язання державного виконавця Романовського Валентина Володимировича прийняти рішення щодо відкриття виконавчого провадження на наказом господарського суду від 02.05.2018р. № 903/970/17-1 відповідно до вимог чинного законодавства та повідомити про це стягувача у встановленому чинним законодавством порядку, шляхом надіслання відповідного документу судом відмовлено, з огляду на таке:

Відповідно до частини першої статті 41 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Згідно статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" для відновлення виконавчого провадження, стягувачу необхідно подати заяву до ДВС про примусове виконання рішення, наказ суду, квитанцію про сплату авансового внеску.

Отже, Законом встановлено обов'язок державного виконавця здійснити дії, направлені на відновлення виконавчого провадження у разі визнання недійсною відповідної постанови судом.

Враховуючи те, що відновлення виконавчого провадження є передбаченим Законом наслідком визнання постанови про повернення виконавчого документа стягувачу недійсною (незаконною), та з огляду на відсутність доказів ухилення Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області від вчинення дій щодо відновлення виконавчого провадження, суд дійшов висновку про те, що скарга в частині зобов'язання Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області винести рішення про відкриття виконавчого провадження до задоволення не підлягає.

Крім того, в судовому засіданні з'ясовано, що оригінал наказу господарського суду від 02.05.2018р. № 903/970/17-1 знаходиться у стягувача - ТзОВ "Укр - Петроль".

У відповідності із ч.ч. 1, 2 ст. 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Керуючись ст.ст. 1, 4, 18, 19 Закону України. "Про виконавче провадження", ст.ст. 155, 234, 235, 339 - 345 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

у х в а л и в:

1. Скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Укр - Петроль" на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області у справі № 903/970/17 задовольнити частково.

2. Визнати дії державного виконавця щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 09.07.2018р. неправомірними.

3. Скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 09.07.2018р. Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області.

4. Скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Укр - Петроль" в частині зобов'язання державного виконавця Романовського Валентина Володимировича прийняти рішення щодо відкриття виконавчого провадження на наказом господарського суду від 02.05.2018р. № 903/970/17-1 відповідно до вимог чинного законодавства та повідомити про це стягувача у встановленому чинним законодавством порядку, шляхом надіслання відповідного документу, залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Відповідно до ст. 255 ГПК України ухвала про розгляд скарги на рішення, дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби, державного виконавця, приватного виконавця, підлягає оскарженню в апеляційному порядку до апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу якого знаходиться місцевий господарський суд.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://vl.arbitr.gov.ua.

Повний текст ухвали складено: 16.08.2018р.

Суддя В. М. Дем`як