ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.08.2018 Справа № 920/521/18
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Коваленко О.В., розглянувши матеріали справи №920/521/18

за позовом: ОСОБА_1 громади Української православної церкви с. Андріяшівка Роменського району Сумської області Роменської єпархії (вул. Соборна, 19-А, с. Андріяшівка, Роменський район, Сумська область, 42087, код 23994523),

до відповідача: Андріяшівської сільської ради Роменського району Сумської області (вул. Соборна, буд. 11, с. Андріяшівка, Роменський район, Сумська область, 42087, код 04391167),

про визнання права власності на самочинне будівництво,

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача: не зявився

при секретарі судового засідання Малюк Р.Б.

СУТЬ СПОРУ: позивач просить суд визнати за ним право власності на самочинно збудовані: церкву, цегляну літ. В, площею 339,8 кв.м. з прибудовою цегляною літ. в, площею 7,9 кв.м., загальною площею 347,7 кв.м.; ганки цегляні літ. гн, гн1, гн2; сторожку цегляну літ. А, загальною площею 117,4 кв.м.; вбиральню цегляну літ. У; дзвіницю цегляну літ. Д; огорожу залізну в камяних стовпах літ. №, що знаходяться за адресою: Сумська область, Роменський район, с. Андріяшівка, вул. Соборна, 19 А.

Представники сторін в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать поштові повідомлення в матеріалах справи.

Від позивача надійшло клопотання №1 від 06.08.2018 про розгляд справи за відсутності його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачем подано заяву №335/05-34 від 09.08.2018 про визнання позову, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі, просить розгляд справи здійснювати за відсутності його представника.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Відповідно до ч.1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши докази по справі, суд встановив:

ОСОБА_2 витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 25.11.1991 року було проведено державну реєстрацію ОСОБА_1 громади Української православної церкви с. Андріяшівка Роменського району Сумської області Роменської єпархії (ОСОБА_1 громада УПЦ), номер запису: 0000437, як релігійної організації - юридичної особи /а.с. 13-16/.

Позивач мотивує свої вимоги, що протягом своєї діяльності ОСОБА_1 громадою Української православної церкви с. Андріяшівка Роменського району Сумської області Роменської єпархії (ОСОБА_1 громада УПЦ) за добровільні пожертвування віруючих громадян, підприємств, установ, організацій; надходжень, повязаних із здійсненням богослужінь, таїнств, треб, а також інших релігійних обрядів та церемоній; інших не заборонених чинним законодавством України надходжень, за адресою с. Андріяшівка, Роменського району Сумської області, вул. Соборна, 19А, без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи та належно затвердженого проекту, та без наданої для цієї мети земельної ділянки було збудовано церкву, цегляну літ. В, площею 339,8 кв.м. з прибудовою цегляною літ. в, площею 7,9 кв.м., загальною площею 347,7 кв.м.; ганки цегляні літ. гн, гн1, гн2; сторожку цегляну літ. А, загальною площею 117,4 кв.м.; вбиральню цегляну літ. У; дзвіницю цегляну літ. Д; огорожу залізну в камяних стовпах літ. №.

Звернувшись на адресу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області з заявою про надання розяснень щодо прийняття в експлуатацію самовільного будівництва без отримання документів на будівництво церви, позивачу листом №40-1018/669-18 від 26.03.2018 було повідомлено про відсутність правових підстав для прийняття в експлуатацію спірного майна, у звязку з чим позивач звернувся з даним позовом до господарського суду Сумської області.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

ОСОБА_2 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованого Законом України Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції від 17.07.1997 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 13 Конституції України закріплено, що власність зобов'язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Здійснення права власності регламентується приписами ст. 319 ЦК України, якою, в тому числі, передбачено наступне: власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; при здійсненні своїх прав та виконанні обовязків власник зобовязаний додержуватися моральних засад суспільства; усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, а право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набутті права власності не встановлена судом.

ОСОБА_2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.

Відповідно до частин 3, 5 ст.376 Цивільного кодексу України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Виходячи з того, що ст. 376 ЦК України «Само чинне будівництво» знаходиться в розділі 27 ЦК України під назвою «Право власності на землю (земельну ділянку)», в якому міститься визначення землі (земельної ділянки) як об'єкта права власності (ст. 373 ЦК України), визначення суб'єктів права власності на землю (земельну ділянку) (ст. 374 ЦК України), визначається зміст прав власника на забудову земельної ділянки (ст. 375 ЦК України), то відносини щодо визнання права на самочинне будівництво видаються саме як земельно-правові. Незважаючи на те, що ці відносини регулюються і містобудівним законодавством України, їх необхідно роз глядати не в контексті повноважень органів, що здійснюють державне регулювання у сфері містобудування і виступають як суб'єкти владних повноважень, а як реалізацію компетенції у сфері здійснення повноваження власника землі. Оскільки забудова, як правило, має місце на території населених пунктів, то згідно зі ст. 12 ЗК України, ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» розпорядження землями територіальних громад належить до повноважень сільських, селищних, міських рад. Оскільки земельні питання належать до виключної компетенції рад, то відповідачами не можуть бути їх виконавчі органи відповідних місцевих рад.

Таким чином, судом встановлено, що враховуючи те, що спірне нерухоме майно знаходиться на території Андріяшівської сільської ради Роменського району Сумської області, остання є належним відповідачем у даній справі.

З матеріалів справи вбачається, що Рішенням 25 сесії 6 скликання Андріяшівської сільської ради Роменського району Сумської області «Про затвердження технічної документації складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_1 громаді Української Православної Церкви, для будівництва і обслуговування будівель громадських та релігійних організацій в с. Андріяшівка, вул.Соборна, 19А, на території Андріяшівської сільської ради» від 26.12.2013 року:

- Затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ОСОБА_1 громаді Української Православної Церкви, для будівництва і обслуговування будівель громадських та релігійних організацій в с. Андріяшівка, вул. Соборна, 19А, загальною площею 0,3960 га, в тому числі площею 0,3960 га (кадастровий номер :04:017:0020) - для будівництва і обслуговування будівель громадських та релігійних організацій, що знаходиться в с. Андріяшівка, вул. Соборна, 19А, на території Андріяшівської сільської ради Роменського району;

- Надано в постійне користування ОСОБА_1 громаді Української Православної Церкви земельну ділянку загальною площею 0,3960 га, (кадастровий номер :04:017:0020) - для будівництва і обслуговування будівель громадських та релігійних організацій, що знаходиться в с. Андріяшівка, вул. Соборна, 19А, на території Андріяшівської сільської ради Роменського району;

- ОСОБА_1 громаді Української Православної Церкви правовстановлюючі документи на право постійного користування земельною ділянкою.

- Землевпоряднику Андріяшівської сільської ради внести зміни в земельно-кадастрову документацію.

ОСОБА_2 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №118552475 від 27.03.2018 року, 23.03.2018 року на №25437418 державним реєстратором проведено державну реєстрацію права постійного користування ОСОБА_1 громадою Української православної церкви с. Андріяшівка Роменського району Сумської області Роменської єпархії (ОСОБА_1 громада УПЦ) земельною ділянкою загальною площею 0,3960 га, (кадастровий номер :04:017:0020) з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування будівель громадських та релігійних організацій, що знаходиться в с. Андріяшівка, вул.. Соборна, 19А /а.с. 18/.

Крім того, зі Звіту по обстеженню та оцінки технічного стану будівельних конструкцій від 2018 року вбачається, що за результатами проведеного технічного обстеження обєкту «ОСОБА_1 церква УПЦ Московського патріархату та сторожка» в с. Андріяшівка, вул. Соборна, 19А Роменського району Сумської області встановлено: можливість їх надійної та безпечної експлуатації /а.с.20-26/.

ОСОБА_2 виготовленого 13.03.2018 року Комунальним підприємством «Роменське міськрайонне бюро технічної інвентаризації» Технічного паспорту на громадський будинок нежитлова будівля (церква) №19А, вул. Соборна с. Андріяшівка, завершене будівництво на земельній ділянці загальною площею 0,3960 га, (кадастровий номер :04:017:0020) - для будівництва і обслуговування будівель громадських та релігійних організацій, що знаходиться в с. Андріяшівка, вул.. Соборна, 19А складається з: церкви, цегляної літ. В, площею 339,8 кв.м. з прибудовою цегляною літ. в, площею 7,9 кв.м., загальною площею 347,7 кв.м.; ганків цегляних літ. гн, гн1, гн2; сторожки цегляної літ. А, загальною площею 117,4 кв.м.; вбиральні цегляної літ. У; дзвіниці цегляної літ. Д; огорожі залізної в камяних стовпах літ. №.

Відповідно до Звіту про оцінку нерухомого майна - нежитлових будівель та споруд церкви за адресою: Сумська область, Роменський район, с. Андріяшівка, вул. Соборна, 19А від 08.05.2018 року, вартість обєкту оцінки з урахуванням основних факторів, умов та обмежень громадсько-правового і соціально-економічного характеру, на дату оцінки, без урахування ПДВ, складає 444 500,00 грн. /а.с. 36/.

ОСОБА_2 вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх доводів і заперечень.

Частиною 2 ст. 16 ЦК встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належать: 1) визнання права;2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обовязку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту субєктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Позов про визнання права подається у випадках, коли належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою, або у разі відсутності в неї документів, що засвідчують приналежність їй права. Тобто метою подання цього позову є усунення невизначеності у взаємовідносинах субєктів, створення необхідних умов для реалізації права й запобігання дій зі сторони третіх осіб, які перешкоджають його здійсненню.

Враховуючи те, що судом встановлено факт надання відповідачем позивачу земельної ділянки у встановленому по рядку під уже збудоване нерухоме майно, а також встановлено факт визнання відповідачем позову та відсутності порушення прав інших осіб, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

ОСОБА_2 Закону України «Про судовий збір» та відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

ОСОБА_2 ч.1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

В матеріалах справи міститься належний доказ сплати судового збору - оригінал квитанції №21_12 від 09.07.2018 про сплату 6 667 грн. 50 коп.

Враховуючи те, що судом встановлено факт визнання відповідачем позовних вимог до початку розгляду справи по суті, 50% сплаченого судового збору підлягають поверненню з державного бюджету на користь позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

Керуючись ст.ст. 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати за ОСОБА_1 громадою Української православної церкви с. Андріяшівка Роменського району Сумської області Роменської єпархії (вул. Соборна, 19-А, с. Андріяшівка, Роменський район, Сумська область, 42087, код 23994523) право власності на

3. Повернути ОСОБА_1 громаді Української православної церкви с. Андріяшівка Роменського району Сумської області Роменської єпархії (вул. Соборна, 19-А, с. Андріяшівка, Роменський район, Сумська область, 42087, код 23994523) з державного бюджету (УДКС у м. Суми; код 37970593, ГУ ДКСУ у Сумській області, МФО 837013 рахунок 3002, код класифікації доходів бюджету 22030101) 3 333 грн. 75 коп. судового збору, сплаченого згідно квитанції №21_12 від 09.07.2018.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

ОСОБА_2 зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-258 ГПК України.

Повний текст рішення підписано 17.08.2018 року.

Суддя ОСОБА_3