ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2018 Справа № 917/639/18

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Гадячгаз" (вул. Будька, буд. 26а, м. Гадяч, Полтавська область, 37300)

до Комунального підприємства "Гадяч-Житло" (вул. Драгоманова, буд. 22, м. Гадяч, Полтавська область, 37300)

про стягнення 11355,58 грн.

без виклику представників сторін

встановив:

До Господарського суду Полтавської області надійшов позов Приватного акціонерного товариства "Гадячгаз" до Комунального підприємства "Гадяч-Житло" про стягнення 11355,58 грн., у тому числі 9903,58 грн. - основного боргу за договором на експлуатацію складових газорозподільної системи від 27.09.2017 року, 1085,32 грн. - пені, 269,00 грн. - інфляційних, 97,68 грн. - 3 % річних, а також 1762,00 грн. судових витрат.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що між сторонами був укладений договір на експлуатацію складових газорозподільної системи від 27.09.2017 року; позивачем були надані послуги на загальну суму 9903,58 грн., в підтвердження чого позивачем підписаний акт виконаних робіт; відповідач оплати отриманих послуг не здійснив.

Відповідач у відзиві (вхід. № 7055 від 30.07.2018р.) проти стягнення пені, інфляційних, 3% річних та судових витрат заперечує, посилаючись на те, що:

- він є комунальним підприємством; надає послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій; єдиним джерелом надходження коштів є оплата житлово-комунальних послуг;

- до тарифів на житлово-комунальні послуги не включено витрати на оплату послуг з експлуатації складових газорозподільчої системи;

- в зв’язку з відсутністю власних коштів на оплату вказаних послуг, Гадяцька міська рада надає фінансову підтримку підприємству;

- на тридцятій сесії сьомого скликання Гадяцької міської ради було прийнято рішення від 16.03.2018р. про виділення коштів для оплати послуг з технічного обслуговування систем ГРМ;

-згідно з вимогами бюджетного законодавства для проведення процедури закупівлі відповідач звернувся до позивача з проханням оновити первинні документи для здійснення оплати послуг; проте позивач цього не виконав;

-відповідач не має наміру уникати виконання умов договору і зобов’язується провести оплату після поновлення рахунку та акту виконаних робіт.

Позивач у відповіді на відзив (вхід. № 7265 від 06.08.2018р.) відхилив заперечення відповідача щодо нарахування пені, інфляційних та 3% річних, з тих мотивів, що за ст. 551 ЦК розмір пені встановлюється договором або законом; інфляційні втрати та 3 % річних мають компенсаційний, а не штрафний характер; їх стягнення є способом захисту майнового права та інтересу кредитора; порядок відшкодування судових витрат встановлений ст. 129 ГПК України; відповідач не заперечує щодо надання послуг; відсутність у боржника коштів не є тією обставиною, що звільняє його від відповідальності.

Відповідач у запереченнях на відповідь на відзив (вхід. № 7449 від 10.08.2018р.) повідомив, що не може провести оплату послуг з підстав, що не залежать від нього; неможливість реєстрації бюджетного зобов’язання полягає в непоновленні позивачем рахунку та акту виконаних робіт; кошти для проведення оплати виділені Гадяцькою міською радою; відповідач не має наміру уникати виконання умов договору та проведе оплату після поновлення рахунку та акту.

У даній справі судом були вчинені такі процесуальні дії.

За ухвалою господарського суду від 08.06.2018р. було залишено позовну заяву без руху та встановлено строк для усунення недоліків. Позивач у встановлений судом строк виправив вказані недоліки.

За ухвалою суду від 12.07.2018 року відкрито провадження у справі № 917/639/18, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини п'ятої статті 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України сторони суду не надали.

Про відкриття провадження у справі позивач та відповідач повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями від 16.07.2018р.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

13.07.2018р. суд розпочав розгляд справи по суті відповідно до ч.2 ст. 252 ГПК України.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч.2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Між Приватним акціонерним товариством "Гадячгаз" (позивачем) та Комунальним підприємством "Гадяч-Житло" (відповідачем) укладено договір на експлуатацію складових газорозподільної системи від 27.09.2017 року (далі-Договір).

Згідно п.1 розділу І Договору замовник (відповідач) передає виконавцю (позивачу) в експлуатацію складові газорозподільної системи які безпосередньо підключені (приєднані) до газових мереж виконавця, який є оператором газорозподіл системи (оператором ГРМ), та використовуються для забезпечення розподілу природного газу споживачу підключеним (приєднаним) до складових газорозподільної системи замовника.

Відповідно до п.3 розділу І Договору надання послуг з експлуатації об’єкта включає здійснення виконавцем комплексу технічних заходів, необхідних для забезпечення розподілу природного газу, виконання робіт з технічного обслуговування, огляду, обстеження та поточного ремонту, в строки та порядку, що передбачені цим Договором та чинним нормативно - правовими актами.

Згідно умов п.2 розділу II Договору, замовник здійснює розрахунки на підставі акту надання робіт (послуг), підписаного сторонами, та рахунку виконавця у семиденний термін з дня отримання рахунку.

Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок виконавця. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок виконавця.

Відповідно до п.1 розділу V Договору за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, згідно з чинним законодавством.

В п.2 розділу V Договору визначено, що за несвоєчасну оплату послуг (робіт) виконавця замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховувалась пеня, за кожен день прострочення.

Пунктом 1 розділу VІ Договору визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2017 року. Якщо протягом 1 місяця до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не заявляє про припинення його дії, цей договір вважається укладеним на такий самий новий строк та на тих самих умовах.

Сторони доказів розірвання договору чи доказів припинення його дії не надали.

27.09.2017р. сторонами було погоджено графік проведення робіт з експлуатації складових газорозподільної системи житлових будинків на балансі комунального підприємства “Гадяч-житло” на 2017 рік.

03.01.2018р. сторонами було погоджено графік проведення технічного обслуговування складових газорозподільної системи житлових будинків комунального підприємства “Гадяч-житло” на 2018 рік.

Як свідчать надані докази, на виконання умов Договору ПАТ "Гадячгаз" надало відповідачу послуги на загальну суму 9903,58 грн., що підтверджується актами контрольного випробування газопроводів на щільність від 03.01.2018р., від 04.01.2018р., від 02.01.2018р., від 15.01.2018р., від 16.01.2018р., актом виконання робіт (надання послуг) № 49874 від 14.02.2018р., підписаного позивачем.

За п.4 розділу ІІ Договору фактичні обсяги наданих послуг (робіт) оформлюються щоквартально актом наданих послуг (робіт), який складається та подається виконавцем на розгляд замовника у двох примірниках. Замовник зобов’язується протягом двох днів від дати передачі актів наданих послуг (робіт) підписати їх та повернути один примірник кожного акта виконавцю або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання такого акта. У випадку неповернення замовником акта наданих послуг (робіт) та ненадання обґрунтованих заперечень щодо нього у визначений строк цей акт вважається погодженим замовником в редакції виконавця.

Відповідач факт отримання даного акту не заперечує, навпаки, у відзиві на позов зазначив, що на тридцятій сесії сьомого скликання Гадяцької міської ради було прийнято рішення від 16.03.2018р. про виділення коштів на оплату боргу за актом виконання робіт (надання послуг) № 49874 від 14.02.2018р.

Відповідач не надав суду доказів направлення позивачу мотивованої відмови від підписання цього акту чи обґрунтованих заперечень щодо нього. Отже, за умовами п.4 розділу ІІ Договору акт виконання робіт (надання послуг) № 49874 від 14.02.2018р. вважається погодженим замовником в редакції виконавця.

На оплату вказаних робіт та послуг позивач виписав рахунок на оплату № 300 від 14.02.2018р. Факт отримання цього рахунку визнається відповідачем у відзиві.

Відповідач оплати робіт в установлені терміни не провів.

Претензією від 21.02.2018р. № 231/197/06 позивач звертався до відповідача з вимогою погасити 9903,58 грн. заборгованості за актом виконання робіт (надання послуг) № 49874 від 14.02.2018р.

Відповідач листом від 01.03.2018р. № 09-05/119 зобов’язався погасити заборгованість в сумі 9903,58 грн. після виділення Гадяцькою міською радою коштів.

За рішенням тридцятої сесії сьомого скликання Гадяцької міської ради від 16.03.2018р. та додатків до нього було визначено напрямки фінансової підтримки відповідача у сумі 10000,00 грн. для оплати послуг з технічного обслуговування систем ГРМ у 2018 р.

Відповідач листами від 22.03.2018р. № 09-05/148, від 05.04.2018р. № 09-05/193, від 01.06.2018р. № 09-05/350 звернувся до позивача з проханням оновити первинні документи для здійснення оплати послуг.

У відзиві на позов відповідач зазначив, що невиконання позивачем його прохання щодо оновлення документів призвело до неможливості проведення розрахунку.

Несплата відповідачем заборгованості стала причиною звернення позивача з даним позовом до суду.

При вирішенні спору суд зазначає наступне.

Статтею 174 Господарського кодексу України передбачено, що господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов’язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов’язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, в порушення умов Договору вартість виконаних робіт та послуг на суму 9903,58 грн. відповідачем не сплачена.

Відповідно до ч.1, ч. 3 ст.13, 74 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відзиві відповідач наявність основного боргу не заперечує, доказів його сплати не надав.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення 9903,58 грн. основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов’язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За умовами п.2 розділу V Договору за несвоєчасну оплату послуг (робіт) виконавця замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховувалась пеня, за кожен день прострочення.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вказаного позивачем заявлено до стягнення 1085,32 грн. пені за прострочення оплати послуг за період 24.01.2018р. – 23.05.2018р., 197,68 грн. - 3% річних за період 24.01.2018р. – 23.05.2018р. та 269,00 грн. інфляційних за лютий – квітень 2018р.

Проте наданими до позову доказами такі періоди прострочення не підтверджуються.

За ч. 4 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у мотивувальній частині рішення зазначаються, зокрема, фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

За ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують позовні вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення спору.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст. 74 ГПК).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи (ч.3, ч.4 ст. 74 ГПК).

Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви (ч.2 ст. 80 ГПК).

Згідно умов п.2 розділу II Договору, замовник здійснює розрахунки на підставі акту надання робіт (послуг), підписаного сторонами, та рахунку виконавця у семиденний термін з дня отримання рахунку.

Позивач у позові посилається на те, що він направив відповідачу акт та рахунок від 16.01.2018р. на оплату виконаних робіт; і відповідно від дати оплати цього рахунку позивач нараховує пеню, інфляційні та 3% річних.

Проте, до позовної заяви позивачем не додано ні акту надання робіт (послуг) від 16.01.2018р., ні рахунку від 16.01.2018р. Про причини неподання вказаних доказів у позові не зазначено.

Згідно ч. 1 ст. 75 ГПК України відповідач у відзиві також не підтвердив факту надання йому акту та рахунку від 16.01.2018р.

Надана сторінка «Рахунки та акти виконаних робіт за т/о системи ГРМ за січень 2018р.» не може бути визнана судом як достатній доказ вручення відповідачу рахунку у даній справі, оскільки в ній не вказано реквізити рахунку, його суми, якого договору він стосується; тобто відсутні відомості, які б дали можливість суду достовірно ідентифікувати вказаний на сторінці документ.

Таким чином, наданими до справи доказами не підтверджується виставлення відповідачу рахунку та акту від 16.01.2018р.

Натомість в підтвердження факту виконання робіт (надання послуг) за Договором позивачем надано акт виконання робіт (надання послуг) № 49874 від 14.02.2018р на суму 9903,58 грн. та рахунок на оплату № 300 від 14.02.2018р. на суму 9903,58 грн.

Відомості, що ці документи є повторними (як зазначено у позові), на них не вказані.

Факт отримання акту виконання робіт (надання послуг) № 49874 від 14.02.2018р на суму 9903,58 грн. та рахунку № 300 від 14.02.2018р. на суму 9903,58 грн. визнається відповідачем у відзиві.

Згідно умов п.2 розділу II Договору, замовник здійснює розрахунки на підставі акту надання робіт (послуг), підписаного сторонами, та рахунку виконавця у семиденний термін з дня отримання рахунку.

Доказів щодо дати отримання цього акту та рахунку позивач суду не надав. Дата отримання цих документів також не вказана відповідачем у відзиві.

З огляду на викладене та надані суду докази, суд прийшов до висновку, що початок відліку строку прострочення платежу слід обчислювати через сім днів з дати вручення 21.02.2018р. відповідачу претензії від 21.02.2018р., тобто з 01.03.2018р.

Судом встановлено, що за період 01.03.2018р. – 23.05.2018р. сума пені становить 774,38 грн., за період 01.03.2018р. – 23.05.2018р. сума 3% річних становить 68,38 грн., за період 01.03.2018р. – 30.04.2018р. сума інфляційних становить 189,04 грн.

Заперечення відповідача проти позовних вимог щодо стягнення пені, інфляційних, 3% річних судом відхиляються з наступних мотивів.

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання.

За змістом ч.2 ст. 218 Господарського кодексу України відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставиною, яка є підставою для звільнення від відповідальності за порушення господарського зобов’язання.

Факт невключення до тарифів на житлово-комунальні послуги витрат на оплату послуг з експлуатації складових газорозподільчої системи жодним чином не впливає на необхідність проведення розрахунків за Договором, укладеним між позивачем та відповідачем.

Проведення процедури закупівлі згідно з вимогами бюджетного законодавства не є підставою для відмови в нарахуванні санкцій за договором, оскільки відповідні зміни до договору в частині строків проведення платежу не внесені.

Звернення відповідача до позивача з проханням оновити первинні документи для здійснення оплати послуг також не є обставиною для відкладення строку розрахунку за договором, оскільки умовами договору таке не передбачено.

При цьому суд погоджується з викладеною позивачем у відповіді на відзив правовою позицією, що за ст. 551 ЦК розмір пені встановлюється договором або законом; інфляційні втрати та 3 % річних мають компенсаційний, а не штрафний характер; їх стягнення є способом захисту майнового права та інтересу кредитора в разі порушення боржником грошового зобов’язання.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення 774,38 грн. пені, 68,38 грн. - 3% річних, 189,04 грн. інфляційних підлягають задоволенню.

В іншій частині у стягненні пені, 3% річних та інфляційних у позові слід відмовити за безпідставністю.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у даній справі.

При подачі даного позову позивачем сплачено 1762,00 грн. судового збору за платіжним дорученням № 776 від 29.05.2018р. Факт надходження даного судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено випискою від 30.05.2018р.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки даний позов задоволено частково, на відповідача покладається судовий збір в розмірі 1691,52 грн.

Керуючись ст.ст. 252, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Гадяч-Житло" (вул. Драгоманова, буд. 22, м. Гадяч, Полтавська область, 37300; ідентифікаційний код 34502628) на користь Приватного акціонерного товариства "Гадячгаз" (вул. Будька, буд. 26а, м. Гадяч, Полтавська область, 37300; ідентифікаційний код 05524660) 9903грн. 58 коп. основного боргу, 774грн. 38 коп. пені, 68грн. 38 коп. - 3% річних, 189грн. 04 коп. інфляційних, 1691грн. 52 коп. - відшкодування витрат на сплату судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3.В іншій частині – у позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата складення повного судового рішення: 14.08.2018р.

Суддя Т. М. Безрук