УХВАЛА

10 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 908/1936/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду :

Булгакової І.В (головуючий), Львова Б.Ю. і Селіваненка В.П.,

розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХЕНЕРГОХІМ"

на рішення господарського суду Запорізької області від 16.01.2018

та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 29.05.2018

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХЕНЕРГОХІМ" (далі - Товариство)

до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області

про стягнення шкоди у сумі 280 713,55 грн,

ВСТАНОВИВ:

05.07.2018 (згідно з відміткою на поштовому конверті) Товариство звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення господарського суду Запорізької області від 16.01.2018 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 29.05.2018 зі справи № 908/1936/17 разом з клопотанням про поновлення строку на звернення з касаційною скаргою.

Ухвалою Касаційного господарського суду від 23.07.2018 касаційну скаргу Товариства на рішення господарського суду Запорізької області від 16.01.2018 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 29.05.2018 зі справи № 908/1936/17 залишено без руху, оскільки доводи, викладені у клопотанні Товариства про поновлення строку на касаційне оскарження, визнано не поважними. Скаржнику надано строк для усунення недоліків до 10.08.2018.

09.08.2018 на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від Товариства надійшла заява про виправлення недоліків касаційної скарги в якому останнє просить поновити строк на звернення із касаційною скаргою у справі № 908/1936/17.

Клопотання обґрунтоване тим, що особа уповноважена за договором про надання послуги "Масовий кур'єрський забір або доставка" проводити здачу та приймання поштових відправлень Тисячник І.В. з 26.06.2018 по 10.07.2018 була відсутня на роботі, а відтак вони не могли подати касаційну скаргу у визначені законодавством строки.

При цьому в попередньому клопотанні Товариство зазначало, що, оскільки до скарги необхідно додати доказ скерування копії касаційної скарги і доданих до неї документів іншій стороні у справі, кур'єру Укрпошти було надано копію касаційної скарги для направлення відповідачу. Кур'єр Укрпошти приїжджає до Товариства два рази на тиждень, по понеділках та четвергах. 25.06.2018 кур'єру було надано копію касаційної скарги для направлення відповідачу, однак опис вкладення з відміткою Укрпошти він привіз лише 02.07.2018. За таких обставин відправити касаційну скаргу Товариство мало змогу лише у наступний приїзд кур'єра 05.07.2018.

Згідно з частинами першою та третьою статті 288 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова Донецького апеляційного господарського суду, що оскаржується Товариством, датована 29.05.2018, повний текст її складений 04.06.2018, отже, двадцятий день з дня складення повного тексту постанови припадав на 25.06.2018.

У цьому випадку касаційну скаргу було подано скаржником до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 05.07.2018, підтвердженням чого є відбиток штампу на поштовому конверті, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

Суд касаційної інстанції вважає наведені Товариством доводи щодо причин пропуску строку на касаційне оскарження, неповажними з огляду на таке.

Статтею 129 Конституції України визначено як одну із засад судочинства рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Право на звернення до суду не є абсолютним, оскільки воно реалізується тільки в порядку і спосіб, встановлених законом, у цьому разі ГПК України.

Відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку. Поважними визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

Скаржник зазначив, що пропуск строку на звернення з касаційною скаргою був спричинений тим, що кур'єр Укрпошти приїжджає до Товариства два рази на тиждень, по понеділках та четвергах, що ускладнило звернення до суду із касаційною скаргою у визначені законодавством строки.

Проте Верховний Суд визнає зазначені Товариством причини пропуску строку неповажними, оскільки Товариство не було позбавлене можливості самостійно звернутися до будь-якого відділення поштового зв'язку, не користуючись послугами кур'єра, та подати касаційну скаргу у законодавчо визначені строки. Причини подання касаційної скарги після закінчення строку на касаційне оскарження постанови залежали лише від суб'єктивної волі скаржника, а не від об'єктивно непереборних обставин.

Право на звернення до суду не є абсолютним, оскільки воно реалізується тільки в порядку і спосіб, встановлених законом, у цьому разі ГПК України.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Виходячи з викладеного, суд касаційної інстанції визнає наведені у клопотанні Товариства доводи про причини пропуску строку на касаційне оскарження неповажними, а тому суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства на рішення господарського суду Запорізької області від 16.01.2018 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 29.05.2018 зі справи № 908/1936/17.

Окрім того, суд зазначає, що заява про виправлення недоліків касаційної скарги підписана представником Заставською Т.І. на підставі довіреності від 16.01.2017. Проте, з 01.01.2017 представництво в судах касаційної інстанції у провадженнях, розпочатих після 30.09.2016, мало здійснюватися адвокатами. Проте, з доданої до заяви довіреності не вбачається, що Заставська Т.І. уповноважена представляти Товариство, як адвокат, та мала повноваження підписувати заяву від імені Товариства.

Керуючись статтями 234, 288, 293 ГПК України, Касаційний господарський суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХЕНЕРГОХІМ" на рішення господарського суду Запорізької області від 16.01.2018 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 29.05.2018 зі справи № 908/1936/17.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Булгакова

Суддя Б. Львов

Суддя В. Селіваненко