ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

10.08.2018 Справа № 905/1119/18

Господарський суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Фурсової С.М.,

при секретарі судового засідання Мартинчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду справу за позовом акціонерного товариства «ВТБ Банк» (01004, місто Київ, бульвар Тараса Шевченка/вулиця Пушкінська, будинок № 8/26; )

до державного підприємства «Донецька залізниця» (83001, місто Донецьк, вулиця Артема, будинок №68; код ЄДРПОУ - 01074957)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, місто Київ, вулиця Тверська, будинок №5; код ЄДРПОУ - 40075815)

про стягнення 1 183 272 090,95 гривень,-

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 148 від 22.05.2018)

від відповідача: Чаруковський (довіреність №2022/2 від 07.08.2018)

від третьої особи: ОСОБА_2 (довіреність №Ц/3-63/196-18 від 07.08.2018)

від третьої особи: ОСОБА_3 (довіреність №Ц/3-04/2-18 від 11.01.2018)

В С Т А Н О В И В

Акціонерне товариство «ВТБ Банк» звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до державного підприємства «Донецька залізниця» про стягнення 1 183 272 090,95 гривень заборгованості за кредитними договорами, з яких:

187 794 591,51 гривень прострочена заборгованість за кредитним договором №8 від 30.04.2013, яка складається з: 100 000 000,00 гривень прострочена заборгованість за кредитом, 572 054,80 гривень - строкова заборгованість по сплаті процентів, що нараховані за період з 25.09.2017 по 06.10.2017 включно, 39 233 424,69 гривень прострочена заборгованість по сплаті процентів, 1 000 000,00 гривень прострочена заборгованість за комісійною винагородою, 14 208 219,17 гривень пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 5 672 174,04 гривень пеня за несвоєчасну сплату процентів, 222 136,99 гривень пеня за несвоєчасну сплату комісійної винагороди, 3 168 593,30 гривень 3% річних за прострочення повернення кредиту, 1 293 026,11 гривень 3% річних за прострочення сплати процентів, 61 808,22 гривень 3% річних за прострочення сплати комісійної винагороди, 16 420 000,00 гривень інфляційні втрати, нараховані у звязку з простроченням оплати кредиту, 5 658 887,52 гривень інфляційні втрати, нараховані у звязку з простроченням оплати процентів, 266 266,67 гривень інфляційні втрати, нараховані у звязку з простроченням оплати комісійної винагороди;

187 794 591,51 гривень прострочена заборгованість за кредитним договором №9 від 30.04.2013, яка складається з: 100 000 000,00 гривень прострочена заборгованість за кредитом, 572 054,80 гривень - строкова заборгованість по сплаті процентів, що нараховані за період з 25.09.2017 по 06.10.2017 включно, 39 233 424,69 гривень прострочена заборгованість по сплаті процентів, 1 000 000,00 гривень прострочена заборгованість за комісійною винагородою, 14 208 219,17 гривень пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 5 672 174,04 гривень пеня за несвоєчасну сплату процентів, 222 136,99 гривень пеня за несвоєчасну сплату комісійної винагороди, 3 168 593,30 гривень 3% річних за прострочення повернення кредиту, 1 293 026,11 гривень 3% річних за прострочення сплати процентів, 61 808,22 гривень 3% річних за прострочення сплати комісійної винагороди, 16 420 000,00 гривень інфляційні втрати, нараховані у звязку з простроченням оплати кредиту, 5 658 887,52 гривень інфляційні втрати, нараховані у звязку з простроченням оплати процентів, 266 266,67 гривень інфляційні втрати, нараховані у звязку з простроченням оплати комісійної винагороди;

397 870 836,66 гривень прострочена заборгованість за кредитним договором №10 від 30.04.2013, яка складається з: 200 000 000,00 гривень прострочена заборгованість за кредитом, 1 144 109,58 гривень - строкова заборгованість по сплаті процентів, що нараховані за період з 25.09.2017 по 06.10.2017 включно, 91 635 068,50 гривень прострочена заборгованість по сплаті процентів, 2 000 000,00 гривень прострочена заборгованість за комісійною винагородою, 28 416 438,36 гривень пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 15 786 506,83 гривень пеня за несвоєчасну сплату процентів, 444 273,97 гривень пеня за несвоєчасну сплату комісійної винагороди, 6 373 186,62 гривень 3% річних за прострочення повернення кредиту, 3 538 664,54 гривень 3% річних за прострочення сплати процентів, 123 616,43 гривень 3% річних за прострочення сплати комісійної винагороди, 32 840 000,00 гривень інфляційні втрати, нараховані у звязку з простроченням оплати кредиту, 15 036 438,50 гривень інфляційні втрати, нараховані у звязку з простроченням оплати процентів, 532 533,33 гривень інфляційні втрати, нараховані у звязку з простроченням оплати комісійної винагороди;

409 812 071,27 гривень прострочена заборгованість за кредитним договором №11 від 30.04.2013, яка складається з: 200 000 000,00 гривень прострочена заборгованість за кредитом, 1 144 109,58 гривень - строкова заборгованість по сплаті процентів, що нараховані за період з 25.09.2017 по 06.10.2017 включно, 99 635 068,50 гривень прострочена заборгованість по сплаті процентів, 2 000 000,00 гривень прострочена заборгованість за комісійною винагородою, 28 416 438,36 гривень пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 17 030 671,23 гривень пеня за несвоєчасну сплату процентів, 444 273,97 гривень пеня за несвоєчасну сплату комісійної винагороди, 6 373 186,62 гривень 3% річних за прострочення повернення кредиту, 4 044 801,53 гривень 3% річних за прострочення сплати процентів, 123 616,43 гривень 3% річних за прострочення сплати комісійної винагороди, 32 840 000,00 гривень інфляційні втрати, нараховані у звязку з простроченням оплати кредиту, 17 227 371,72 гривень інфляційні втрати, нараховані у звязку з простроченням оплати процентів, 532 533,33 гривень інфляційні втрати, нараховані у звязку з простроченням оплати комісійної винагороди.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на недотримання відповідачем умов: договору про закупівлю послуг з надання кредиту за державні кошти №8 від 30.04.2013, договору про закупівлю послуг з надання кредиту за державні кошти №9 від 30.04.2013, договору про закупівлю послуг з надання кредиту за державні кошти №10 від 30.04.2013, договору про закупівлю послуг з надання кредиту за державні кошти №11 від 30.04.2013,у звязку з чим утворилась заборгованість.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 18.06.2018 відкрито провадження по справі №905/1119/18, вирішено розглядати її за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 04.07.2018.

На адресу господарського суду Донецької області 23.07.2018 від представника відповідача надійшло клопотання про призначення судової економічної експертизи.

У судовому засіданні від 23.07.2018 відкладено розгляд клопотання відповідача про призначення судової економічної експертизи, оголошено перерву до 10.08.2018.

Як на підставу необхідності проведення вказаної експертизи відповідач вказує на відсутність у матеріалах справи обґрунтованого розрахунку заявлених до стягнення сум, зокрема доказів на підтвердження факту видачі кредитних коштів, а тому не має можливості переконатися в їх обґрунтованості. Відповідач наголошує, що ДП «Донецька залізниця» як самостійна юридична особа, перебуває в стані припинення з 25.11.2014. Разом із тим, у представників комісії з припинення ДП «Донецька залізниця» відсутній будь-який доступ до приміщення, майна та документів (в тому числі, всі оригінали кредитних договорів залишені в м. Донецьк) відповідача, у звязку з чим останній позбавлений можливості спростувати або підтвердити навіть факт видачі кредитних коштів, наявності кредитних договорів, і відповідно поданих позивачем розрахунків заборгованості.

Від позивача 30.07.2018 надійшли письмові заперечення проти задоволення клопотання відповідача щодо проведення економічної експертизи, у звязку з наявністю у матеріалах справи обґрунтованого розрахунку ціни позову, а також відсутністю необхідності спеціальних знань для перевірки його обґрунтованості. Крім того, на думку позивача, відповідачем не наведено належних обґрунтувань необхідності призначення у справі судової експертизи, оскільки останній не вказав, які саме спеціальні знання необхідні для перевірки розрахунку боргу за кредитними договорами і чому таку перевірку не може здійснити суд.

У судовому засіданні 10.08.2018 представник відповідача наполягав на задоволенні вказаного клопотання.

Представник позивача, в свою чергу, заперечував проти призначення у справі судової економічної експертизи з підстав викладених у письмових запереченнях.

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання відповідача щодо проведення економічної експертизи з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.

В Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» (Заява №61679/00) від 01.06.2006 зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід'ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.

При цьому судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування або наявні у справі докази є суперечливими.

Предметом позову у даній справі є майнова вимога про стягнення з відповідача 1 183 272 090,95 гривень заборгованості за кредитними договорами №8 від 30.04.2013, №9 від 30.04.2013, №10 від 30.04.2013 та №11 від 30.04.2013, яка складається з сум простроченої заборгованості за кредитними договорами; строкової заборгованості та простроченої заборгованості по сплаті процентів; простроченої заборгованості за комісійною винагородою; пені, 3% річних та інфляційних втрат за несвоєчасне повернення кредиту, несвоєчасну сплату процентів, несвоєчасну сплату комісійної винагороди.

В силу положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

В матеріалах справи наявні меморіальні ордери (а.с. 136-139) та заявки про надання кредитних коштів від 09.09.2013 (а.с. 140-143) на підтвердження факту видачі кредитних коштів за кредитними договорами №8 від 30.04.2013, №9 від 30.04.2013, №10 від 30.04.2013 та №11 від 30.04.2013.

Крім того, 30.07.2018 на адресу господарського суду Донецької області від представника позивача надійшли виписки по особовим рахункам ДП «Донецька залізниця» за кредитними договорами №8 від 30.04.2013, №9 від 30.04.2013, №10 від 30.04.2013 та №11 від 30.04.2013 за період з 10.09.2013 (дати видачі кредитних коштів) по 06.10.2017 на підтвердження розміру стягуваної заборгованості.

У відповідності до ст. 1 ЗУ «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність» первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю, та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Абзацом 1 пункту 2.5 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку визначено, зокрема, що документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

Пунктом 1.37 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 р. № 2346-ІІІ - Закон № 2346 визначено, що розрахунково-касове обслуговування - це послуги, що надаються банком клієнту на підставі відповідного договору, укладеного між ними, які пов'язані із переказом коштів з рахунка (на рахунок) цього клієнта, видачею йому коштів у готівковій формі, а також здійсненням інших операцій, передбачених договорами.

Положенням про організацію операційної діяльності в банках України, яке затверджено постановою Національного банку України від 18.06.2003 р. №254 - визначено перелік первинних документів, які складаються банками залежно від виду операції, та їх обов'язкові реквізити.

Виписки з особових рахунків клієнтів, що є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Таким чином, виписки по особовим рахунках є первинним бухгалтерським документом, аналогічна позиція викладена в узагальнюючій податковій консультації щодо використання банківських виписок як первинних документів № 583, що затверджень наказом ДФС України 10.02.2016 року.

У відповідності до ст. 72 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1 статті 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно ч. 1 статті 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У пунктах 2, 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» роз'яснено, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Господарський суд має можливість самостійно визначити в повній мірі на підставі наявних в матеріалах письмових доказів: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Враховуючи викладене, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, господарський суд дійшов висновку, що наявних письмових доказів у справі достатньо для визначення порядку і підстав нарахування заявлених до стягнення сум та перевірки правильності здійсненого позивачем арифметичного розрахунку, а тому в даному випадку у застосуванні спеціальних знань потреби не має.

Керуючись ст.ст. 99, 233-234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В

В задоволенні клопотання державного підприємства «Донецька залізниця» щодо проведення економічної експертизи у справі №905/1119/18 - відмовити.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://dn.arbitr.gov.ua.

В судовому засіданні 10.08.2018 оголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

Повний текст ухвали буде складено та підписано 10.08.2018.

Ухвала набрала чинності з моменту її проголошення 10.08.2018 та оскарженню не підлягає.

Суддя С.М. Фурсова