ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.06.2018 Справа № 905/121/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

при секретарі судового засідання Паніній Я.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу № 905/121/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Континент - торг»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мартин УКР»

про стягнення 15 005,60 грн.,

за участю представників:

від позивача: не з?явився

від відповідача: не з'явився

Суть спору: ТОВ «Континент - торг» звернулося до господарського суду Донецької області з позовом, в якому просить суд стягнути з ТОВ «Мартин УКР» суму боргу в розмірі 15 005,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № М-3/1 (маркетингових послуг) від 01.01.2014р. в частині повної та своєчасної оплати наданих маркетингових послуг.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 09.02.2018р. вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 905/121/18 (після усунення недоліків).

У заяві вх. № ГСДО 4977/18 від 05.03.2018р. позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а також посилається на те, що рахунок № 3893 від 28.10.2014р. оформлений у зв'язку з наданням послуг на підставі п. 2.2.3 договору № М-3/1 (маркетингових послуг) від 01.01.2014р. в редакції протоколу розбіжностей від 01.01.2014р., а рахунки № 1455 від 01.05.2014р., № 1688 від 20.05.2014р., № 1821 від 01.06.2014р., № 2212 від 01.07.2014р., № 2694 від 01.08.2014р., № 3130 від 01.09.2014р., № 3572 від 01.10.2014р. на підставі п. 2.2.2 договору № М-3/1 (маркетингових послуг) від 01.01.2014р. - в редакції протоколу розбіжностей від 01.01.2014р. Також у цій заяві позивачем наведено алгоритм формування суми до сплати у рахунку №1456 від 01.05.2014р. Крім того, позивачем зазначено, що надання маркетингових послуг є можливим за умови постачання товару відповідачем, на підтвердження виконання чого до матеріалів справи представлено договір поставки № М-3 від 01.01.2014р., податкові накладні № 130 від 14.04.2014р., № 131 від 14.04.2014р., № 132 від 14.04.2014р., № 133 від 14.04.2014р., № 106 від 15.05.2014р.

Згідно з заявою вх. № ГСДО 7902/18 від 16.04.2018р. позивач, зокрема, підтримав позов.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 08.05.2018р. (з урахуванням змісту ухвали від 10.05.2018р. щодо вирішення питання про внесення виправлень в ухвалу від 08.05.2018р.) закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.06.2018р.

Позивач про час, дату та місце розгляду справи по суті повідомлений належним чином, оскільки ухвали суду від 08.05.2018р. та від 10.05.2018р. надіслані позивачу на адресу: 03146, м. Київ, вул. Якуба Коласа, 15, що зазначена у позові та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та одержані останнім, що підтверджується наявними у матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Відповідач про час, дату та місце розгляду справи по суті повідомлений належним чином шляхом розміщення відповідних повідомлень на електронній сторінці господарського суду Донецької області офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні», з огляду на те, що згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача є: м. Донецьк, вул. Маршала Жукова, 1В, а також на те, що надіслання поштової кореспонденції органами поштового зв'язку не здійснюється до м. Донецьк у зв'язку з проведенням антитерористичної операції, про що свідчать лист Харківської дирекції Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» від 12.10.2017р. № 07-14-691 та акт господарського суду Донецької області від 12.02.2018р.

Також ухвали господарського суду Донецької області від 08.05.2018р. та від 10.05.2018р. розміщені у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Враховуючи наведене, а також приписи ч. 1 ст.202 ГПК України господарський суд визнав за можливе вирішити справу за відсутністю представників сторін у судовому засіданні.

На підставі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 07.06.2018р. складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст.509 ЦК України, ст.173 ГК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст.ст.11, 509 ЦК України, ст.174 ГК України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно із ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За змістом ч.1 ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як свідчать матеріали справи, 01.01.2014р. між позивачем (виконавець) та відповідачем (замовник) був підписаний договір № М-3/1 (маркетингових послуг), за приписами п. 1.1 якого замовник доручає та оплачує, а виконавець зобов'язується надати йому маркетингові послуги (що сприяють збільшенню обізнаності споживачів і підвищенню лояльності до товару) щодо підписання договору поставки та по проведенню комплексних дій, націлених на активний продаж товару, торговельних марок «От Мартина», «Семачос», щодо якого здійснює господарську діяльність замовник.

Відповідно до п. 1.2 укладеного виконавцем та замовником правочину послуги, що надаються виконавцем згідно з даним договором, здійснюються за наступними напрямками: розміщення продукції, щодо якої здійснює свою діяльність замовник, на території магазинів мережі «Континент» (п. 1.2.1); забезпечення оптимального представлення товарного асортименту продукції, щодо якої здійснює свою діяльність замовник, у торговому залі магазину мережі «Континент» (п. 1.2.2); додаткова викладка товару (п. 1.2.3); моніторинг споживчого попиту та дослідження споживчого ринку (п. 1.2.4); організація і проведення заходів зі стимулювання збуту, які здійснюються замовником (п. 1.2.5); управління запасами товарів та користування їх розмірами у відповідності до потреб споживачів (п. 1.2.6); надання інформації про збут (п. 1.2.7); публікація інформаційного буклету «Континент» як інструменту прямого маркетингу (п. 1.2.8); моніторинг та аналіз товарообігу (п. 1.2.9); підписання договору поставки (п. 1.2.10); передпродажна підготовка товару, щодо якого здійснює свою діяльність замовник (п. 1.2.11); введення до бази даних виконавця нових товарів, щодо яких замовник планує здійснювати свою господарську діяльність, та заміна існуючих (п. 1.2.12); надання дублікатів документів замовнику (п. 1.2.13); надання в тимчасове використання замовнику робочого місця для роботи промоутера-консультанта (п. 1.2.14); внесення змін до діючої специфікації (п. 1.2.15); інші послуги згідно домовленостей сторін (п. 1.2.16).

За змістом п.п. 2.1, 2.2 договору № М-3/1 (маркетингових послуг) від 01.01.2014р. обов'язку виконавця належним чином надавати замовнику послуги, визначені п. 1.2 даного договору кореспондує обов'язок замовника, зокрема, приймати результати надання послуг і оплачувати їх в порядку та розмірах, визначених у договорі.

Згідно з п.п. 2.2.2, 2.2.3 вказаного договору в редакції протоколу розбіжностей від 01.01.2014р. замовник зобов'язується провести протягом дії даного договору заходи стимулювання збуту у мережі магазинів «Континент», згідно з погодженим сторонами планом, про що вказано у додатковій угоді №1, на суму не менш, ніж 19 080 грн. без ПДВ, ПДВ (20%) - 3 816 грн., з ПДВ 22 896 грн. У разі збільшення торговельних площ замовника, ця сума збільшується у відсотках відповідно до відсотку збільшення загальної торгової площі та закріплюється у додатковій угоді. Оплата суми маркетингового бюджету здійснюється протягом звітного періоду (року) щомісячно згідно виставлених виконавцем рахунків. Вказана сума використовується згідно узгодженого плану проведення заходів, який затверджується на 1 календарний рік. У випадку невикористання замовником маркетингового бюджету протягом року залишок суми зараховується як використана сума без можливості переведення даної суми на наступні періоди. Плата вноситься замовником не пізніше чотирьох банківських днів з дати виставлення виконавцем рахунку, але, у будь-якому разі, не пізніше початку надання послуг. Замовник зобов'язується на честь річниці мережі магазинів «Континент», для заохочення покупців мережі, провести заходи стимулювання збуту на суму не менш, ніж 833,33 грн. без ПДВ, ПДВ (20%) 166,67 грн., з ПДВ 1 000 грн.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2014р. У тому випадку, якщо жодна із сторін письмово не менш як за 30 календарних днів до закінчення дії договору не заявить іншій стороні про припинення його дії, даний договір вважається продовженим на наступний календарний рік на тих же умовах (п. 9.1 договору № М-3/1 (маркетингових послуг) від 01.01.2014р.).

Як посилається позивач, на підставі зазначеного договору ТОВ «Континент - торг» було надано ТОВ «Мартин УКР» послуги на загальну суму 15 005,60 грн., проте у передбачені договором строки і у встановленому порядку відповідач прийняті на себе зобов'язання не виконав та не здійснив оплату послуг, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу приписів п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, враховуючи зміст ст. 129 Конституції України, ст.ст. 13, 86, 162 ГПК України при зверненні до суду з даним позовом позивачем повинно бути доведено, в тому числі, наявність обставин фактичного надання послуг за договором № М-3/1 (маркетингових послуг) від 01.01.2014р.

Виходячи зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів, доказами надання ТОВ «Мартин УКР» послуг на загальну суму 15 005,60 грн. за договором № М-3/1 (маркетингових послуг) від 01.01.2014р. є наступні акти надання послуг:

- № 4129 від 01.05.2014р. на суму 649,60 грн. з ПДВ (предпродажна підготовка товару за квітень 2014 року);

- № 4128 від 01.05.2014р. на суму 2 544 грн. з ПДВ (забезпечення оптимального представлення товарного асортименту продукції за травень 2014 року);

- № 4130 від 20.05.2014р. на суму 636 грн. з ПДВ (забезпечення оптимального представлення товарного асортименту продукції за травень 2014 року);

- № 4131 від 01.06.2014р. на суму 2 544 грн. з ПДВ (забезпечення оптимального представлення товарного асортименту продукції за червень 2014 року);

- № 4132 від 01.07.2014р. на суму 1 908 грн. з ПДВ (забезпечення оптимального представлення товарного асортименту продукції за липень 2014 року);

- № 4133 від 01.08.2014р. на суму 1 908 грн. з ПДВ (забезпечення оптимального представлення товарного асортименту продукції за серпень 2014 року);

- № 4134 від 01.09.2014р. на суму 1 908 грн. з ПДВ (забезпечення оптимального представлення товарного асортименту продукції за вересень 2014 року);

- № 4135 від 01.10.2014р. на суму 1 908 грн. з ПДВ (забезпечення оптимального представлення товарного асортименту продукції за жовтень 2014 року);

- № 4136 від 28.10.2014р. на суму 1 000 грн. з ПДВ (заходи стимулювання збуту на честь річниці ТОВ «Торговий - Торг» згідно п. 2.2.3 договору маркетингових послуг).

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами.

Статтею 91 ГПК України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

В силу приписів ст.ст. 77, 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом № 88 від 24.05.1995р. Міністерства фінансів України, документом, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення є первинний документ.

Згідно з ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.п. 2.4, 2.5 вказаного Положення, первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

За змістом п.п. 2.2.8, 2.2.9 договору № М-3/1 (маркетингових послуг) від 01.01.2014р. замовник зобов'язується сплачувати надані послуги в порядку та строки, визначені згідно з даним договором. Підтвердженням надання послуг згідно з даним договором є акти виконаних робіт. Замовник зобов'язаний підписати та повернути виконавцеві акти виконаних робіт протягом 3 робочих днів з моменту їх отримання. У разі, якщо замовник не передає чи не надішле виконавцеві підписаний примірник акту, чи не заявить письмові зауваження щодо наданих послуг, акт буде вважатись визнаним і узгодженим з боку замовника, а послуги - наданими.

З огляду на наведене, первинним документом, який підтверджує здійснення господарської операції за вказаним договором є акт надання послуг, який повинен містити, зокрема, прізвища, особистий підпис осіб або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції та, яка є відповідальною за її здійснення.

Проте, наведені вище акти надання послуг за договором № М-3/1 (маркетингових послуг) від 01.01.2014р. підписані тільки з боку виконавця - бухгалтером Зезекою Т.А.

Доказів того, що відповідні документи надсилались чи були надані відповідачу і останній відмовився від їх підписання або не повернув замовнику у встановлений договором строк матеріали справи не містять, що виключає можливість оцінки цих актів як таких, що є визнаними і узгодженими з боку замовника, а послуги - наданими (за наявності обставин підписання тільки виконавцем).

Як зазначалось вище, відповідач зареєстрований у м. Донецьку, яке входить до переліку міст, на території яких триває антитерористична операція.

Разом з тим, поштове сполучення з цим містом припинилось наприкінці листопада 2014 року, тоді як предметом позову у справі є стягнення заборгованості за послуги, які надавались у квітні-жовтні 2014 року.

Окрім того, у п. 2.2.10 договору № М-3/1 (маркетингових послуг) від 01.01.2014р. сторони узгодили, що виконавець може передавати замовнику господарські документи за допомогою системи EDI (Electronic Data Interchange - Електронний обмін даними), що також свідчить про можливість надання відповідачу актів надання послуг щодо послуг, які (за твердженням позивача) надавались у квітні-жовтні 2014 року.

Наразі, матеріали справи не містять будь-яких свідчень чи посилань позивача на неможливість виконання умов укладеного сторонами правочину в частині направлення (вручення) відповідних актів відповідачу.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене, за висновками суду, ТОВ «Континент - торг» не доведено належними та допустимими доказами наявність обставин фактичного надання послуг за договором № М-3/1 (маркетингових послуг) від 01.01.2014р.

За змістом п. 3.2 договору № М-3/1 (маркетингових послуг) від 01.01.2014р. плата за надані виконавцем послуги вноситься замовником не пізніше чотирьох банківських днів з дати виставлення рахунку. Замовник зобов'язаний отримати рахунок виконавця на оплату наданих послуг не пізніше третього числа кожного місяця.

Позивачем представлено суду рахунки на оплату послуг за договором № М-3/1 (маркетингових послуг) від 01.01.2014р. на загальну суму 15 005,60 грн. (№ 3572 від 01.10.2014р. на суму 1 908 грн. з ПДВ, № 3130 від 01.09.2014р. на суму 1 908 грн. з ПДВ, № 2694 від 01.08.2014р. на суму 1 908 грн. з ПДВ, № 2212 від 01.07.2014р. на суму 1 908 грн. з ПДВ, № 1821 від 01.06.2014р. на суму 2 544 грн. з ПДВ, № 1688 від 20.05.2014р. на суму 636 грн. з ПДВ, № 1455 від 01.05.2014р. на суму 2 544 грн. з ПДВ, № 1456 від 01.05.2014р. на суму 649,60 грн. з ПДВ, № 3893 від 28.10.2014р. на суму 1 000 грн. з ПДВ).

Проте, рахунок-фактура по своїй суті є документом, який лише містить реквізити, на які потрібно перерахувати кошти, та не доводить факту безпосереднього надання будь-яких послуг. Відтак, визначений п.3.2 договору № М-3/1 (маркетингових послуг) від 01.01.2014р. обов'язок замовника отримати рахунок виконавця на оплату наданих послуг не пізніше 3 числа кожного місяця, за умови відсутності підписаних актів надання послуг, не створює підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 15 005,60 грн.

Як зазначалось, за правилами п. 2.2.3 договору № М-3/1 (маркетингових послуг) від 01.01.2014р. плата вноситься замовником не пізніше чотирьох банківських днів з дати виставлення виконавцем рахунку, але, у будь-якому разі, не пізніше початку надання послуг. Тобто, виконавець не був позбавлений права та можливості зупинити надання послуг за умови неотримання замовником рахунків у спірний період та ненадходження оплати послуг до початку їх надання.

У заяві вх. № ГСДО 4977/18 від 05.03.2018р. позивач зазначав, що надання маркетингових послуг є можливим за умови постачання товару відповідачем, на підтвердження чого до матеріалів справи представлено договір поставки № М-3 від 01.01.2014р., податкові накладні № 130 від 14.04.2014р., № 131 від 14.04.2014р., № 132 від 14.04.2014р., № 133 від 14.04.2014р., № 106 від 15.05.2014р., товарно - транспортну накладну № 106 від 15.05.2014р.

Проте, за висновками суду, виконання сторонами вказаного договору поставки не звільняє виконавця та замовника від обов'язків, зумовлених договором № М-3/1 (маркетингових послуг) від 01.01.2014р., зокрема, в частині дотримання порядку підписання актів надання послуг.

Крім іншого, за приписами п. 3.2.2 договору № М-3/1 (маркетингових послуг) від 01.01.2014р. в редакції протоколу розбіжностей від 01.01.2014р. сторони зобов'язуються із періодичністю один раз на кожний місяць проводити звірку взаєморозрахунків та підписувати відповідні акти звірки. Виконавець готує та надає замовнику акт звірки до 3 числа наступного місяця, а замовник повинен протягом трьох днів з моменту отримання акту підписати його та надіслати виконавцеві або заявити у письмовому вигляді мотивовані зауваження. В іншому випадку акт буде вважатися визнаним і узгодженим з боку замовника.

Наразі, матеріали справи також не містять доказів складання сторонами за час дії відповідного договору актів звірки, зі змісту яких можливо встановити формування заборгованості відповідача на заявлену до стягнення суму.

Наявний у матеріалах справи акт взаємозаліку від 22.04.2014р. не прийнятий до уваги господарським судом, оскільки відповідний залік заборгованості здійснений сторонами за договором № М-3/1 від 01.04.2014р., а не за договором № М-3/1 від 01.01.2014р., тобто вказаний акт заліку не має жодного відношення до спірних правовідносин.

Таким чином, виходячи з того, що позивачем у відповідності до положень ст.ст. 13, 74 ГПК України не доведено факту надання відповідачу послуг за договором № М-3/1 (маркетингових послуг) від 01.01.2014р. на суму 15 005,60 грн., суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Континент - торг» до ТОВ «Мартин УКР» про стягнення суми боргу у розмірі 15 005,60 грн. підлягають залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір в сумі 1 762 грн. підлягає віднесенню на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Континент - торг» у задоволенні позову.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 18.06.2018р.

Суддя Л.В. Ніколаєва