ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2018 р. Справа № 922/1472/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

при секретарі судового засідання Косенко К.Д.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО", м. Київ Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1, м. Харків
до Акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-гарант", м. Харків
про стягнення 26745,10 грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - ОСОБА_2 (довіреність № 07-05/1 від 07.05.2018 р.).

третьої особи не зявився;

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО", м. Київ (далі за текстом - позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-гарант", м. Харків (далі за текстом - відповідач) суму страхового відшкодування в розмірі 26745,10 грн.

Позов обґрунтовано з посиланням те на що позивачем, як страховиком, відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № 3-01 від 01.02.2017 виплачено страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 26745,10 грн., внаслідок чого до позивача в порядку ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 228 Господарського кодексу України перейшло право вимоги (регресу) в межах здійснених фактичних затрат до відповідача, як до особи, яка має відшкодувати шкоду, оскільки саме з вини особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована у відповідача, сталась ДТП, наслідки якої визнано позивачем страховим випадком та здійснено виплату страхової суми страхувальнику.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.06.2018 відкрито провадження у даній справі, призначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) учасників справи за наявними в справі матеріалами.

Відповідач надав суду відзив на позов (вх. № 17596 від 19.06.2018), в якому просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на недоведеність позивачем належними та допустимими доказами розміру страхового відшкодування, яке підлягає сплаті відповідачем на користь позивача. Зокрема, відповідач вказує, що позивачем не було виконано обовязку щодо проведення експертизи з метою встановлення оцінки завданої шкоди в результаті ДТП у відповідності до положень Закону України «Про страхування». Відповідач зазначає, що позивачем в основу розрахунку розміру страхового відшкодування безпідставно покладено вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1 згідно з рахунком-фактурою СТО, а не сума матеріального збитку, який заподіяний власникові цього автомобіля. Крім того, відповідач звертає увагу суду на те, що про ДТП, яка сталась 04.06.2017, останній дізнався лише 17.10.2017, коли отримав заву позивачу про виплату страхового відшкодування, у звязку з чим не мали змоги здійснити огляд пошкодженого автомобіля, а також дійти згоди з потерпілим про розмір і спосіб здійснення страхового відшкодування.

Також відповідач звернуся до суду з клопотанням (вх. № 17598 від 19.06.2018), в якому просить суд витребувати у відповідача наступні докази:

- інформацію про те, чи здійснював відповідач в період з 01.01.2015 по 04.06.2017 виплати страхового відшкодування за будь-якими договорами страхування, з метою відшкодування шкоди, що була заподіяна власнику автомобіля "Mazda 6", державний номер НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження, а також документи, що дають змогу визначити вид і характер пошкоджень, яких зазнав автомобіль "Mazda 6", державний номер НОМЕР_2 в цей період часу (у разі здійснення таких страхових виплат).

Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "Акко Моторс" (61010, м. Харків, вул. Гольдбергівська, буд. 44) такі докази:

- інформацію про те, чи проводився ТОВ "Акко Моторс" в період з 01.01.2015 по 04.06.2017 відновлювальний ремонт автомобіля "Mazda 6", державний номер НОМЕР_2, а також надати копії відповідних актів виконаних робіт (у разі проведення відновлювального ремонту зазначеного автомобіля).

Крім того, відповідач надав суду клопотання (вх. № 17910 від 21.06.2018) в якому просив суд здійснювати розгляд даної справи у судовому засіданні з повідомлення сторін.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.06.2018 клопотання відповідача (вх. № 17910 від 21.06.2018) про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) представників сторін задоволено; призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 16.07.2018; клопотання відповідача (вх. № 17598 від 19.06.2018) про витребування доказів задоволено; витребувано у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" () наступні докази: інформацію про те, чи здійснювало ПрАТ "СК "Вусо" в період з 01.01.2015 по 04.06.2017 виплати страхового відшкодування за будь-якими договорами страхування, з метою відшкодування шкоди, що була заподіяна власнику автомобіля "Mazda 6", державний номер НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження, а також документи, що дають змогу визначити вид і характер пошкоджень, яких зазнав автомобіль "Mazda 6", державний номер НОМЕР_2 в цей період часу (у разі здійснення таких страхових виплат); витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "Акко Моторс" (61010, м. Харків, вул. Гольдбергівська, буд. 44; ): інформацію про те, чи проводився ТОВ "Акко Моторс" в період з 01.01.2015 по 04.06.2017 відновлювальний ремонт автомобіля "Mazda 6", державний номер НОМЕР_2, а також надати копії відповідних актів виконаних робіт (у разі проведення відновлювального ремонту зазначеного автомобіля); залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_1 (далі за текстом третя особа). Розгляд справи розпочато спочатку.

На виконання зазначеної ухвали Товариство з обмеженою відповідальністю "Акко Моторс" супровідним листом (вх. № 187694 від 02.07.2018) надіслало на адресу суду акти виконаних робіт щодо ремонту автомобіля "Mazda 6", державний номер НОМЕР_2

Позивач надав суду відповідь на відзив (вх. № 19428 від 06.07.2018), в якій спростовує доводи, викладені відповідачем у відзиві, наполягає на задоволенні позовних вимог.

Зокрема відповідач вважає, що він не було зобовязане визначити розмір страхового відшкодування відповідно до оцінки матеріального збитку, оскільки, відповідно до умов укладеного відповідачем договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № 3-01 від 01.02.2017, як підставу для визначення розміру збитків сторони визначили рахунок СТО.

Протокольною ухвалою від 16.07.2018 розгляд справи відкладено на 14.08.2018.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.07.2018 надано Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "ВУСО", м. Київ та Акціонерному товариству "Страхова компанія "Мега-гарант", м. Харків можливість надати суду письмові пояснення (з посиланням на відповідні докази) стосовно можливості визначення без проведення відповідної експертизи, заподіяного гр. ОСОБА_1 (автомобіль НОМЕР_1) матеріального збитку внаслідок ДТП , яке мало місце 04.06.2017 в місті Харкові в районі будинку № 33 по вул. Гвардійців Широнінців.

Відповідач надав суду письмові пояснення (вх. № 21338 від 24.07.2018) в яких наполягає на тому, що позивач не має права в повному обсязі вимагати від нього виплати страхового відшкодування, оскільки всупереч вимог Закону України «Про страхування» та Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розрахунок такого відшкодування здійснено позивачем без проведення експертизи, а рахунок СТО, на який посилається позивач, не містить відомостей про врахування при розрахунку зокрема амортизаційного зносу.

Позивач звернувся до суду з клопотанням (вх. № 2229 від 01.08.2018) в якому просив суд призначити у справі судову товарознавчу експертизу, на вирішення якої поставити питання який розмір матеріального збитку, завдано власнику КТЗ Mazda 6, д.н. НОМЕР_3 внаслідок ДТП 04.06.2017?

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.08.2018 відмовлено у задоволенні клопотання позивача (вх. № 22297 від 01.08.2018) про призначення судової експертизи.

На судове засідання 14.08.2018 прибув представник відповідача який просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову.

Позивач та третя особа на судове засідання своїх представників не направили, про причини неприбуття представників не повідомили, хоча судом здійснено повідомлення останніх про час та місце розгляду справи відповідно до вимог пункту 2.6. Інструкції з діловодства в господарських судах України, погодженої листом Вищого господарського суду України від 19.02.2013 та затвердженої наказом Державної удової адміністрації України від 20.02.2013 № 28, а останній в розумінні вимог ст. 120 ГПК України вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Про факт повідомлення позивача про час та місце розгляду справи свідчить зворотне поштове повідомлення згідно з яким останній отримав копію ухвали від 16.07.2018 по даній справі.

Направлена на адресу третьої особи копія ухвали від 21.06.2018 повернулася на адресу суду з відміткою відділення поштового звязку «за закінченням терміну зберігання».

Оскільки неявка на судове засідання представників позивача та третьої особи не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності останніх, за наявними в матеріалах справи документами, як це передбачено ст. 202 ГПК України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив:

Як свідчать матеріали справи, 01.02.2017 між позивачем, як страховиком, та ОСОБА_3, як страхувальником, укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 3-01, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом.

04.06.2017 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів "Mazda 6", д.н.з АХ 9222 АС, який належить ОСОБА_3, та «ЗАЗ Daewoo», д.н.з. НОМЕР_4, яким керував ОСОБА_4. Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль "Mazda 6", д.н.з АХ 9222 АС, отримав пошкодження.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 24.07.2017 у справі № 643/8216/17 встановлено, що під час зазначеної ДТП водій ОСОБА_4 порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП України. Як наслідок, водій ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності. Дана постанова набрала законної сили 04.08.2017.

06.06.2017 ОСОБА_3 звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

Актом (протоколом) огляду ТЗ від 06.06.2017 працівниками відповідача встановлено факт наявності у належного ОСОБА_3 автомобіля "Mazda 6", д.н.з АХ 9222 АС механічних пошкоджень.

Згідно з рахунком рахунком-фактурою ТОВ «Акко-моторс» № КА5- від 12.06.2017 визначено вартість відновлювального ремонту зазначеного автомобіля, який становить 28745,10 грн.

Згідно з актом виконаних робіт № КА5-002163 від 31.07.2017 ТОВ «Акко-моторс» здійснило відновлювальний ремонт автомобіля "Mazda 6", д.н.з АХ 9222 АС на суму 28745,10 грн.

Позивачем на підставі заяви страхувальника про виплату страхового відшкодування від 06.06.2017 та рахунку-фактури СТО ТОВ «Акко-моторс» № КА5- від 12.06.2017 визнано ДТП за участі автомобіля "Mazda 6", д.н.з АХ 9222 АС та «ЗАЗ Daewoo», д.н.з. НОМЕР_4, страховим випадком.

Враховуючи викладені обставини позивачем на підставі умов договору добровільного страхування наземного транспорту від 01.02.2017 № 3-01 виплачено ОСОБА_3 суму страхового відшкодування у розмірі 28745,10 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 14009 від 30.06.2017.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля НОМЕР_5 ОСОБА_4 застрахована відповідачем згідно з полісом № 9949785 від 04.06.2017, яким також передбачено ліміт відповідальності за шкоду майну в розмірі 100000 грн.

З посиланням на зазначені обставини, позивач звернувся до відповідача з регресною вимогою № 6966 від 13.09.2017 в якій керуючись зокрема ст. 27 Закону України «Про страхування» вимагав відшкодувати йому понесені збитки у розмірі 28745,10 грн.

Однак, зазначена суму залишилась невідшкодованою з боку відповідача, що стало підставою для звернення позивача до суду з позовною заявою у даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з п. 1 ст. 76, п. 1 ст. 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пунктом 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого.

Особою, відповідальною за завдану шкоду, може бути як безпосередній її заподіювач, так і страхова компанія, відповідальна за останнього.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зокрема, порядок виплати такого відшкодування та дії сторін при настанні страхового випадку, регулюються Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Спеціальні норми Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, повязану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розраховану за правилами цього підпункту.

Пунктом 22.1 статті 22 зазначеного Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі.

При цьому, положеннями ст. 29 цього Закону передбачено, що у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Отже, виконання обовязку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" покладено на страховика (винної особи), у межах, встановлених цим Законом та договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. При цьому, таке відшкодування здійснюється з урахуванням коефіцієнту зносу розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Вищенаведене повністю узгоджується з позицією Верховного Суду України, висловленої в постанові від 22.03.2017 по справі № 3-1304гс16.

Таким чином, відповідач як страховик відповідальності винної у ДТП особи на підставі ст. 29 та п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" здійснює відшкодування витрат, повязаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством та в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, а різницю між реальними збитками і сумами в межах ліміту відповідальності на підставі статті 1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків.

Враховуючи наведене, у справі, що розглядається, у відповідача у звязку з настанням страхового випадку (ДТП) виник обовязок відшкодувати позивачеві шкоду в межах ліміту його відповідальності за страховим випадком і в межах суми фактичних затрат, право на вимогу якої перейшло до позивача у звязку з виплатою страхового відшкодування, за мінусом франшизи.

Порядок здійснення розрахунку відшкодування витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу встановлено Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Постановою КМУ № 8 від 05.01.1998 року «Про затвердження Типового положення про організацію діяльності аварійних комісарів» та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому розрахунок суми збитку повинен бути проведеним з урахуванням прав відповідача відповідно до «ОСОБА_2 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої наказом Мінюста №142/5/2092 від 24.11.2003 року.

Натомість розмір шкоди завданої транспортному засобу визначено позивачем на підставі рахунку-фактури ТОВ «Акко-моторс» № КА5- від 12.06.2017, що не може розглядатися судом як експертний висновок, складений у відповідності до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Зокрема, матеріали даної справи також не містять доказів наявності у особи, яка склала рахунок, відповідної кваліфікації та повноважень на проведення оцінки завданої шкоди в порядку, визначеному Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну діяльність в Україні». Сам зазначений рахунок не містить інформації про те, що при його здійсненні було враховано коефіцієнт зносу транспортного засобу автомобіля "Mazda 6", д.н.з АХ 9222 АС.

Посилання позивача на те, що такий коефіцієнт дорівнює нулю, суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Згідно з п. п. 7.38, 7.39 ОСОБА_2 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003р. за № 1074/8395, коефіцієнт фізичного зносу дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД, 7 років - для інших легкових КТЗ тощо. Винятком стосовно використання зазначених вимог є: а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний); б) якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації; в) якщо КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4.

До матеріалів справи залучено висновок субєкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 від 11.10.2017, згідно з яким коефіцієнт фізичного зносу автомобіля "Mazda 6", д.н.з АХ 9222 АС станом на 04.06.2017 дорівнює нулю.

Однак, суд критично ставиться до висновку зазначеного оцінювача, оскільки по-перше, цей висновок останнім складено вже після ДТП 04.06.2017, по-друге, матеріали даної справи свідчать про те, що попередньо ще до подій 04.06.2017 ТОВ «Акко-моторс» здійснювало відновлювальний ремонт автомобіля "Mazda 6", д.н.з АХ 9222 АС, про що останнім надано суду акт виконаних робіт № КА5-001808 від 26.07.2016 на суму 6345 грн. та акт виконаних робі № КА5-001847 від 08.09.2016 на суму 16074 грн., а позивач при цьому відшкодовував на користь страховика страхове відшкодування повязане з проведенням зазначених ремонтних робіт. Таким чином, висновки субєкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 щодо визначення коефіцієнта фізичного зносу на рівні нуля суперечать п. 7.38, 7.39 ОСОБА_2 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003р. за № 1074/8395, оскільки за змістом п. 7.39 ОСОБА_2, у випадку проведення відновлювального ремонту зазначені обставини є підставами для застосування понижуючого коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу, при цьому висновок ФОП ОСОБА_5 від 11.10.2017 взагалі не містить будь-яких посилань на врахування останнім при його виготовленні відновлювального ремонту автомобіля "Mazda 6", д.н.з АХ 9222 АС що мало місце згідно з вищевказаними актами виконаних робіт ТОВ «Акко-моторс».

Таким чином, в даному випадку розмір страхового відшкодування мав бути визначений з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу, проте, рахунок ТОВ «Акко-моторс» № КА5- від 12.06.2017 не містить будь-яких доказів врахування такого коефіцієнту при його здійсненні.

Разом з тим, врахування цього коефіцієнту має істотне значення для визначення розміру страхового відшкодування яке мають сплатити страхувальники згідно з Законом України «Про старування» та Законом України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Розмір цього коефіцієнту і, відповідно, розмір суми відновлювального ремонту мали бути визначені експертом у відповідності з Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Постановою КМУ № 8 від 05.01.1998 року «Про затвердження Типового положення про організацію діяльності аварійних комісарів», однак позивач не здійснював експертну оцінку пошкоджень, що унеможливлює здійснення вірного розрахунку суми страхового відшкодування, яка повинна бути виплачена відповідачем на користь позивача за полісом.

При цьому, суд критично ставиться до посилання позивача на статтю 36 Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та наявність між ним та страхувальником гр. ОСОБА_1 згоди щодо розміру та порядку виплати відшкодування заподіяної шкоди.

Дійсно, згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Однак, наявність між позивачем та гр. ОСОБА_1 згоди щодо розміру та порядку виплати відшкодування заподіяної шкоди стосується виключно правовідносин, що склалися між позивачем та гр. ОСОБА_1 щодо виконання договору добровільного страхування наземного транспорту № 3-01, проте відповідач не є стороною цього договору, не приймав участь в огляді та оцінці пошкоджень автомобіля "Mazda 6", д.н.з АХ 9222 АС після ДТП 04.06.2017, тобто зазначені обставини не заміняють необхідність проведення експертизи, оскільки тільки за наявності експертного висновку можливо визначити дійсний розмір заподіяної шкоди, яка має бути відшкодована її заподіювачем.

Проте, як вже було зазначено вище, в матеріалах справи відсутній висновок експерта щодо розрахунку розміру збитків, у тому числі з урахуванням коефіцієнту зносу, заподіяних власнику автомобіля Mazda 6", д.н.з АХ 9222 АС в результаті ДТП 04.06.2017.

Рахунок ТОВ «Акко-моторс» № КА5- від 12.06.2017 в розумінні ст. 78 ГПК України є недостовірними доказами зазначених обставин, складеними без дотримання вимог Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні, ОСОБА_2 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Мінюста № 142/5/2092 від 24.11.2003 року, а тому не можуть бути прийняті судом до уваги при прийнятті даного судового рішення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем належними та допустимими доказами в розумінні ст. ст. 76-77 ГПК України розміру шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження а автомобіля Mazda 6", д.н.з АХ 9222 АС в результаті ДТП 04.06.2017. Зазначене зумовлює прийняття судом рішення про відмову в задоволенні позову про стягнення страхового відшкодування в заявленому до стягнення розмірі.

З урахуванням вимог ст. 123, 126, 129 ГПК України, судові витрати у справі підлягають покладенню на позивача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 240-241, 247 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 20.08.2018 р.

Суддя ОСОБА_6