ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"09" серпня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/954/18
Господарський суд Одеської області у складі:
судді В.С. Петрова
при секретарі судового засідання Г.С. Граматик
за участю представників:
від позивача - не з'явився,
від відповідача - не з'явився,
Ухвалою господарського суду Одеської області від 25.05.2018 р. позовну заяву ПрАТ „Елопак-Фастів" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/954/18, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, при цьому судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 21 червня 2018 р.
Рішенням господарського суду Одеської області від 25.07.2018 р. у справі № 916/954/18 позов ПрАТ „Елопак-Фастів" задоволено та стягнуто з Приватного акціонерного товариства „Ізмаїльський виноробний завод" на користь позивача інфляційні нарахування в сумі 25928,19 грн., 3% річних в сумі 5634,75 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн.

06.08.2018 р. від позивача - ПрАТ „Елопак-Фастів" до господарського суду надійшло клопотання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу від 30.07.2018 р. (вх. № 2-3929/18), в якому заявник просить суд в порядку ст. 221 ГПК України вирішити питання про розподіл судових витрат позивача в розмірі 4000,00 грн. на професійну правничу допомогу, сплачених у справі № 916/954/18. Подання вказаної заяви після ухвалення рішення заявник обґрунтовує тим, що в судовому засіданні 10.07.2017 р. представником позивача було заявлено про надання доказів щодо розміру судових витрат на професійну правову допомогу, які сплатив позивач у зв'язку з розглядом справи, протягом 5 днів після ухвалення рішення відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України. Доказами, що підтверджують фактичне надання адвокатом професійної правової допомоги позивачу у справі, заявник вказує:

- договір про надання правової допомоги № 270418-В від 27.04.2018 р.,

- довіреність позивача 27.04.2018 р.,

- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 3861 від 23.03.2011 р.,

- рахунок адвоката Бєлоусова О.Г. на оплату № 12-06/18-В1 від 12.06.2018 р. на суму 4000,00 грн.,

- платіжне доручення ПрАТ „Елопак-Фастів" № 287 від 15.06.2018 р. на суму 4000,00 грн.,

- акт від 27.07.2018 р. про надання послуг за договором про надання правової допомоги № 270418-В від 27.04.2018 р.;

- виписка по рахунку адвоката Бєлоусова О.Г. в АТ „УкрСиббанк" з 15.06.2018р. до 15.06.2018 р.

Щодо акту про надання послуг за договором про надання правової допомоги № 270418-В від 27.04.2018 р. заявник вказує, що вказаний акт не міг бути складений і поданий до суду до ухвалення 25 липня 2018 р. рішення у справі, оскільки зазначений акт, який містить детальний опис виконаних адвокатом робіт, мав бути підписаний позивачем.

Згідно ч. 2 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п'ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

З огляду на вказані положення законодавства, ухвалою господарського суду Одеської області від 06.08.2018 р. у справі № 916/954/18 вказане клопотання ПрАТ „Елопак-Фастів" прийнято до провадження, при цьому судове засідання для вирішення питання за вказаним клопотанням про судові витрати призначено на 10.08.2018 р. (з урахуванням 15-денного строку з дати ухвалення рішення по суті позовних вимог) з повідомленням учасників справи.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, хоча повідомлялись судом про дату, час та місце проведення судового засідання.

Наразі заявник в поданому клопотанні просив суд вирішити питання про розподіл судових витрат позивача на професійну правову допомогу просив провести за відсутності представника позивача.

Дослідивши матеріали заявленого ПрАТ „Елопак-Фастів" клопотання та матеріали справи, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 3 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Так, з наведених положень ГПК України випливає, що вирішення питання про судові витрати здійснюється шляхом ухвалення судом додаткового рішення.

В ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Наразі слід зазначити, що під час ухвалення господарським судом Одеської області рішення від 25.07.2018 р. у справі № 916/954/18 про задоволення позову ПрАТ „Елопак-Фастів" було вирішено питання щодо розподілу судових витрат лише на сплату судового збору, питання розподілу судових витрат на професійну правову допомогу не вирішувалось.

Частина 1 ст. 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частина 1 ст. 124 ГПК України встановлює, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи.

Отже, за приписами ГПК України попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат сторона має подати до суду разом з першою заявою по суті спору, якими відповідно до приписів ч. 2 ст. 161 ГПК України є позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем разом з позовною заявою було надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи за позовом Приватного акціонерного товариства „Елопак-Фастів" до Приватного акціонерного товариства „Ізмаїльський виноробний завод" від 11.05.2018 р. (а.с. 14). У вказаному розрахунку зазначені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн.

При цьому ч. 8 ст. 129 ГПК України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Так, під час судового засідання 10.07.2018 р. представником позивача було заявлено про вирішення щодо судових витрат на правничу допомогу адвоката відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України, про що зазначено в протоколі судового засідання від 10.07.2018 р.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що під час ухвалення господарським судом рішення по даній справі питання стосовно розподілу судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу не вирішувалось, господарський суд вважає, що є підстави для ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 3, 4 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

В ч. 4-7 ст. 129 ГПК України передбачено інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

Згідно положень ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, 27.04.2018 р. між ПрАТ „Елопак-Фастів" (клієнт) та Адвокатом Бєлоусовим Олексієм Геннадійовичем (адвокат) укладено договір про надання правової допомоги № 270418-В (а.с. 112), відповідно до умов п. 1 якого клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов'язання представляти в господарському суді Одеської області, Одеському апеляційному господарському суді ПрАТ „Елопак-Фастів" у справі за позовом останнього до Приватного акціонерного товариства „Ізмаїльський виноробний завод" про стягнення 31562,94 грн. інфляційних нарахувань та 3% річних, з усіма правами, наданими законом позивачу, відповідачу, в т.ч. підписувати та/або подавати позовну заяву, інші заяви, в тому числі заяви про збільшення та/або зменшення розміру позовних вимог, заяв про зміну предмету або підстав позову, заяви про відмову від позову, ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень, подавати докази, брати участь у судових засіданнях, брати участь у дослідженні доказів, ставити питання іншим учасникам справи, свідкам, експертам, спеціалістам, подавати заяви та клопотання, надавати суду пояснення, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб, ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти, оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках, посвідчувати копії документів довірителя та інших, пов'язаних із позовом документів, користуватися іншими, визначеними законом, процесуальними правами.

Пунктом 2.1. договору встановлено, що клієнт сплачує адвокату гонорар з розрахунку 800,00 грн. без ПДВ за одну годину надання правової допомоги за цим договором. Гонорар сплачується адвокату на підставі рахунку (-ів) адвоката. Сторони укладають акт (акти) про надання правової допомоги, що мають містити детальну інформацію про зміст та обсяг фактично наданої адвокатом правової допомоги за цим договором (п. 2.2. договору).

Так, з матеріалів справи вбачається, що 15.06.2018 р. ПрАТ „Елопак-Фастів" на підставі рахунку № 12-06/18-В1 від 12.06.2018 р. сплатило на користь Бєлоусова Олексія Геннадійовича 4000,00 грн., що підтверджується випискою АТ „УкрСиббанк" по рахунку Бєлоусова О.Г. за 15.06.2018 р. та платіжним дорученням № 287 від 15.06.2018 р. (а.с. 114), в графі призначення платежу якого вказано: „Сплата послуг зг.з.дог.про надання правової допомоги по рах. № 12-06/18-В1 від 12.06.18 сума 4000,00 грн. без ПДВ".

Частина 4 ст. 126 ГПК України встановлює, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Разом з тим слід зазначити, що наявні в матеріалах справи акт від 27.07.2018 р., платіжне доручення № 287 від 15.06.2018 р. про сплату 4000,00 грн. а також встановлений у договорі про надання правової допомоги від 27.04.2018 р. фіксований розмір адвокатських послуг у вигляді вартості погодинної роботи адвоката не безумовною підставою для відшкодування судом витрат на послуги адвоката у такому розмірі, адже розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Наразі з наданого заявником до клопотання акту про надання послуг від 27.07.2018 р. за договором про надання правової допомоги № 270418-В від 27.04.2018 р., що містить детальний опис виконаних адвокатом робіт, випливає, що для представництва інтересів позивача в господарському суді Одеської області у даній справі за позовом ПрАТ „Елопак-Фастів" до ПрАТ „Ізмаїльський виноробний завод" адвокатом Бєлоусовим О.Г. витрачено всього 5,0 годин, вартість якого дорівнює 4000,00 грн. (800,00 грн. х 5). При цьому згідно вказаного акту адвокатом витрачено час на:

- збирання доказів до позовної заяви ПрАТ „Елопак-Фастів" до ПрАТ „Ізмаїльський виноробний завод" про стягнення 31562,94 грн. інфляційних нарахувань та 3% річних - 1,0 год.,

- підготовку проекту вказаної позовної заяви - 2,0 год.

- підготовку до судового засідання та представництво ПрАТ „Елопак-Фастів" в судовому засіданні господарського суду Одеської області у справі № 916/954/18 - 0,5 год.;

- підготовку письмових заперечень проти клопотання відповідача про зупинення розгляду справи № 916/954/18, відправлення заперечень до господарського суду Одеської області - 1,5 год.

Між тим, дослідивши та проаналізувавши зміст договору про надання правової допомоги № 270418-В від 27.04.2018 р. та вид правової допомоги, що надається адвокатом, суд вважає необґрунтованим включення до вказаного акту про надання послуг за вказаним договором витрачений час на відправлення письмових заперечень проти клопотання відповідача про зупинення розгляду справи до господарського суду Одеської області.

Положення ч. 1 ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачають, що видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов'язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Також, дослідивши обставини справи у сукупності, при вирішенні питання щодо розміру витрат на правову допомогу, суд враховує, що позовні вимоги у цій справі ґрунтуються на обставинах несвоєчасного виконання грошового зобов'язання відповідачем, встановлених у справі № 916/1841/16, які не потребують доказування, а тому зазначення в акті про надання послуг щодо збирання доказів до позовної заяви у даній справі (1,0 год.) є необґрунтованим. Так, додані до позову копії судових рішень у справі № 916/1841/16 та документи приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Гамбаль О.Є. вручались саме ПрАТ „Елопак-Фастів", а тому отримання їх адвокатом від клієнта - ПрАТ „Елопак-Фастів" не потребувало значних зусиль та часу.

Вказані вище обставини свідчать про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що вимоги про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу з урахуванням ціни позову, категорії спору, рівня його складності, тривалості розгляду справи, підлягають задоволенню частково у розмірі 3156,29 грн., що дорівнює 10% від стягнутої судом суми та може вважатись розумним і співмірним у заявленому спорі.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 221, 244, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Клопотання Приватного акціонерного товариства „Елопак-Фастів" про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу (вх. № 2-3929/18 від 06.08.2018 р.) у справі № 916/954/18 задовольнити частково.

2. СТЯГНУТИ з Приватного акціонерного товариства „Ізмаїльський виноробний завод" (68640, Одеська область, Ізмаїльський район, смт. Суворове, вул. Лиманська, буд. 18, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Елопак-Фастів" (08500, Київська область, м. Фастів, вул. Великоснітинська, буд. 67, ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3156/три тисячі сто п'ятдесят шість/грн. 29 коп.

3. В задоволені решти вимог клопотання Приватного акціонерного товариства „Елопак-Фастів" про відшкодування судових витрат по справі № 916/954/18 відмовити.

Додаткове рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 20-денного строку з моменту складення повного рішення.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13 серпня 2018 р.

Суддя В.С. Петров