ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2018 справа № 908/2581/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: судді: секретаря: від позивача: від відповідача:ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 не з'явився не з'явився
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю Мелітопольський олійноекстракційний завод, м.Мелітополь, Запорізька область
на рішення господарського суду Запорізької області
від16.05.2018 року (повний текст складено та підписано 29.05.2018 року у м. Запоріжжя)
у справі№ 908/2581/17 (суддя Азізбекян Т.А.)
за позовом до відповідача Виробничо-комерційної фірми в формі ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю Мегаполіс, смт. Авангард, Одеська область ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю Мелітопольський олійноекстракційний завод, м.Мелітополь, Запорізька область
простягнення 277 382,79 грн.

В С Т А Н О В И В:

19.12.2017р. Виробничо-комерційна фірма в формі ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю Мегаполіс, смт. Авангард, Одеська область звернулась до господарського суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський олійноекстракційний завод» м.Мелітополь, Запорізька область про стягнення заборгованості у розмірі 200 000грн., пені у розмірі 31 182,51грн., інфляційних у розмірі 39 037,82грн. та 3% річних у розмірі 7 162,46грн. (т.1 а.с.3-8).

Справа була розглянута в порядку загального позовного провадження згідно ГПК України в новій редакції (ухвала господарського суду Запорізької області від 19.12.2017р.) (т.1, а.с.2).

Рішенням господарського суду Запорізької області від 16.05.2018р. по справі №908/2581/17 позовні вимоги Виробничо-комерційної фірми в формі ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю Мегаполіс, смт. Авангард, Одеська область до ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський олійноекстракційний завод» м.Мелітополь, Запорізька область про стягнення заборгованості у розмірі 200000грн., пені у розмірі 3118251грн., інфляційних у розмірі 39037,82грн. та 3% річних у розмірі 7162,46грн. задоволені у повному обсязі (т.3, а.с.10-13).

Стягнуто з ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський олійноекстракційний завод» м.Мелітополь, Запорізька область на користь Виробничо-комерційої фірми в формі ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю Мегаполіс, смт. Авангард, Одеська область заборгованість у розмірі 200000грн., пеню у розмірі 31 182,51грн., інфляційні у розмірі 39 037,82грн. та 3% річних у розмірі 7 162,46грн. за договором підряду №16/07 від 01.07.2016р., судовий збір у розмірі 4 160,74 грн.

Суд, визначивши правову природу укладеного між сторонами договору, як договору підряду, дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог стосовно стягнення заборгованості у розмірі 200000грн.

Щодо позовних вимог в частині пені у сумі 31 182,51грн., 3% річних у сумі 7 162,46 грн. та інфляційних втрат в сумі 39 037,82 грн., суд перевіривши надані розрахунки позивачем, дійшов висновку про те, що розрахунки є правильними та арифметично вірними.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, відповідач ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю Мелітопольський олійноекстракційний завод, м.Мелітополь, Запорізька область звернувся до суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Запорізької області від 16.05.2018 року по справі №908/2581/17, в якій просить суд оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Підставами для скасування рішення апелянт вважає те, що воно прийнято місцевим судом з порушенням норм процесуального права, у зв»язку з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та невідповідності висновків, викладених у рішенні обставинам справи, порушення принципу оцінки доказів, що й призвело до прийняття незаконного рішення.

Зокрема, апелянт вказує на те, що відповідачем був направлений лист позивачу, в якому відповідач вимагав протягом 10 календарних днів надати оригінали та завірені копії документів, проте позивачем вони не були надані, а відтак об»єкт «Дільниця охолодження шроту на Мелітопольському олійноекстракційнийному заводі» вважається не веденим в експлуатацію, та таким, що не відповідає вимогам норм та правил, передбачених діючим законодавством України (ДБН А.3.1-5-2009), проектній документації та, відповідно доплата за виконанні роботи не проведена.

Апелянт наполягає, що з врахуванням проведеної оплати робіт у сумі 300 000грн., непідтвердженими та оплаченими є 57 604,76грн.

Також, апелянт звертає увагу на те, що ТОВ «Мелітопольський олійноекстракційний завод» звертався до позивача стосовно невідповідності і відсутності первісних документів, які підтверджують витрати включені позивачем довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2016р. на суму 500 000грн. і акт приймання виконаних робіт за вересень 2016р., однак позивач відмовився надати відповідні документи та суд першої інстанції розглянув справу за їх відсутністю, чим порушив принцип оцінки доказів.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на ст. ст.254, 256, 257, 262, 275, 277 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 27.06.2018р. по справі №908/2581/17 відкрито апеляційне провадження (головуючий суддя Радіонова О.О., судді Попков Д.О., Чернота Л.Ф.) за апеляційною скаргою ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський олійноекстракційний завод» м.Мелітополь, Запорізька область на рішення господарського суду Запорізької області від 16.05.2018р. у даній справі.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 04.07.2018р. по справі №908/2581/17 об»єднано в одне провадження апеляційні скарги ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський олійноекстракційний завод» м.Мелітополь, Запорізька область на рішення господарського суду Запорізької області від 16.05.2018р. по даній справі (т.3 а.с.34).

17.07.2018р. через канцелярію суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить суд залишити рішення господарського суду Запорізької області від 16.05.2018р. у даній справі без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Розгляд апеляційної скарги здійснити за участю представника позивача.

Зокрема, у відзиві, позивач зазначає наступне.

Зважаючи на виконання Генеральним підрядником в повному об»ємі будівельно-монтажних робіт, які були предметом договору та враховуючи відсутність з боку відповідача зауважень або недоліків, Генпідрядником та Замовником 30.09.2016р. підписаний акт приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2016р., а також Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за вересень 2016р. відповідно до якої, загальна вартість робіт та витрат на об»єкті склала 500000грн. Враховуючи, що ОСОБА_6 №КБ-2в та Довідка №КБ-3 підписані сторонами 30.09.2016р., кінцевим строком проведення Замовником розрахунків з Генпідрядником за виконані роботи, було 07.10.2016р. (з урахуванням, що 01 та 02 жовтня були вихідними днями). Враховуючи розмір сплаченого авансу у сумі 200 000грн., залишок заборгованості склав 300 000грн. Замовником 17.11.2016р. на користь Генпідрядника був здійснений частковий платіж на суму 100000грн., в свою чергу кошти у сумі 200000грн. залишили несплаченими, у зв»язку з чим ТОВ «Мегаполіс» змушений був звернутись до суду для захистом своїх прав.

Згідно ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 30.07.2018р. розгляд апеляційної скарги призначено на 21.08.2018р. о 10-00год.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв»язку з перебуванням у відпустці члена колегії судді Чернота Л.Ф., визначено наступний склад суду: головуючий суддя Радіонова О.О., судді Попков Д.О., Мартюхіна Н.О.

Апелянт у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, своїм правом на участь у суді апеляційної інстанції не скористався.

Позивач у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, своїм правом на участь у суді апеляційної інстанції не скористався.

Згідно ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Керуючись зазначеною нормою та враховуючи, що явка сторін у судове засідання не визнавалася обов»язковою, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Відповідно до вимог ст. ст. 222, 223 ГПК України судом під час розгляду даної справи не здійснювалося повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв»язку з відсутністю сторін, було складено протокол судового засідання.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши апеляційну скаргу та матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судом апеляційної інстанції встановлено наступне.

Позивач, Виробничо-комерційна фірма в формі ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю Мегаполіс, смт. Авангард, Одеська область () є юридичною особою, що підтверджено витягом з ЄДРПОУ (т.1, а.с.24-25).

Відповідач, ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський олійноекстракційний завод» м.Мелітополь, Запорізька область є юридичною особою (), що підтверджено витягом із ЄДРПОУ та Статутом (т.1, а.с.26-28, 120-135).

01.07.2016р. між ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський олійноекстракційний завод» (за договором - замовник, далі - відповідач) та Виробничо-комерційною фірмою в формі ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю Мегаполіс (за договором - Генеральний підрядник, далі - позивач) укладено Договір підряду № 16/07 на виконання будівельно-монтажних робіт на об»єкті: «Дільниця охолодження шроту на Мелітопольському олійноекстракційному заводі, за адресою Запорізька область, м.Мелітополь, вул.Фрунзе (вул.Гетьмана Сагайдачного),31» (далі-договір), за умовами якого Генеральний підрядник зобов'язується власними силами та з залученням субпідрядників, виконати будівельно-монтажні роботи і здати у встановлений строк об'єкт Дільниця охолодження шроту на Мелітопольському олійноекстракційному заводі (далі об'єкт) відповідно до робочого проекту, на комплексі будівель та споруд розташованих м. Мелітополь, вул. Фрунзе (вул. Гетьмана Сагайдачного), 31 (п.1.1 договору) (т.1 а.с.13-18).

Відповідно до п. 1.3. договору, Замовник зобов'язується надати Генпідряднику будівельний майданчик, забезпечити своєчасне фінансування будівництва, прийняти закінчений будівництвом об'єкт та оплатити роботи на умовах, викладених в цьому Договорі.

Пунктом 2.1. договору сторони обумовили, що загальна сума Договору в момент підписання цього Договору складає 500 000,00 грн., у т.ч. ПДВ 83 333,33 грн. (п'ятсот тисяч грн., у т.ч. ПДВ вісімдесят три тисячі триста тридцять три грн. 33 коп.). Загальна ціна включає в себе плату за виконану роботу та відшкодування усіх витрат Підрядника.

Розділом 3 договору сторонами визначено порядок приймання робіт і розрахунків

Замовник проводить перерахування Генпідряднику авансового платежу в сумі 40% від загальної суми цього Договору на протязі 5 (п'яти) банківських днів з моменту підписання цього Договору обома Сторонами (п. 3.1 договору).

Здавання Генпідрядником результатів виконаних робіт та приймання їх Замовником оформлюється ОСОБА_6 приймання виконаних робіт (форма № КБ-2в), які надаються Генпідрядником Замовнику (п. 3.2 договору).

Представник Замовника перевіряє реальність актів з підтвердженням їх виконавчою документацією відповідно до ДБН А.3,1-5-2009, підписує їх в частині фактично виконаних робіт і передає підписані ОСОБА_6 виконаних робіт (форма №КБ-2в) Генпідряднику не пізніше 3 (трьох) робочих днів з дати отримання від Генпідрядника або письмово надає Генпідряднику мотивовану відмову (п. 3.4 договору).

Остаточне здавання Генпідрядником результатів виконаних робіт та приймання їх Замовником оформлюється ОСОБА_6 приймання виконаних робіт (форма № КБ-2в) та Довідкою про вартість виконаних робіт та витрат ( форма № КБ-3), який надається Генпідрядником Замовнику протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту закінчення виконання робіт за Договором (п. 3.5 договору).

Остаточний розрахунок за виконані роботи відповідно до підписаних ОСОБА_6 приймання виконаних робіт (форма № КБ-2в) та Довідки про вартість виконаних робіт та витрат (форма № КБ-3), провадиться Замовником на протязі 5 (п'яти) банківських днів з моменту підписання зазначених документів (п. 3.6 договору).

Пунктом 5.3 договору встановлено, що замовник бере на себе зобов»язання прийняти від генпідрядника результати виконаних робіт (предмет підряду) за актом приймання виконаних робіт (форма №Кб-2в) з підтвердженням їх виконавчою документацією відповідно до ДБН А.3.1-5-2009, якщо виконані роботи відповідають умовам договору, та оплачувати їх у розмірах і в строки, передбачені цим договором, або в термін не більше 3 днів письмово надати підряднику мотивовану відмову.

Розділом сьомим договору сторони визначили відповідальність сторін.

Якщо замовник не виконує своїх зобов»язань за договором щодо платежів, то він сплачує генпідряднику пеню у розмірі 10% від простроченої суми за кожний день прострочення (п.7.5 договору).

Договір підписаний сторонами у встановленому порядку та скріплений печатками підприємств.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору, 12.07.2016р. відповідачем здійснено перерахування позивачу авансового платежу в розмірі 200 000, 00 грн. (т.1 а.с.68).

30.09.2016р. Генпідрядник в повному об'ємі виконав будівельно-монтажні роботи на об'єкті, про що складено та підписано сторонами ОСОБА_6 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2016 року (форма КБ-2в) та Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3) (т.1 а.с.19-23).

Зважаючи на виконання Генеральним підрядником в повному об'ємі будівельно-монтажних робіт, які були предметом Договору та враховуючи відсутність з боку відповідача зауважень або недоліків, Генпідрядником та Замовником 30.09.2016р.. підписаний ОСОБА_6 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2016 року, а також Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за вересень 2016 року відповідно до якої, загальна вартість робіт та витрат на Об'єкті склала 500 000,00 грн. (т.1 а.с.20-23).

Враховуючи, що ОСОБА_6 № КБ-2в та Довідка № КБ-3 підписані сторонами 30.09.2016р., кінцевим строком проведення Замовником розрахунків з Генпідрядником за виконані роботи, було 07.10.2016р. (з урахуванням того, що 01 та 02 жовтня були вихідними днями). Оскільки розмір сплаченого авансу становить 200 000 грн., залишок заборгованості складав 300 000 грн.

Однак, Замовником 17.11.2016р. на користь Генпідрядника здійснений частковий платіж на суму 100 000,00 грн. (т.1 а.с.68).

В свою чергу, кошти у розмірі 200000,00грн. залишились відповідачем несплаченими.

За таких обставин позивач звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості у розмірі 200 000грн., пені у розмірі 31 182,51грн., інфляційних у розмірі 39 037,82грн. та 3% річних у розмірі 7 162,46грн.

Суть спірних правовідносин полягає у вирішенні питання щодо правомірності стягнення суми боргу за договором підряду, пені, 3% річних та інфляційних.

Спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Господарського процесуального кодексу України.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Приписи статті 11 ЦК України передбачають, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Статтею 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов»язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку. Зобов»язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу положень ст. 629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов"язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Укладений між сторонами 01.07.2016р. договір №16/07 є за своєю правовою природою є договором підряду, правовідносини за яким регулюються главою 61 параграфом 1 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 875 ЦК України, за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Пункт 96 Постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 № 668 Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві передбачає, що підписання акта приймання-передачі є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами.

Розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість. Документи про виконані роботи та їх вартість складаються і підписуються підрядником та передаються замовнику. Замовник перевіряє ці документи і в разі відсутності зауважень підписує їх. Після підписання документів замовник зобов'язаний оплатити виконані роботи (п. 99 Постанови № 668).

Статтею 853 Цивільного кодексу України передбачено обов'язок замовника прийняти роботу, виконану підрядником, відповідно до договору підряду, оглянути її і, в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків, негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

ОСОБА_7 приймання виконаних будівельних робіт підписані представниками як позивача так і відповідача та засвідчені печатками юридичних осіб.

Із зазначених ОСОБА_6 виконаних робіт та Довідки вбачається, що сторонами підписано ОСОБА_6 приймання виконаних будівельних робіт без зауважень та за відсутності з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов договору. Тобто, відповідачем не виявлено помилок та порушень чинного порядку визначення вартості будівництва, у тому числі вартості матеріалів, експлуатації машин, заробітної плати, відряджень працівників, обсягів, якості виконаних будівельних робіт за підписаними ОСОБА_6, що вказує на належне виконання позивачем умов договору та вимог чинного законодавства.

ОСОБА_7 приймання виконаних підрядних робіт форми КБ-2в складаються для визначення вартості виконаних обсягів підрядних робіт та проведення розрахунків за виконані підрядні роботи.

Разом з цим, підписані відповідачем ОСОБА_7 приймання виконаних будівельних робіт за ф. № КБ-2в свідчать про конклюдентні дії з боку сторони про визнання ціни, за якою були виконані роботи. До того ж, ОСОБА_6 виконаних робіт та Довідку про вартість виконаних робіт підписано керівником ТОВ МОЕЗ- ОСОБА_8, тобто особою, уповноваженою вчиняти юридично значущі дії, а також скріплені печаткою ОСОБА_5.

Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Договором підряду від 01.07.2016р. № 16/07 сторони узгодили здійснення Замовником остаточного розрахунку за виконані роботи відповідно до підписаних ОСОБА_6 приймання виконаних робіт (форма № КБ-2в) та Довідки про вартість виконаних робіт та витрат (форма № КБ-3) протягом 5 банківських днів з моменту підписання зазначених документів (п. 3.6.). Отже, кінцевий строк - 07.10.2016р. (з урахуванням вихідних 01 та 02 жовтня).

Проте, зобовязання у встановлений в договорі строк відповідач не виконав, роботи за ОСОБА_6 приймання виконаних робіт за вересень 2016 року у повному обсязі не оплатив.

Як стверджує позивач, відповідачем оплата була здійснена лише частково у сумі 100 000грн. та несплаченою залишилась сума у розмірі 200 000грн.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Неналежне виконання відповідачем зобовязань з оплати за вказаним договором підтверджено матеріалами справи, а тому суд апеляційної інстанції вважає правомірним висновок суду щодо зобов'язання здійснити остаточні розрахунки і сплатити позивачу 200 000грн., розмір якої доведений та підтверджений документально.

Посилаючись на п.7.5 Договору та неналежне виконання взятих на себе зобовязань, позивач просив суд стягнути з відповідача пеню за період з 01.11.2016р. по 18.05.2017р. у розмірі 31 182,51грн.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою (штрафом, пенею).

За приписом ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п.3 ст.611 ЦК України).

Статтею 1 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань від 22.11.1996 року № 543-96-ВР передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Разом з тим, ч.6 ст.232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з п.7.5 Договору, якщо замовник не виконує своїх зобов»язань за договором щодо платежів, то він сплачує генпідряднику пеню у розмірі 10% від простроченої суми за кожний день прострочення.

Так, суд апеляційної інстанції, перевіривши правильність нарахування пені, вважає висновок суду про її задоволення у розмірі 31 182,51грн. обґрунтованим та арифметично правильним.

Щодо позовних вимог стосовно нарахування 3% річних в сумі 7 162,46грн., колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Прострочення відповідачем грошового зобовязання на підставі статті 625 Цивільного кодексу України тягне за собою обовязок сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних з простроченої суми за весь час несвоєчасного виконання обовязку щодо сплати відповідних сум, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Три відсотки річних - це спосіб захисту майнового права і інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи наведені приписи законодавства та перевіривши заявлені до стягнення 3% річних у сумі 7162,46грн. за період 08.10.2016р. по 28.11.2017р, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо задоволення цих вимог у повному обсязі.

Щодо заявлених інфляційних за період з жовтня 2016р. по листопад 2017р. у розмірі 39 037,82грн. колегія суддів зазначає наступне.

Інфляційні нарахування - це спосіб захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Індекс інфляції є статистичною інформацією, яка щомісячно надається Держкомстатом та публікується в газеті «Урядовий кур»єр» та на офіційному веб-сайті Державного комітету статистики України.

Перевіривши розрахунок інфляційних за період з жовтня 2016р. по листопад 2017р., судом апеляційної інстанції встановлено, що позовні вимоги в цій частині у сумі 39037,82 грн. вірно задоволені судом першої інстанції.

Доводи апелянта щодо посилання на лист № 1205/22 від 03.05.2017р., як на підставу відмови від сплати, суд апеляційної інстанції вважає неправомірним, у зв»язку з тим, що на виконання умов договору при передачі об»єкта від позивача відповідачу було передано всю документацію по об»єкту «Дільниця охолодження шроту на Мелітопольському олійноекстракційному заводі» відповідно до ОСОБА_6 приймання-передачі виконавчої документації від 26.09.2016р., підписаного з боку Генерального підрядника в.о. головного інженеру ОСОБА_6 та з боку Замовника інженером технічного нагляду ОСОБА_9, який наявний у матеріалах справи (т.2, а.с.32).

Посилання апелянта на договір № 06/16 від 15.01.2016р., укладений з ФОП ОСОБА_10, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки він взагалі не підтверджує ніяких обставин, на які посилається апелянт.

Так, предметом даного договору є поставка та передача запчастин до обладнання, однак ні в Договорі, ні в специфікаціях не зазначено, на який об'єкт призначались ці запчастини та до якого саме обладнання.

Посилання апелянта на висновок експертизи та завищення вартості матеріалів і робіт є безпідставним та не може прийнято до уваги, оскільки, по перше, відповідачем належним чином прийнято роботи, підписано ОСОБА_6 виконаних робіт, жодних зауважень не надходило, по друге, після прийняття робіт та підписання актів відповідачем частково сплачено за виконані роботи - 17.11.2016р. перераховано 100 000 грн., що підтверджує погодження з виконаними роботами, по - третє, посилаючись на придбання матеріалів, відповідач не надає ОСОБА_6 приймання-передачі матеріалів ВКФ у формі ТОВ МЕГАПОЛІС.

Також, надані документи по закупкам матеріалів підтверджують тільки закупку, а не передачу ВКФ у формі ТОВ МЕГАПОЛІС та монтаж на об'єкті.

Щодо посилання апелянта на висновок експертного будівельно-технічного дослідження від 30.01.2018р. №3-2018, який наявний у матеріалах справи (т.1, а.с.145-148), суд апеляційної інстанції зазначає, що проведення експертного дослідження в односторонньому порядку, без участі представника позивача та після спливу майже 1,5 року після виконання робіт не може бути належним доказом, оскільки Замовник міг провести будь-які зміни на об'єкті.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що експертне дослідження не є процесуальним доказом, а виступає лише додатковим доказовим навантаженням.

Таким чином, посилання апелянта на даний висновок є безпідставним та жодним чином не спростовує наданих позивачем доказів.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновок суду першої інстанції, а тому підстав для її задоволення не має, оскаржуване рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а відтак повинно бути залишено без змін.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статями 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський олійноекстракційний завод» м.Мелітополь, Запорізька область на рішення господарського суду Запорізької області від 16.05.2018р. у справі № 908/2581/17 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 16.05.2018р. у справі № 908/2581/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів через Донецький апеляційний господарський суд з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 21 серпня 2018 року.

Головуючий О.О. Радіонова

Судді Н.О.Мартюхіна

ОСОБА_3

Надр.5 прим:1 у справу; 1 позивачу;1 відповідачу; 1 ДАГС;1ГСЗО