УХВАЛА

м. Київ

08.08.2018Справа № 910/10370/18
Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М., розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Просвєтової Нелі Вікторівни, м. Рівне

про забезпечення позову у справі

За позовом Фізичної особи-підприємця Просвєтової Нелі Вікторівни, м. Рівне

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Снаб Україна", м. Київ

про стягнення 51 770,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Просвєтова Неля Вікторівна (позивач) звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Снаб Україна" (відповідач) суми (залишку) попередньої оплати вартості товару у розмірі 51 770,00 грн., посилаючись на неналежне виконання відповідачем свого обов'язку щодо поставки обумовленого сторонами товару.

Одночасно з позовною заявою, позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій останній просить суд вжити заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти відповідача, які знаходяться на його рахунках, що відкриті у банківських установах України, зокрема, на поточному рахунку НОМЕР_1 в ПАТ "Ідея Банк", м. Київ, МФО 336310 в межах суми боргу - 51 770,00 грн.

Розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Просвєтової Нелі Вікторівни про забезпечення позову та додані до неї документи, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як передбачено в п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

За приписами чинного процесуального кодексу особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем (відповідачами) дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи щодо забезпечення позову обов'язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв'язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Посилання позивача у своїй заяві про забезпечення позову на ігнорування відповідачем його вимог щодо виконання останнім своїх зобов'язань з повернення перерахованих позивачем грошових коштів, за висновками суду, з урахуванням положень названих вище норм процесуального закону, не можуть слугувати достатньою підставою для вжиття відповідного заходу до забезпечення позову.

Твердження позивача щодо відсутності обумовленого сторонами товару у відповідача, навмисне (як вказує позивач) заволодіння посадовими особами відповідача грошовими коштами позивача та можлива відсутність сплачених позивачем грошових коштів на поточному рахунку відповідача на час ухвалення рішення зі спору, що в подальшому на думку заявника ускладнить виконання рішення суду у даній справі або зробить виконання рішення суду неможливим у встановленому процесуальним законом порядку заявником не доведено та є лише припущенням позивача, які також не можуть слугувати достатньою підставою для вжиття заходів до забезпечення позову.

У даному випадку обставин, з якими процесуальний закон пов'язує можливість вжиття заходів до забезпечення позову судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що заявником у своїй заяві про забезпечення позову не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у зв'язку з чим заява Фізичної особи-підприємця Просвєтової Нелі Вікторівни визнається судом необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Просвєтової Нелі Вікторівни про забезпечення позову відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя C.М. Морозов