ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2018 р. Справа № 922/250/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Ільїн О.В. , суддя Слободін М.М.

секретар судового засідання Кохан Ю.В.

за участю представників:

позивача ОСОБА_1, ордер КВ№043364 від 07.08.2018 в режимі відеоконференції

відповідача ОСОБА_2, ордер ХВ№000347 від 06.08.2018 (копія у справі)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Експотрейд компані" (вх.№1233Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 08.05.18 у справі № 922/250/18 (суддя Калантай М.В., повне рішення складено 18.05.2018)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Експотрейд компані", м. Харків

про стягнення 191780,70 грн, -

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" ПАТ "Українська залізниця", позивач по справі, звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Експотрейд компані" про стягнення 191780,70 грн, з яких: 129574,40 грн штрафу, 62206,30 грн пені, а також про зобов'язання відповідача повернути відремонтовані тягові двигуни РТ-51 зав.№№25378/183, 19370/9397 та ТЕД-ЗУ зав.№44777/478214.

Рішенням господарського суду Харківської області від 08.05.2018 по справі №922/250/18 позов задоволено. Стягнуто з ТОВ "Експотрейд компані" на користь ПАТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" ПАТ "Українська залізниця" - 129574,40 грн штрафу, 62206,30 грн пені, 4638,71 грн судового збору. Зобов'язано ТОВ "Експотрейд компані" повернути ПАТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" відремонтовані тягові двигуни РТ-51 зав.№№25378/183, 19370/9397 та ТЕД-ЗУ зав.№44777/478214.

Відповідач, ТОВ "Експотрейд компані" частково не погодившись з даним рішенням місцевого господарського суду, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення господарського суду Харківської області від 08.05.2018 по справі №922/250/18 скасувати в частині стягнення з ТОВ "Експотрейд компані" пені в сумі 62206,30 грн та прийняти нове, яким відмовити ПАТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" ПАТ "Українська залізниця" у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ТОВ "Експотрейд компані" пені в сумі 62206,30 грн.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається на те, що послуги по капітальному ремонту лінійного обладнання, що є предметом договору, були надані відповідачем в повному обсязі, якісно відповідно до умов договору, а замовником прийнято без зауважень, оскільки позивач прийняв виконані відповідачем в повному обсязі послуги з капітального ремонту, передбачені договором, і зауважень щодо обєму, якості та строкам виконання робіт позивачем на момент здачі робіт заявлено не було. Щодо гарантійних зобовязань між сторонами за спірним договором, які виникають вже після надання капітального ремонту виконавцем, то гарантійний ремонт лінійного обладнання не є предметом договору, а є післяремонтним безоплатним гарантійним обслуговуванням, в звязку з чим суд першої інстанції помилково визначив, що безоплатний гарантійний ремонт є предметом спірного договору та на нього розповсюджується положення п. 7.3 договору. Так, передбачена відповідальність п.7.3 договору не поширюється на зобовязання з післяремонтного безоплатного гарантійного ремонту.

20.06.2018 системою автоматизованого розподілу апеляційних скарг (справ) між суддями для розгляду справи №922/250/18 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Істоміна О.А.; суддя Пелипенко Н.М.; суддя Пушай В.І.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 22.06.2018 у справі №922/250/18 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача та надано позивачу строк до 08.05.2018 для надання відзиву на апеляційну скаргу та доказів надсилання (надання) копії цього відзиву та доданих до нього документів відповідачу.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 06.07.2018 апеляційну скаргу призначено до розгляду на 24.07.2018.

10.07.2018 позивач через засоби поштового звязку надав відзив на апеляційну скаргу, в якому погоджується із висновками суду, визначеними в рішенні господарського суду Харківської області від 08.05.2018 по справі №922/250/18, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Так, позивач наполягає на тому, що відповідач здійснює не після- ремонтне безоплатне гарантійне обслуговування, як це зазначено в апеляційній скарзі, а усуває дефекти капітального ремонту тягових двигунів, за який позивач вже здійснив оплату, а відповідач свої зобовязання по якісному ремонту лінійного обладнання не виконав. При цьому, відповідно за порушення строків надання послуг, у тому числі усунення дефектів ремонту, відповідач зобовязаний сплатити позивачу пеню передбачену п. 7.3.

19.07.2018 від представника позивача, Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця", надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, в якому заявник просив забезпечити проведення відеоконференції у справі №922/250/18 в господарському суді м. Києва, що знаходиться за адресою: 01030, м.Київ, вул. Б.Хмельницького, 44 В.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 20.07.2018 було відмовлено в задоволенні клопотання ПАТ Українська залізниця в особі Регіональної філії Південно-Західна залізниця про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з причини відсутності технічної можливості через зайнятість відповідного залу для іншого судового засідання.

20.07.2018 через відділ документального обігу та контролю Харківського апеляційного господарського суду від відповідача надійшли додаткові пояснення по справі, які фактично підтверджують та повторюють доводи, наведені в апеляційній скарзі. Крім того, заявник надає додаткові пояснення з приводу відзиву на апеляційну скаргу, наданого позивачем. Так, підприємство відповідача зазначає, що договором та додатком до спірного договору №1 чітко визначено, що предметом договору є надання послуг з капітального ремонту в обсязі КР-2, що приймаються та оплачуються відповідачем відповідно до актів приймання-здачі наданих послуг. В подальшому відремонтовані тягові двигуни встановлюються на локомотивах та моторвагонному рухомому складі та експлуатуються замовником. Між сторонами, при цьому, виникають, додаткові гарантійні зобовязання. Тобто гарантійне обслуговування виконавче настає вже після надання капітального ремонту виконавцем. Ані пунктом 1.1 договору, ані додатком №1 до договору «Обсяги та вартість послуг» не встановлено, що усунення дефектів, виявлених після проведеного відповідачем ремонту та/або гарантійне обслуговування охоплюється поняттям послугою капітального ремонту лінійного обладнання.

23.07.2018 позивач, ПАТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця", звернувся до апеляційного господарського суду із заявою про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, в якому зазначив, що через територіальну віддаленість Харківського апеляційного господарського суду від міста Києва та відсутністю у філії коштів на відрядження до м. Харкова, яка викликана скрутним матеріальним становищем, в звязку з чим просить наступні засідання у вказаній справі проводити в режимі відео- конференції.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 24.07.2018 розгляд справи було відкладено на 07.08.2018 та задоволено клопотання позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2018 у зв'язку з відпусткою судді Пелипенко Н.М. та відпусткою судді Пушая В.І. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Істоміна О.А., суддя Ільїн О.В., суддя Слободін М.М.

Заслухавши в судовому засіданні доповідь судді-доповідача, розглянувши матеріали справи, доводи в обґрунтування апеляційної скарги, в межах вимог, передбачених ст. 269 ГПК України, заслухавши в судовому засіданні представників сторін, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

30.12.2015 між позивачем ПАТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" ПАТ "Українська залізниця", як замовником, та відповідачем - ТОВ «Експотрейд Компані», як виконавцем, укладено договір №П3/НРП-152020/НЮ на надання послуг по капітальному ремонту лінійного обладнання, за умовами якого виконавець зобов'язується у 2015 році надати послуги по капітальному ремонту лінійного обладнання, у відповідності обсягів згідно додатку №1 "Обсяги та вартість Послуг", який є невід'ємною частиною договору, а замовник, в свою чергу, - прийняти і оплатити такі послуги.

В 2-му розділі спірного договору сторони визначили положення стосовно якості наданих послуг. Так, виконавець гарантує якість капітального ремонту лінійного обладнання та їх працездатність протягом гарантійного терміну згідно додатку №3 "Перелік гарантійних термінів", який є невід'ємною частиною даного договору, при дотриманні замовником умов експлуатації, а також виконання вимог Правил технічного обслуговування та поточних ремонтів, Інструкцій, технічної й технологічної документації, яка затверджена у встановленому порядку (пункт 2.1 договору).

Гарантії виконавця, та якість капітального ремонту лінійного обладнання визначаються даним договором та "Положенням про порядок подачі в ремонт і видачі з ремонту рухомого складу", затвердженого наказом Міністерства транспорту України №261 від 22.04.2002 (пункт 2.2 договору).

На виявлені замовником дефекти ремонту в гарантійний термін експлуатації складається акт-рекламація (пункт 2.4 договору).

Згідно пункту 6.3.2 договору відповідач зобовязаний надати послуги, якість яких відповідає умовам встановленим розділом 2 цього договору.

При виході з ладу неякісно відремонтованого лінійного обладнання в гарантійний період виконавець сплачує замовнику понесені витрати на усунення дефекту та штраф у розмірі 20% від вартості неякісно відремонтованих складових частин. У разі нанесення виконавцем замовнику збитків внаслідок неякісного ремонту останні стягуються замовником в повному обсязі понад штрафні санкції (пункт 2.6 договору).

Відповідальність сторін визначена у розділі 3 договору №П3/НРП-152020/НЮ, за умовами якого за невиконання чи неналежне виконання зобовязань сторона несе відповідальність згідно з чинним законодавством України та цим договором.

У пункту 7.3 договору сторони закріпили, що виконавець за даним договором за несвоєчасне надання послуг сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на період, за який сплачується пеня, від вартості несвоєчасно наданих послуг.

Порядок взаємодії замовника і виконавця при виникненні дефектів відремонтованого лінійного обладнання в гарантійний термін і ведення претензійної роботи проводиться згідно Положення про порядок подачі в ремонт і видачі з ремонту рухомого складу. Усунення дефектів ремонту виконавцем на місці, в умовах депо, проводиться в термін, який вказується в акті-рекламації та не повинен перевищувати 15 днів. Усунення дефектів ремонту виконавцем в умовах підприємства виконавця, проводиться в термін, який вказується в акті-рекламації та не повинен перевищувати 20 днів (пункт 2.7 договору).

Пунктом 1.1 Положення визначено, що він встановлює основні взаємовідносини між виконавцем та замовником з технічних питань по ремонту та модернізації рухомого складу, його вузлів та агрегатів, що носять загальний характер, і повністю або частково використовуються сторонами як додаток до договору.

Об'єктом ремонту вважається локомотив, секція тепловозу, дизель-поїзд, секція електропоїзду, автомотриса, пасажирський вагон, окремий вузол, агрегат (можливо, при обумовленні в договорі, вагон причіпний або моторний дизель-, електропоїзду), направлені в ремонт або модернізацію у відповідності з укладеним договором (пункт 1.2 Положення).

Згідно з пунктом 5.1 Положення про порядок подачі в ремонт і видачі з ремонту рухомого складу, виконавець гарантує відповідність відремонтованого рухомого складу, вузлів та агрегатів вимогам технічної документації на ремонт та модернізацію, та їх працездатність протягом гарантійного терміну.

Післяремонтний гарантійний термін на рухомий склад встановлюється згідно умов договорів (пункт 5.2 Положення ).

У відповідності до пункту 5.4 Положення, гарантійний термін для відремонтованого рухомого складу обчислюють з моменту вводу (пуску) його в експлуатацію. Гарантійний термін відремонтованих вузлів, агрегатів та електричних машин обчислюється з моменту вводу в експлуатацію, але не пізніше шести місяців з дня одержання їх з ремонтного заводу, при дотриманні Замовником вимог правил їх зберігання.

Згідно з пунктом 5.9 Положення для встановлення причин пошкодження об'єкта ремонту та участі в складанні акта-рекламації виконавець направляє своїх представників.

Пунктом 5.15 Положення передбачено, що при поверненні виконавцю об'єктів ремонту, усунення дефектів проводиться виконавцем в термін не більше 20 робочих днів з моменту їх надходження до виконавця, після чого виконавець безкоштовно повертає об'єкти ремонту замовнику або замінює іншими того ж обсягу ремонту, який був виконаний при плановому ремонті об'єкта.

Разом із основним договором по наданню послуг, між тими сторонами було підписано низку додатків до нього.

Зокрема, відповідно до додатку 1 Обсяги та вартість послуг, відповідач повинен виконати ремонт в об'ємі КР-2 20 тягових двигунів РТ-51, 8 тягових двигунів ТЕД-ЗУ, 5 тягових двигунів 1 ДТ-003.

У додатку 3 "Перелік гарантійних термінів" передбачено гарантійний пробіг 175 тис.км. на тягові двигуни електропоїздів після капітального ремонту КР-2 (пункт 1.1).

Так, матеріалами справи підтверджується, а саме: актами прийому-передачі від 17.02.2016, 01.06.2016, 06.07.2016, 11.08.2016, 02.09.2016, що позивач направив відповідачу для надання послуг з капітального ремонту 20 тягових двигунів РТ-51, 8 тягових двигунів ТЕД-ЗУ, 5 тягових двигунів 1 ДТ-003, в тому числі тяговий двигун ТЕД-ЗУ зав. №44777/478211 (акт від 01.06.2016), тягові двигуни РТ-51 зав. №19370/9397 (акт від 06.07.2016), №25378/183 (акт від 11.08.2016), №31345/4118 (акт від 01.06.2016), №17509/9346 (акт від 06.07.2016).

Відповідач повернув позивачу ту ж кількість відремонтованих тягових двигунів того ж типу, які він одержав від нього для ремонту, а саме: 20 тягових двигунів типу РТ-51, 8 тягових двигунів типу ТЕД-ЗУ, 5 тягових двигунів типу 1 ДТ-003, як передбачено п. 4.10 Положення, що підтверджується актами наданих послуг №10 від 02.06.2016, №15 від 09.08.2016, №17 від 01.09.2016, №21 від 12.10.2016, №27 від 16.11.2016, №29 від 24.11.2016.

Зокрема, згідно умов договору відповідачем проводився ремонт тягових двигунів РТ-51 зав.№№25378/183, 19370/9397, 31345/9346 та ТЕД-ЗУ зав.№44777/478214.

12.10.2016 відповідачем проведено капітальний ремонт тягового двигуна РТ-51 зав. №25378/183, але 15.01.2017 в процесі його експлуатації у гарантійний період виявлений дефект заводського ремонту, який виключив можливість його подальшої експлуатації, а саме, руйнування власного вентилятора тягового двигуна РТ-51 зав. №25378/183 на вагоні №548-10, пробіг після заводського ремонту склав 30 тис.км.

Зазначена подія була відображена сторонами у відповідному акті-рекламації №9 від 22.02.2017, підписаним представниками обох сторін.

12.12.2016 відповідачем проведено капітальний ремонт (КР-2) тягового двигуна РТ-51 зав.№31345/9346, але 20.01.2017 в процесі його експлуатації у гарантійний період виявлений дефект заводського ремонту, який виключив можливість його подальшої експлуатації, а саме, пробій ізоляції головного полюса тягового двигуна РТ-51 зав.№31345/9346 на вагоні №548-06, пробіг після заводського ремонту склав 10тис.км, на підтвердження чого сторони знову підписали акт-рекламацію №10 від 20.02.2017

15.11.2016 відповідачем проведено капітальний ремонт (КР- 2) тягового двигуна РТ-51 зав. №19370/9397, проте 07.03.2017 в процесі його експлуатації у гарантійний період виявлений дефект заводського ремонту, який виключив можливість його подальшої експлуатації, а саме, пробій ізоляції головного полюса тягового двигуна РТ-51 зав. №19370/9397 на вагоні №555-10, пробіг після заводського ремонту склав 47тис.км, що підтверджено відповідним актом-рекламацією №14 від 16.03.2017.

12.10.2016 відповідачем проведено капітальний ремонт (КР-2) тягового двигуна ТЕД-3У зав.№44777/478214, але 02.02.2017 в процесі його експлуатації у гарантійний період виявлений дефект заводського ремонту, який виключив можливість його подальшої експлуатації, а саме, пробій ізоляції головного полюса тягового двигуна ТЕД-3У зав.№44777/478214 на вагоні №060-02, пробіг після заводського ремонту склав 43тис.км (акт-рекламація №8 від 22.02.2017).

В кожному з перелічених актів-рекламацій, які було підписано представниками обох сторін, було визначено, що кожен з випадків виявлення дефекту заводського ремонту стався внаслідок неякісного ремонту, виконаного відповідачем.

Пунктами 16, 17 акті-рекламацій №9 від 22.02.2017, №10 від 20.02.2017, №14 від 16.03.2017, №8 від 22.02.2017 зазначено про необхідність ремонту або заміни вищевказаних тягових двигунів.

Зважаючи на те, що свої зобов'язання за договором відповідач виконав неналежним чином, допустивши неякісний ремонт вищевказаних тягових двигунів, позивач здійснив нарахування відповідачу штрафу в розмірі 129574,40 грн, на підставі пункту 2.6 договору.

Згідно акту приймання-передачі від 16.03.2017 тягові двигуни РТ-51 зав.№№25378/183, 19370/9397 та ТЕД-ЗУ зав.№44777/478214 направлені відповідачу для виконання гарантійного ремонту.

Так, за твердженнями позивача, відповідач був зобов'язаний за власні кошти усунути виявлені дефекти після проведеного капітального ремонту тягових двигунів РТ-51 зав.№№25378/183, 19370/9397 та ТЕД-ЗУ зав.№44777/478214 в термін не більше 20 робочих днів з моменту надходження тягових двигунів на TOB "Експотрейд компані", тобто до 13.04.2017, включно, як то визначено у пункту 2.7 спірного договору, а також в пункті 5.12 Положення.

Однак, станом на дату звернення позивача до господарського суду, відповідач не відремонтував та не повернув позивачу вищевказані тягові двигуни.

З урахуванням того, що відповідач порушив строк виконання зобов'язання, а саме: несвоєчасно надав послуги по виконанню гарантійного ремонту тягових двигунів РТ-51 зав.№№25378/183, 19370/9397 та ТЕД-ЗУ зав.№44777/478214, позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 62206,30грн у відповідності до пункту 7.3 договору.

Проте, відповідач від сплати вищевказаних 129574,40 грн штрафу та 62206,30 грн пені у добровільному порядку відмовився, що і стало причиною звернення позивача до господарського суду Харківської області з даним позовом.

Господарський суд Харківської області, задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі зазначив, що позивачем було здійснено неякісний капітальний ремонт двигунів РТ-51 зав. №№25378/183, 19370/9397, 31345/9346 та ТЕД-ЗУ зав.№44777/478214, що підтверджується наявними у справі актами-рекламаціями, підписаними представниками обох сторін. За умовами пункту 2.6 договору відповідач зобов'язаний сплатити позивачу штраф у розмірі 20% від вартості неякісно відремонтованих складових частин. У зв'язку з цим, позивач правомірно заявив до стягнення вимоги про стягнення штрафу. Також судом встановлено порушення відповідачем умов пункту 2.7 договору щодо здійснення усунення виявлених дефектів у 20-денний термін, в звязку з чим позивач правомірно заявив до стягнення суму пені, передбаченої пунктом 7.3 договору, що нарахована ним за період з 14.04.2017 по 14.10.2017.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи у апеляційному порядку оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача з огляду на таке.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно приписів статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як вже зазначалось, згідно з пунктом 5.1 Положення, виконавець гарантує відповідність відремонтованого рухомого складу, вузлів та агрегатів вимогам технічної документації на ремонт та модернізацію, та їх працездатність протягом гарантійного терміну, при умовах виконання замовником вимог по їх технічному обслуговуванню та експлуатації, викладених в Правилах ремонту, інструкціях та іншій нормативно-технічній документації, затвердженій у встановленому порядку.

Післяремонтний гарантійний термін на рухомий склад встановлюється згідно умов договорів (пункт 5.2 Положення ).

У відповідності до пункту 5.4 Положення, гарантійний термін для відремонтованого рухомого складу обчислюють з моменту вводу (пуску) його в експлуатацію. Гарантійний термін відремонтованих вузлів, агрегатів та електричних машин обчислюється з моменту вводу в експлуатацію, але не пізніше шести місяців з дня одержання їх з ремонтного заводу, при дотриманні Замовником вимог правил їх зберігання.

Згідно з пунктом 5.9 Положення для встановлення причин пошкодження об'єкта ремонту та участі в складанні акта-рекламації виконавець направляє своїх представників.

Представник виконавця повинен мати посвідчення відрядженого, доручення або телеграфне підтвердження на право участі в розслідуванні та складанні акта-рекламації по конкретному об'єкту.

Акт-рекламація складається по встановленій додатком до договору формі в термін не більше п'яти робочих днів з моменту прибуття до замовника представника виконавця та представника заводу, який проводив ремонт вузла або агрегата по кооперації (якщо останній викликався).

У випадку розбіжностей у питанні про причини виникнення дефекту або місце його усунення представник виконавця підписує акт-рекламацію із зауваженням про незгоду з висновками замовника та викладає свою окрему думку із зазначенням причинного зв'язку між порушенням правил експлуатації і утримання тягового рухомого складу та виникнення дефектів ( пункт 5.10 Положення").

Якщо між представниками виконавця та замовника при складанні акта-рекламації не досягнуто згоди щодо причин виникнення дефекту і визначення винної сторони, то депо замовника протягом трьох робочих днів з моменту оформлення акта-рекламації усі рекламаційні матеріали передає на розгляд відповідної служби. Служба протягом 10 робочих днів вирішує спірне питання з виконавцем. При недосягненні згоди служба звертається за експертним висновком до вищого навчального закладу залізничного транспорту, який протягом місяця повинен на підставі розгляду рекламаційного матеріалу та чинних нормативних документів дати свій обґрунтований висновок. Результати експертного висновку розглядаються між службою та виконавцем. В разі недосягнення згоди матеріали передаються на спільний розгляд Укрзалізниці та ДХК Укрзалізреммаш, а при недосягненні згоди між ними, депо за вказівкою Головного управління локомотивного господарства чи Головного пасажирського управління Укрзалізниці передає матеріали до суду згідно з чинним законодавством. Усі витрати з урахуванням витрат на експертну оцінку сплачує сторона, яка визнана винною ( п. 5.16 Положення).

Матеріали справи свідчать, що позивачем було здійснено неякісний капітальний ремонт двигунів РТ-51 зав. №№25378/183, 19370/9397, 31345/9346 та ТЕД-ЗУ зав.№44777/478214, що підтверджується наявними у справі актами-рекламаціями, підписаними представниками обох сторін.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Крім того, як вже зазначалось за умовами пункту 2.6 договору відповідач зобов'язаний сплатити позивачу штраф у розмірі 20% від вартості неякісно відремонтованих складових частин, в звязку з чим позивач правомірно заявив до стягнення вимоги про стягнення штрафу в сумі 129574,40 грн, які визнав та задовольнив суд першої інстанції і з чим погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

За умовами статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, зважаючи на наявність порушення відповідачем умов пункту 2.7 спірного договору щодо здійснення усунення виявлених дефектів у 20-денний термін, то позивач правомірно заявив до стягнення суму пені в розмірі 62206,30 грн, передбаченої пунктом 7.3 договору, що нарахована ним за період з 14.04.2017 по 14.10.2017, що було визнано судом першої інстанції і з цим висновком також погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

З приводу доводів апеляційної скарги відповідача, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Стосовно твердження відповідача в апеляційній скарзі, що послуги по капітальному ремонту лінійного обладнання, що є предметом договору були надані виконавцем в повному обсязі, якісно відповідно до умов договору, а замовником прийняті без зауважень, спростовуються наступним.

Так, відповідно до частини 3 статті 853 Цивільного кодексу України, якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника.

Оскільки в момент приймання-здавання наданих послуг неможливо було встановити та виявити приховані дефекти ремонту вищезазначених тягових двигунів, тому згідно ч. З ст. 853 ЦК України та умов договору після виявлення таких дефектів позивач повідомив відповідача про дані обставині.

Виявлені дефекти ремонту в гарантійний термін експлуатації в наслідок неякісного ремонту на ТОВ «Експотрейд Компані», - відображені в актах-рекламаціях, як то передбачено пунктом 2.7 договору. Вказані акти рекламації було складено з уповноваженим представником відповідача ОСОБА_3 та підписано без жодних зауважень. Тобто, розбіжностей у питанні про причини виникнення дефекту, а саме неякісний ремонт виконавцем тягових двигунів згідно договору, у сторін не виникло.

Отже, свої зобовязання, що передбачені п. 6.3.2 договору, по наданню послуг по якісному капітальному ремонту тягових двигунів відповідач не виконав, тому що послуги по ремонту вказаних тягових двигунів виконав неякісно з дефектами, що позбавило підприємство позивача можливості використовувати дане обладнання за призначенням. А твердження відповідача, що послуги по капітальному ремонту лінійного обладнання були надані ТОВ «Експотрейд Компані» в повному обсязі, якісно відповідно до умов договору, спростовується матеріалами справи.

Також, необхідно зазначити, що пунктами 16, 17 актів-рекламацій №8 від 22.02.2017, №9 від 22.02.2017, №14 від 16.03.2017 передбачено, що відповідач зовязаний відремонтувати тягові двигуни зав. №44777/478214, №25378/183, №19370/9397, місце усунення дефектів, хто усуває і за чий рахунок - ТОВ Експотрейд компані» за власний рахунок на підставі договору і згідно акту прийому-передачі від 16.03.2017, позивачем передано в ремонт, а відачем прийнято зазначені тягові двигуни.

Тобто, відповідач визнав факт неякісного ремонту вказаних тягових двигунів згідно договору та зобовязаний був усунути дефекти ремонту в строки передбачені умовами договору.

Враховуючи викладене, відповідач здійснює не післяремонтне безоплатне гарантійне обслуговування, як зазначає в апеляційній скарзі, а усуває дефекти капітального ремонту вказаних тягових двигунів, за який позивач вже здійснив оплату, а відповідач свої зобовязання по якісному ремонту лінійного обладнання не виконав.

Також, апеляційний господарський суд вважає за необхідне зауважити на тому, що як вже було зазначено, усунення дефектів ремонту не повинен перевищувати 20 днів, тобто відповідач згідно пункту 2.7 договору повинен був до 13.04.2017 усунути дефекти ремонту тягових двигунів, які були йому передані в ремонт згідно акту прийому-передачі від 16.03.2017. Проте, відповідач не спростовує той факт, що його підприємство так і не усунуло дефекти даних тягових двигунів та досі не повернуло їх позивачу, чим позбавляє позивача права користуватися обладнанням за призначенням.

Стосовно твердження відповідача в апеляційній скарзі про якісне виконання ним та в повному обсязі основного зобовязання за спірним договором, та про те, що в подальшому між сторонами вже виникли додаткові гарантійні зобовязання, то колегія суддів апеляційної інстанції їх також вважає безпідставними з огляду на таке.

Аналізуючи положення укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що предметом договору є одне зобовязання - виконати якісний ремонт тягових двигунів, яке відповідач не виконав і в подальшому в строки передбачені договором і узгодженні сторонами (розумні строки) дефекти ремонту не усунув.

Відповідно, порушення відповідачем строку усунення дефектів за своєю суттю є порушенням строків надання послуг в розумінні умов договору.

Отже, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що усунення дефектів, виявлених після проведеного відповідачем ремонту, охоплюється поняттям Послуга по капітальному ремонту лінійного обладнання (пункт 1.1 договору) .

В апеляційній скарзі заявник безпідставно зазначає, що судом при винесенні рішення помилково визначено, що відповідальність встановлена п. 7.3 договору за прострочення виконання Послуг з капітального ремонту не може бути застосована за порушення строків гарантійного обслуговування. Також заявник стверджує, що ані законом, ані договором не встановлена відповідальність за прострочення здійснення безоплатного гарантійного ремонту.

Однак, слід зазначити, що відповідач ігнорує докази, які наявні в матеріалах справи, в тому числі акти-рекламації №8 від 22.02.2017, №9 від 22.02.2017, №14 від 16.03.2017 якими визначено, ТОВ «Експотрейд компані» усуває дефекти власного ремонту (п. 15, п. 16, п. 17), за яким позивачем вже давно здійснена оплата, а не здійснює безоплатне гарантійне обслуговування.

Тобто, підписуючи договір, відповідач взяв на себе зобовязання надавати якісні послуги (п. 6.3.2), усувати дефекти ремонту в строки передбачені п. 2.7 та відповідальність в разі порушення строків надання послуг, в тому числі порушення строків усунення дефектів ремонту.

Таким чином, як чинним законодавством так і договором передбачена відповідальність за порушення строків виконання зобовязання. Оскільки відповідач взяв на себе зобовязання щодо здійснення усунення виявлених дефектів ремонту у 20-денний термін, то відповідно за порушення строків виконання даного зобовязання передбачена відповідальність як п. 7.3 договору, так і ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України.

Стосовно подання відповідачем до суду апеляційної інстанції додаткових доказів, то колегія суддів зазначає, що наведені відповідачем обставини не є поважними і винятковими, та не підтверджують неможливість своєчасного надання актів приймання з капітального ремонту рухомого складу, вузлів та агрегатів до суду першої інстанції, а, отже, не підлягають розгляду та оцінці в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені заявником апеляційної скарги, у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Вищевикладені обставини справи спростовують доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, та на які він посилається як на підставу скасування рішення суду, а тому відхиляються судом.

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується з висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить, а доводи заявника апеляційної скарги по суті скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Керуючись статтями 129, 269, п.1, ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Експотрейд компані" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 08.05.2018 у справі №922/250/18 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 13.08.2018.

Головуючий суддя Істоміна О.А.

Суддя Ільїн О.В.

Суддя Слободін М.М.