ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2018 року

м. Одеса

Справа № 923/362/18

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: С.В. Таран,

Суддів: Л.В. Поліщук, Т.А. Величко,

при секретарі судового засідання В.Ю. Лук’ященко,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Роздольне"

на рішення Господарського суду Херсонської області, прийняте суддею Ю.В. Гридасовим, 07.06.2018, м. Херсон, повний текст складено 11.06.2018,

у справі №923/362/18

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Юнікон"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Роздольне"

про стягнення 18221,50 грн

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018р. Приватне акціонерне товариство "Юнікон" (далі - ПрАТ "Юнікон") звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Роздольне" (далі – ТОВ "Роздольне") про стягнення з останнього на користь позивача 18221,50 грн, з яких: 17820 грн - основний борг та 401,50 грн - 3% річних.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем прийнятих на себе зобов’язань за договором №УС-01/000001 від 10.04.2017, укладеним між сторонами.

За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 14.05.2018 відкрито провадження у справі №923/362/18.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 07.06.2018 у справі №923/362/18 (суддя Ю.В. Гридасов) позовні вимоги задоволено частково: стягнуто з ТОВ "Роздольне" на користь ПрАТ "Юнікон" 17820 грн збитків та 1723,18 грн судового збору; в задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Судове рішення в частині задоволення позовних вимог мотивоване доведеністю позивачем факту неналежного виконанням відповідачем прийнятих на себе зобов’язань за договором №УС-01/000001 від 10.04.2017; в частині відмови обгрунтовано тим, що відповідно до умов вказаного договору відповідачем прострочено виконання негрошового зобов’язання, що унеможливлює застосування до нього приписів статті 625 Цивільного кодексу України.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ТОВ "Роздольне" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Херсонської області від 07.06.2018 у справі №923/362/18 в частині стягнення з відповідача на користь позивача 17820 грн збитків та 1723,18 грн судового збору скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Зокрема, скаржник в апеляційній скарзі зазначає про те, що позивачем недоведено порушення відповідачем своїх зобов'язань під час виконання договору №УС-01/000001 від 10.04.2017, оскільки підстави, передбачені чинним законодавством для виникнення у ТОВ “Роздольне” зобов'язань перед позивачем по оплаті

вартості тари, в тому числі на умовах договору №УС-01/000001 від 10.04.2017, яким не було узгоджено умови повернення (строк, термін, кількість тощо) або сплати вартості зворотньої тари, відсутні. Крім того, апелянт також вказує на те, що ТОВ "Роздольне" прийняло сировину та повернуло зворотню тару у кількості 6085 таромісць, що підтверджується товарно-транспортними накладними.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 16.07.2018 у складі колегії суддів: головуючого судді Таран С.В., суддів Мишкіної М.А., Будішевської Л.О. за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження.

30.07.2018 Одеським апеляційним господарським судом отримано відзив на апеляційну скаргу від ПрАТ "Юнікон", в якому останнє висловило заперечення щодо задоволення апеляційної скарги. Зокрема, позивач вважає безпідставними доводи апеляційної скарги, оскільки у позивача існує невідповідність між кількістю ящиків, переданих на зберігання, та кількістю ящиків, повернутих зі зберігання у вигляді різниці.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 27.07.2018 справу №923/362/18 призначено до розгляду на 14.08.2018 о 10:30 год.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду №1035 від 13.08.2018 у зв`язку з перебуванням суддів Л.О. Будішевської та М.А. Мишкіної у відпустці, відповідно до підпункту 17.4, підпункту 17 пункту 1 розділу XI “Перехідні положення” Господарського процесуального кодексу України, підпунктів 2.3.25, 2.3.50 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду в Одеському апеляційного господарському суді призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №923/362/18.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.08.2018 для розгляду апеляційної скарги по справі №923/362/18 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя С.В. Таран, судді: Л.В. Поліщук, Т.А. Величко.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 13.08.2018 у визначеному складі суддів справу №923/362/18 прийнято до свого провадження.

У судовому засіданні 14.08.2018 представники сторін участі не брали, хоча були належним чином сповіщені про час та місце його проведення, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 128-130), при цьому і позивач, і відповідач надіслали на адресу суду клопотання, в яких просили розгляд справи провести без участі їх представників (а.с.143, 145-146).

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

10.04.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Роздольне" («виконавець») та Приватним акціонерним товариством "Юнікон" («замовник») укладено договір про надання послуг по переробці давальницької сировини та відповідальному зберіганню готової продукції №УС-01/000001 (далі – договір №УС-01/000001 від 10.04.2017), за умовами якого замовник доручає, а виконавець зобов’язується виконати, |відповідно до умов даного послуги по переробці давальницької сировини у готову продукцію, а замовник зобов'язується забезпечити виконавця сировиною, прийняти готову продукцію і оплатити вартість послуг виконавця.

Сторони по договору визначили, що терміни які використовуються у даному договорі мають наступне значення: переробка сировини - це процес приймання-передачі сировини по кількості та якості від замовника до виконавця, видалення плодоніжки, видалення не кондиційної сировини, миття сировини, 1QF заморожування сировини, сортування та калібрування готової продукції згідно з вимогами замовника, скасування готової продукції у тару згідне з вимог замовника; фактична норма втрат - це різниця між вагою сировини, яку замовник передав виконавцю на підставі акта приймання-передачі сировини та вагою готової продукції, яку отримав замовник на підставі акта прийому-передачі готової продукції; втрати відбуваються за рахунок видалення некондіційної сировини та природнього спаду сировини при заморожуванні (пункт 1.1 договору №УС-01/000001 від 10.04.2017).

Відповідно до пункту 1.1.1 договору №УС-01/000001 від 10.04.2017 перелік та вартість послуг виконавця вказуються у додатку №1 до даного договору, яка є невід’ємною частиною договору.

Виготовлення готової продукції здійснюється з давальницької сировини замовника, найменування, кількість і якість сировини, визначаються в актах приймання-передачі сировини; при необхідності сторони складають додаткові угоди та специфікації, які являються невід’ємною частиною даного договору (пункт 1.2 договору №УС-01/000001 від 10.04.2017).

Згідно з пунктом 1.4 договору №УС-01/000001 від 10.04.2017 поставка сировини замовником відбувається за графіком, який сторони письмово узгоджують не менше ніж за сім календарних днів до початку поставки. Незначне коригування узгодженого графіку можливо у строк не пізніше ніж за 3 календарних днів до початку поставки. Зміна графіка постачальника оформляється письмово та узгоджується обома сторонами. Передача сировини здійснюється партіями на підставі акту приймання-передачі сировини. Сторони домовились вважати партією сировини кількість сировини, що передав замовник для переробки виконавцю на протязі одного робочого дня у одному транспортному засобі. Давальницька сировина передається замовником виконавцю у ящиках. Кількість та найменування ящиків відображається у видаткових накладних. Повернення ящиків для сировини відбувається на підставі видаткової накладної (повернення) одразу після заморожування кожної партії сировини.

В силу пункту 1.5 договору №УС-01/000001 від 10.04.2017 загальна вартість цього договору становить 500000 грн.

У пунктах 2.1, 2.2 договору №УС-01/000001 від 10.04.2017 сторонами узгоджено, що вартість послуг виконавця вказана у додатку №1 даного договору, підписаного обома сторонами. Усі ціни та доповнення дійсні з дати підписання додаткових угод обома сторонами; оплата за послуги виконавця з переробки сировини здійснюється замовником на підставі підписаного обома сторонами акта прийому-передачі послуг виконавця з переробки сировини протягом 2 календарних дні.

Тара, що передається замовником одночасно з сировиною за даним договором, не входить до вартості сировини та є зворотньою (пункт 5.1 договору №УС-01/000001 від 10.04.2017).

Відповідно до пункту 6.1 договору №УС-01/000001 від 10.04.2017 у випадку порушення своїх зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним в Україні законодавством; порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами (отримання оригіналу договору, підписаного обома сторонами) і діє до 31.12.2018 (пункт 9.1 договору №УС-01/000001 від 10.04.2017).

На виконання умов вказаного договору, що не заперечується ні позивачем, ні відповідачем, замовник передав виконавцю 3500 штук пластикових ящиків багаторазового використання (далі –пластикові ящики), розміром (600*400*115), загальною вартістю 210000 грн, про що свідчить акт приймання-передачі на відповідальне зберігання №1 від 17.05.2017.

Згідно з актом приймання-передачі з відповідального зберігання №7 від 21.06.2017 відповідачем було повернуто позивачу 3203 штук пластикових ящиків, розміром (600*400*115), загальною вартістю 192180 грн.

09.08.2017 позивач звернувся до відповідача з претензією №274-УСтаІ/ЮрВ, в якій, зокрема, просив останнього відшкодувати йому частину вартості неповернутих зі зберігання пластикових ящиків у кількості 297 штук у сумі 17820 грн. Однак вказана претензія листом №32 від 15.09.2017 була залишена відповідачем без задоволення.

Предметом спору у даній справі є вимога позивача про стягнення з відповідача 18221,50 грн, з яких: 17820 грн- основний борг та 401,50 грн- 3% річних, нарахованих за несвоєчасне виконання ТОВ "Роздольне" прийнятих на себе зобов'язань за період з 04.08.2017 по 05.05.2018.

Задовольняючи частково позовні вимоги місцевий господарський суд послався на доведеність позивачем факту неналежного виконанням відповідачем прийнятих на себе зобов’язань за договором №УС-01/000001 від 10.04.2017, а в частині відмови у задоволенні решти позовних вимог зазначив, що спірні правовідносини не є грошовими зобов’язаннями, що унеможливлює задоволення позовних вимог про стягнення 3% річних.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком місцевого суду з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1)договори та інші правочини; 2)створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3)завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4)інші юридичні факти.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України унормовано, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у статті 16 Цивільного кодексу України, договором або іншим законом.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

В силу статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частиною першою статті 22 Цивільного кодексу України, що кореспондується з положеннями частини першої статті 224 Господарського кодексу України, визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За змістом частини другої статті 224 Господарського кодексу України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. Відповідно до частини другої статті 22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

З огляду на положення статті 22 Цивільного кодексу України, статей 224, 225 Господарського кодексу України для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв’язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства (частина перша статті 225 Господарського кодексу України).

Сторонами у пункті 5.1 договору №УС-01/000001 від 10.04.2017 визначено, що тара, яка передається замовником одночасно з сировиною, є зворотньою.

Протиправна поведінка відповідача полягає в тому, що отримавши товар разом зі зворотною тарою, він на вимогу замовника не повернув її в повному обсязі, як то передбачено умовами договору №УС-01/000001 від 10.04.2017. Збитки полягають у вартості втраченого майна, яка визначена сторонами у акті приймання-передачі на відповідальне зберігання №1 від 17.05.2017 у розмірі заставної вартості переданих виконавцю ящиків. Наявний також причинний зв'язок між протиправною поведінкою ТОВ "Роздольне" щодо втрати ним зворотної тари та понесеними збитками. При цьому, останнім не надано жодного доказу на підтвердження відсутності його вини у порушенні зобов'язання.

За таких обставин, місцевим господарським судом правомірно задоволено позовні вимоги в частині стягнення з ТОВ "Роздольне" на користь ПрАТ "Юнікон" 17820 грн збитків.

Обгрунтовано відмовлено Господарським судом Херсонської області і в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача 401,50 грн 3% річних, оскільки відповідачем прострочено виконання негрошового зобов’язання, що виключає можливість застосування до спірних правовідносин відповідальності, визначеної статтею 625 Цивільного кодексу України, за порушення грошового зобов'язання.

Доводи скаржника про те, що ТОВ "Раздольне" у період з 02.06.2017 по 10.06.2017 прийняло сировину (полуниці свіжа, що надходила у тарі ПрАТ "Юнікон") та повернуло зворотню тару у кількості 6085 таромісць, що підтверджується товарно-транспортними накладними, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки із змісту наявних у матеріалах справи товарно-транспортних накладних (а.с.81-100), які були додані до відзиву на позов, не вбачається факт отримання позивачем від відповідача ящиків у визначеній кількості. Зазначені товарно-транспортні накладні взагалі не містять інформації щодо тари, в якій здійснювалось перевезення вантажу.

Перевіривши відповідно до статті 270 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції об'єктивно розглянув у судовому процесі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, врахував положення статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України у зв’язку із чим дійшов обґрунтованого висновку щодо часткового задоволення позовних вимог.

Інші доводи скаржника, що грунтуються на недоведенності позивачем порушення відповідачем зобов'язань з боку ТОВ "Роздольне" не спростовують висновків суду першої інстанції. Колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обгрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (див. рішення у справі "Серявін та інші проти України" від10.02.2010 п.58).

Твердження апелянта про порушення Господарським судом Херсонської області норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення від 07.06.2018 не знайшли свого підтвердження, у зв’язку з чим підстав для зміни чи скасування цього рішення колегія суддів не вбачає.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Роздольне" залишити без задоволення, рішення Господарського суду Херсонської області від 07.06.2018 у справі №923/362/18 - без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Роздольне".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України, виключно у випадках, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 14.08.2018.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя Л.В. Поліщук

Суддя Т.А. Величко