КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2018 р. Справа№ 910/22297/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шаптали Є.Ю.

суддів: Гончарова С.А.

Скрипки І.М.

при секретарі Майданевич Г.А.

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 07.08.2018р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Міністерства юстиції України та Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

на рішення Господарського суду міста Києва від 10.05.2018 (повний текст складено 24.05.2018)

у справі № 910/22297/17 (суддя Т.М.Ващенко )

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

до 1. Міністерства юстиції України

2. Головного управління Державної казначейської служби України

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

про стягнення 1 777 866,85 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.05.2018 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" грошові кошти в розмірі 1 777 866,85 грн. в рахунок відшкодування шкоди, завданої незаконними діями Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, відповідач-1 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 10.05.2018 у справі № 910/22297/17 та прийняти постанову, якою в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" відмовити повністю.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом позовні вимоги задоволені, через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга має бути задоволена, а рішення місцевого господарського суду має бути скасоване та прийняте нове рішення про відмову в задоволення позовних вимог.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Міністерства юстиції України 06.06.2018 передано на розгляд судді Київського апеляційного господарського суду Шапталі Є.Ю., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Шаптала Є.Ю., судді Гончаров С.А., Скрипка І.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.06.2018 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України, розгляд справи призначено на 25.07.2018.

Також не погоджуючись з рішення суду першої інстанції Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 10.05.2018 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" відмовити повністю.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом позовні вимоги задоволені, через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга має бути задоволена, а рішення місцевого господарського суду має бути скасоване та прийняте нове рішення про відмову в задоволення позовних вимог.

Відповідно до протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 06.06.2018 передано на розгляд судді Київського апеляційного господарського суду Шапталі Є.Ю., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Шаптала Є.Ю., судді Гончаров С.А., Скрипка І.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.06.2018 апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Господарського суду міста Києва від 10.05.2018 по справі № 910/22297/17 залишено без руху, надано скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.

20.06.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві надійшов відзив на апеляційну скаргу.

20.06.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

25.06.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від представника Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшла заява про усунення недоліків, зазначених в ухвалі Київського апеляційного господарського суду від 11.06.2018, а саме: платіжні доручення по сплаті судового збору у розмірі 40 002,00 грн.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.06.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Господарського суду міста Києва від 10.05.2018 у справі № 910/22297/17, прийняти до спільного розгляду апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Господарського суду міста Києва від 10.05.2018 у справі № 910/22297/17 з апеляційною скаргою Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України № 910/22297/17/20.3-03 від 05.06.2018 на рішення Господарського суду міста Києва від 10.05.2018, розгляд справи № 910/22297/17 призначено на 25.07.2018.

26.06.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

05.07.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.07.2018 оголошено перерву в судовому засіданні до 07.08.2018.

06.08.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшли пояснення по справі.

В судовому засіданні 07.08.2018 представник Міністерства юстиції України підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 10.05.2018 у справі № 910/22297/17, також підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

В судовому засіданні 07.08.2018 представник Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 10.05.2018 у справі № 910/22297/17, також підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі Міністерства юстиції України.

В судовому засіданні 07.08.2018 представник позивача заперечив проти доводів викладених в апеляційних скаргах з урахуванням відзивів на апеляційні скарги та пояснень по справі та просив відмовити в їх задоволенні, а рішення Господарського суду міста Києва від 10.05.2018 у справі № 910/22297/17 залишити без змін.

В судове засідання 07.08.2018 відповідач - 2 своїх представників не направив, причини неявки суду не повідомлені, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Через канцелярію суду заяв та клопотань не подавав.

Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов'язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

При цьому, положеннями вказаної статті передбачено право, а не обов'язок суду відкласти апеляційний розгляд справи.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку, дотримання якого є процесуальною гарантією дотримання прав сторін спору.

Дослідивши матеріали справи, з метою дотримання розумних процесуальних строків розгляду апеляційних скарг на ухвалу місцевого господарського суду, суд апеляційної інстанції вважає можливим розглянути справу за відсутності представників відповідача-2.

Згідно з частиною першою статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права приходить до висновку про те, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги встановив, що рішенням Господарського суду міста Києва від 19.08.2015 у справі № 910/13862/15 в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРБІЗНЕСКОНСАЛТ" до Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСПОРТНІ АВТОМАТИЗОВАНІ СИСТЕМИ" про стягнення 1.033.270,08 дол. США, що еквівалентно 21.956 989,20 грн. відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015 у справі № 910/13862/15 рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2015 по справі № 910/13862/15 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 1 998 634,84 дол. США, що станом на день звернення позивача з позовом (20.05.2015) еквівалентно 21 008 490 (двадцять один мільйон вісім тисяч чотириста дев'яносто) грн. 35 коп. заборгованості і стягнення із відповідачів солідарно 10000 доларів, що станом на день звернення позивача з позовом (20.05.2015) еквівалентно 212 500 (двісті дванадцяти тисячам п'ятистам) грн. 00 коп. заборгованості та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити, а в решті рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2015 по справі № 910/13862/15 - залишено без змін.

Викладено резолютивну частину рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2015 по справі № 910/13862/15 в наступній редакції:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Нестерівський, 3-5; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю " ІНТЕРБІЗНЕСКОНСАЛТ " (01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, 47; ) 988 634 (дев'ятсот вісімдесят вісім тисяч шістсот тридцять чотири) доларів США 84 центи, що станом на 20.05.2015 еквівалентно сумі заборгованості у розмірі 21 008 490 (двадцять один мільйон вісім тисяч чотириста дев'яносто) грн. 35 коп.

3. Стягнути солідарно з публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Нестерівський, 3-5; ) та товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортні автоматизовані системи" (01004, м. Київ, вул. Крутий узвіз, 6/2, літера А; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРБІЗНЕСКОНСАЛТ" (01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, 47; ) 10 000 (десять тисяч) доларів США, що станом на 20.05.2015 еквівалентно сумі заборгованості в розмірі 212 500 (двісті дванадцять тисяч п'ятсот) 00 грн. 00 коп.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5.Стягнути з публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Нестерівський, 3-5; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю " ІНТЕРБІЗНЕСКОНСАЛТ " (01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, 47; ) судовий збір за подачу позову в розмірі 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп., 80 390 (вісімдесят тисяч триста дев'яносто) грн. 00 коп. судового збору за подачу апеляційної скарги та 400 000 (чотириста тисяч) грн. 00 грн. понесених адвокатських витрат.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.02.16. у справі № 910/13862/15 Постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015. у справі № 910/13862/15 змінено. Пункт 2 частини 3 резолютивної частини постанови Київського апеляційного господарського суду від 29.10.15. викладено в такій редакції:

"2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Нестерівський, 3-5; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" (01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, 47; ) 14 183 629 (чотирнадцять мільйонів сто вісімдесят три тисячі шістсот двадцять дев'ять) грн. 97 коп., що станом на 20.05.2015 еквівалентно сумі заборгованості у розмірі 32 820 321 (тридцять два мільйони вісімсот двадцять тисяч триста двадцять один) рубль РФ 10 коп. ". У решті вимог про стягнення основного боргу відмовити.

Пункт 3 частини 3 резолютивної частини постанови Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015 скасувати та прийняти нове рішення: у позові до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортні автоматизовані системи" відмовити.

Частину 4 резолютивної частини постанови Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015 щодо розподілу судових витрат викласти в такій редакції:

"Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Нестерівський, 3-5; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" (01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, 47; ) 48 720 (сорок вісім тисяч сімсот двадцять) грн витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви, 53 593 (п'ятдесят три тисячі п'ятсот дев'яносто три) грн. 34 коп. - за подання апеляційної скарги."

В решті постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015 у справі №910/13862/15 залишено без змін.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" (01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, 47; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Нестерівський, 3-5; ) 29 232 грн. витрат зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

25.02.2016. Господарським судом міста Києва на виконання постанови Вищого господарського суду України від 18.02.2016 у справі № 910/13862/15 видано наступні накази:

- про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Нестерівський, 3-5; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" (01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, 47; ) 14 183 629 (чотирнадцять мільйонів сто вісімдесят три тисячі шістсот двадцять дев'ять) грн. 97 коп., що станом на 20.05.15. еквівалентно сумі заборгованості у розмірі 32 820 321 (тридцять два мільйони вісімсот двадцять тисяч триста двадцять один) рубль РФ 10 коп.;

- про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" (01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, 47; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Нестерівський, 3-5; ) 29 232 грн. витрат зі сплати судового збору за подання касаційної скарги;

- про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Нестерівський, 3-5; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" (01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, 47; ) 48 720 (сорок вісім тисяч сімсот двадцять) грн. витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви, 53 593 (п'ятдесят три тисячі п'ятсот дев'яносто три) грн. 34 коп. - за подання апеляційної скарги.

Постановою відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 02.03.2016 відкрито виконавче провадження № 50366945 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 25.02.2016 № 910/13862/15 про стягнення Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Нестерівський, 3-5; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" (01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, 47; ) 14 183 629 (чотирнадцять мільйонів сто вісімдесят три тисячі шістсот двадцять дев'ять) грн. 97 коп., що станом на 20.05.2015 еквівалентно сумі заборгованості у розмірі 32 820 321 (тридцять два мільйони вісімсот двадцять тисяч триста двадцять один) рубль РФ 10 коп.

Також встановлено, що Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" направило Товариству з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" заяву № 10/582 від 09.03.2016 про зарахування. В заяві про зарахування вказано, що ТОВ "Інтербізнесконсалт" має зобов'язання перед ПАТ "Укрнафта" по сплаті грошових коштів на загальну суму 480388,66 грн. у зв'язку з постановою Вищого господарського суду України від 18.02.2016 у справі № 910/13862/15, якою скасовано постанову апеляційного суду в частині стягнення з ПАТ "Укрнафта" витрат на послуги АО "Мельниченко, Чайка та Партнери", а також частини присуджених витрат зі сплати судового збору, та враховуючи той факт, що ПАТ "Укрнафта" на час заяви вже виконало постанову апеляційного суду в цій частині, кошти в сумі 451156,66 грн. підлягають поверненню ПАТ "Укрнафта". Згідно з постановою ВГСУ ТОВ "Інтербізнесконсалт" повинне сплатити на користь ПАТ "Укрнафта" 29232,00 грн. витрат зі сплати судового збору за подання касаційної скарги. ПАТ "Укрнафта" на підставі постанови ВГСУ має сплатити на користь ТОВ "Інтербізнесконсалт" 14183629,97 грн. В зв'язку з наведеним на підставі ст. 203 ГК України, ст. 601 ЦК України, враховуючи зустрічність, однорідність зобов'язань (вимог) та настання строку їх виконання, ПАТ "Укрнафта" заявляє про зарахування зобов'язань ПАТ "Укрнафта" по виплаті ТОВ "Інтербізнесконсалт" заборгованості за постановою ВГСУ в загальній сумі 480388,66 грн. в рахунок зобов'язань ТОВ "Інтербізнесконсалт" по сплаті грошових коштів відповідно та у зв'язку з постановою ВГСУ.

10.03.2016 № 10/591 Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" заявою повідомило відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про заяву № 10/582 від 09.03.2016 про зарахування, та вказав, що зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" за наказом Господарського суду міста Києва від 25.02.2016 № 910/13862/15 про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" 14 183 629,97 грн., що станом на 20.05.2015 еквівалентно сумі заборгованості у розмірі 32 820 321,10 рублів РФ, припинились частково на суму 480 388,66 грн. Крім вказаного, заявник просив винести постанову про відкладення провадження виконавчих дій у виконавчому провадженні № 50366945 на десять робочих днів.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про визнання недійсним одностороннього правочину - заяви Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про зарахування № 10/582 від 09.03.2016.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.06.2016 у справі № 910/6542/16 (залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.10.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 13.12.2016) в позові відмовлено повністю.

Враховуючи викладене, зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" за наказом Господарського суду міста Києва від 25.02.2016 № 910/13862/15 про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" 14 183 629,97 грн., що станом на 20.05.2015 еквівалентно сумі заборгованості у розмірі 32 820 321,10 рублів РФ, припинились частково на суму 480 388,66 грн.

Також, Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" направило Товариству з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" заяву № 10/719 від 23.03.2016 про зарахування, відповідно до умов якої Публічним акціонерним товариством "Укрнафта" заявляє про зарахування зобов'язань Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" по виплаті Товариству з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" грошових коштів за постановою Вищого господарського суду України від 18.02.2016 у справі № 910/13862/15 в загальній сумі 1297478 грн. 19 коп. в рахунок зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" перед Публічним акціонерним товариством "Укрнафта" по сплаті грошових коштів відповідно до постановою Вищого господарського суду України № 910/15376/15.

Публічне акціонерне товариство "Укрнафта", заявою від 25.03.2016 № 10/745 повідомило відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про заяву № 10/719 від 23.03.2016 про зарахування, та вказав, що зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" за наказом Господарського суду міста Києва від 25.02.2016 № 910/13862/15 про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" 14 183 629,97 грн., що станом на 20.05.2015 еквівалентно сумі заборгованості у розмірі 32 820 321,10 рублів РФ, припинились частково на суму 1297478,19 грн., а всього на суму 1777866,85 грн. Крім вказаного, заявник просив не виставляти і не направляти платіжні вимоги на суму 14 183 629,97 грн. з огляду на зарахування зустрічних однорідних вимог у виконавчому провадженні № 50366945 та виклав прохання в разі примусового списання з банківських рахунків ПАТ "Укрнафта" 14183629,97 грн. - не перераховувати на рахунки ТОВ "Інтербізнесконсалт" 1 777 866,85 грн. від зазначеної суми з огляду на зарахування зустрічних однорідних вимог у ВП № 50366945.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про визнання недійсним одностороннього правочину - заяви Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про зарахування № 10/719 від 23.03.2016.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.05.2016 у справі № 910/6544/16 (залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.07.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 28.12.2016) в позові відмовлено повністю.

Враховуючи викладене, зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" за наказом Господарського суду міста Києва від 25.02.2016 № 910/13862/15 про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" 14 183 629,97 грн., що станом на 20.05.2015 еквівалентно сумі заборгованості у розмірі 32 820 321,10 рублів РФ, припинились частково на суму 1 297 478,19 грн.

При цьому, відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України здійснено примусове списання з рахунків Публічного акціонерного товариство "Укрнафта" в тому числі і грошових коштів на суму 14183629,97 грн. меморіальними ордерами та розпорядженням № 50366945/16 від 04.04.2016, належним чином засвідчені копії яких наявні в матеріалах справи.

Платіжним дорученням № 2301 від 04.04.2016 на суму 14 183629,97 грн. вказані грошові кошти було перераховано на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" з призначенням платежу: "перерах.коштів, як погаш.боргу згідно наказу № 910/13862/15 виданого 25.02.2016 господарським судом м. Києва про стягнен. з ПАТ "Укрнафта".

В даній справі, предметом розгляду є вимога Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" заявлена до Міністерства юстиції України, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві на користь позивача грошових коштів в розмірі 1 777 866,85 грн. в рахунок відшкодування шкоди, завданої незаконними діями головного державного виконавця відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 у виконавчому провадженні № 50366945 на підставі статей 1166, 1174 Цивільного кодексу України.

Також, судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.2017 у справі № 910/13862/15, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 17.08.2017, та набрала законної сили, визнано дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 щодо стягнення з публічного акціонерного товариства "Укрнафта" у виконавчому провадженні № 50366945 грошових коштів в сумі 1 777 866,85 грн. незаконними.

Вказаною ухвалою, встановлено наступне.

В межах виконавчого провадження № 50366945 з рахунків публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в примусовому порядку списано 15 601 992,96 грн., з яких 14 183 629,97 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" та 1 418 362,99 грн. виконавчого збору, що підтверджується меморіальними ордерами №G0316FB9SG від 16.03.2016, №312/16-245 від 16.03.2016, №G0316FGNFH від 16.03.2016, №312/16-38 від 28.03.2016, №312/16-52 від 28.02.2016, 312/16-100 від 31.03.2016. Відповідно до розпорядження головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 та платіжного доручення № 2301 від 04.04.2016 грошові кошти в сумі 14183629,97 грн. як борг згідно наказу Господарського суду м. Києва від 25.02.2016 № 910/13852/16 перераховано на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт". Крім того, факт списання грошових коштів в сумі 15 601 992,96 грн. в межах виконавчого провадження № 50366945 з рахунків публічного акціонерного товариства "Укрнафта" підтверджується довідкою № 10/1677 від 27.07.2016, підписаною в.о. Голови правління публічного акціонерного товариства "Укрнафта" та в.о. директора департаменту бухгалтерського обліку та звітності - головного бухгалтера публічного акціонерного товариства "Укрнафта". При цьому, судом встановлено, що заявами №10/591 від 10.03.2016 та №10/745 від 25.03.2016 публічним акціонерним товариством "Укрнафта" було повідомлено головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 про часткове виконання зобов'язань за наказом Господарського суду міста Києва № 910/13862/15 від 25.02.2016 шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 1 777 866,85 грн. Таким чином, оскільки зобов'язання публічного акціонерного товариства "Укрнафта" за наказом Господарського суду міста Києва від 25.02.2016 № 910/13852/16 припинилось в частині 1 777 866,85 грн. шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на стадії виконавчого провадження, про що боржником було повідомлено виконавчу службу, однак стягнення за наказом відбулося у повному обсязі, суд дійшов висновку, що вимога про визнання дій головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 щодо стягнення грошових коштів в сумі 1 777 866,85 грн. незаконними є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення).

Для настання відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, г) вина.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров'я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода -це не тільки обов'язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, що коментується, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі. Мова йде про реальну шкоду та упущену вигоду (ст. 22 Цивільного кодексу України).

Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об'єктивним наслідком поведінки завдавала шкоди.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Відсутність у діях особи умислу або необережності звільняє її від відповідальності, крім випадків, коли за нормами Цивільного кодексу відповідальність настає незалежно від вини.

Особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини.

Згідно з ч. 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди.

Згідно з ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними свої повноважень.

Як передбачено ст. 1173 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (статті 1174 Цивільного кодексу України).

Статті 1173, 1174 Цивільного кодексу України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність вини не є обов'язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов'язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов'язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

Також місцевий господарський суд зазначив, що збитки, заподіяні державним виконавцем громадянам чи юридичним особам при здійсненні виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, передбаченому законом, а тому предметом доказування у даній справі є факти неправомірних дій (бездіяльності) державного виконавця при виконанні вимог виконавчого документа, виникнення шкоди та причинний зв'язок між неправомірними діями (бездіяльністю) державного виконавця і заподіяння ним шкоди. Неправомірність дій (бездіяльності) державного виконавця має підтверджуватись належними доказами, зокрема, відповідним рішенням суду, яке може мати преюдиційне значення для справи про відшкодування збитків. (аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду України від 25.10.05. у справі № 32/421).

У розгляді позовів про відшкодування шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій державних виконавців при виконанні судового рішення, слід враховувати, що згідно зі статтею 85 Закону України "Про виконавче провадження" на дії (бездіяльність) державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби або відмову від вчинення ними дій може бути подано скаргу до начальника відповідного органу державної виконавчої служби або до відповідного суду. Отже, факт неправомірності дій державного виконавця або інших посадових осіб державної виконавчої служби на момент розгляду господарським судом спору про відшкодування шкоди повинен вже бути встановлений відповідними засобами доказування. (п. 9 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України № 02-5/215 від 01.04.1994 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з відшкодуванням шкоди").

З вищезазначеного вбачається, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.2017 у справі № 910/13862/15 встановлено, що оскільки зобов'язання публічного акціонерного товариства "Укрнафта" за наказом Господарського суду міста Києва від 25.02.2016р. № 910/13852/16 припинилось в частині 1 777 866,85 грн. шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на стадії виконавчого провадження, про що боржником було повідомлено виконавчу службу, однак стягнення за наказом відбулося у повному обсязі, то дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 щодо стягнення грошових коштів в сумі 1 777 866,85 грн. є незаконними.

Місцевий господарський суд, враховуючи встановлені ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.2017 у справі № 910/13862/15 обставини, при розгляді даної справи дійшов до висновку, що позивачу має бути відшкодована у повному обсязі шкода, завдана неправомірними діями державного виконавця.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, проте, суд апеляційної інстанції не погоджується з даним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для задоволення позовних вимог судом першої інстанції стала ухвала Господарського суду міста Києва від 13.04.2017 у справі № 910/13862/15, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 17.08.2017, та набрала законної сили, якими визнано незаконними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 щодо стягнення з публічного акціонерного товариства "Укрнафта" у виконавчому провадженні № 50366945 грошових коштів в сумі 1 777 866,85 грн.

Місцевий господарський суд дійшов до висновку, що оскільки зобов'язання публічного акціонерного товариства "Укрнафта" за наказом Господарського суду міста Києва від 25.02.2016 № 910/13852/16 припинилось в частині 1 777 866,85 грн. шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на стадії виконавчого провадження, про що боржником було повідомлено виконавчу службу, однак стягнення за наказом відбулося у повному обсязі, то вимога про визнання дій головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 щодо стягнення грошових коштів в сумі 1 777 866,85 грн. незаконними є обґрунтованою та підлягає задоволенню.»

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2017 № 910/13862/15 залишено без змін ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.04.2017 у вказаній справі, якою визнано незаконними дії державного виконавця Медведева О. В. щодо стягнення з ПАТ «Укрнафта» у виконавчому провадженні № 50366945 грошових коштів в сумі 1 777 866,85 грн.

ПАТ «Укрнафта» на підставі вищевказаних рішень звернулось з позовом до Міністерства юстиції України про стягнення з Державного бюджету України 1 777 866,85 грн. шкоди, завданої незаконними діями головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 у виконавчому провадженні № 50366945.

Однак з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.2017 № 910/13862/15 заяву ПАТ "Укрнафта" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню - задоволено частково:

- визнано наказ Господарського суду міста Києва № 910/13862/15 від 25.02.2016 про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтербізнесконсалт» 14 183 629 грн .97 коп., що станом на 20.05.2015 еквівалентно сумі заборгованості у розмірі 32 820 321 рубль РФ 10 коп., таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 1 777 866,85 грн.

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтербізнесконсалт» (01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, 47; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (04053, м. Київ, пров. Нестерівський, 3-5; ) 1 777 866 грн. 85 коп., коштів безпідставно одержаних за наказом Господарського суду міста Києва №910/13862/15 від 25.02.2016. Видано наказ.

18.05.2017 головним державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Кузьмишиним Е. М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі наказу від 14.04.2017 № 910/13862/15, щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтербізнесконсалт» на користь Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» 1 777 866,85 грн. коштів, безпідставно одержаних за наказом Господарського суду міста Києва від 25.02.2016 № 910/13862/15.

Вищевикладеним підтверджується, що сума, яку позивач визначає як шкоду завдану діями державного виконавця в розмірі 1 777 866,85 грн. вже стягується з ТОВ «Інтербізнесконсалт» на користь ПАТ «Укрнафта» в рамках виконавчого провадження № 5366628.

Таким чином, є судове рішення, яким встановлено особу, з якої має бути стягнута заявлена сума 1 777 866,85 грн. яка є предметом розгляду в даній справі.

Враховуючи вищевикладене та ту обставину, що факт наявності судового рішення та відкритого за наслідками набрання ним законної сили виконавчого провадження про стягнення на користь ПАТ «Укрнафта» 1 777 866,85 грн. свідчить про помилковий висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

Сукупність вищезазначеного дає підстави дійти висновку про порушення місцевим господарським судом вимог ст.ст. 86, 236 Господарського процесуального кодексу України щодо всебічного, повного та об'єктивного з'ясування обставин справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, розгляду всіх обставин справи підтверджених наявними у справі доказами, які мали бути досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи в їх сукупності, керуючись законом та нормами матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційні скарги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 р. N 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 р. N3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Судові витрати за розгляд апеляційних скарг у зв'язку з їх задоволенням на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Міністерства юстиції України та Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Господарського суду міста Києва від 10.05.2018 у справі № 910/22297/17 - задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 10.05.2018 у справі № 910/22297/17 - скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Несторівський, 3-5; ідентифікаційний код 00135390) на користь Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул., Городецького, 13, Код ) 40 002 (сорок тисяч дві) грн. 00 коп. судового збору за подачу апеляційної скарги.

5. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Несторівський, 3-5; ідентифікаційний код 00135390) на користь Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул., Городецького, 13, Код ) 40 002 (сорок тисяч дві) грн. 00 коп. судового збору за подачу апеляційної скарги.

6. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідні накази.

7. Матеріали справи № 910/22297/17 повернути до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційного господарського суду може бути оскаржено до суду касаційної інстанції у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя Є.Ю. Шаптала

Судді С.А. Гончаров

І.М. Скрипка

Повний текст постанови складено 14.08.2018