ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"09" серпня 2018 р. м. Київ Справа № 911/1626/17

За позовом Київського міського центру зайнятості, 01033, місто Київ, вулиця Жилянська, буд.47 Б

до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості Укрспирт, 07400, Київська область, місто Бровари, вулиця Гагаріна, будинок 16

про стягнення 24 086,84 грн.

суддя Шевчук Н.Г.

секретар Матраєва Н.С.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (дов. №19-12726 від 01.12.2017);

від відповідача: не з'явився.

суть спору:

Київський міський центр зайнятості звернувся до господарського суду з позовом до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості Укрспирт про стягнення 24 086,84грн виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному внаслідок поновлення працівника на посаді за рішенням суду.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Київський міський центр зайнятості виплатив допомогу по безробіттю за період з 04.12.2015 по 14.04.2016 в сумі 24 086,84грн незаконно звільненій та в подальшому поновленій на посаді за рішенням суду працівниці ДП Укрспирт ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2П.), яка мала статус безробітного, що підлягає відшкодуванню відповідачем на підставі частини четвертої статті 35 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття.

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.05.2017 (суддя Горбасенко П.В.) порушено провадження у справі № 911/1626/17 та призначено розгляд справи на 07.07.2017.

06.07.2017 до канцелярії господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 13570/17), згідно якого останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на відсутність доказів перерахування позивачем на користь ОСОБА_2 допомоги по безробіттю, а також те, що ДП Укрспирт повністю розрахувалося з ОСОБА_2 і повторне стягнення з відповідача коштів є неприпустимим.

06.07.2017 до канцелярії господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про припинення провадження (вх. № 13571/17), згідно якого останній просив суд припинити провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки справа із вказаного спору не підвідомча господарському суду.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.07.2017 провадження у справі припинено на підставі пункту 1 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України у редакції, чинній на час прийняття ухвали, оскільки спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, а справа належить до адміністративної юрисдикції.

Постановою від 02.08.2017 Київський апеляційний господарський суд скасував ухвалу Господарського суду Київської області від 07.07.2017, а матеріали справи повернув до господарського суду першої інстанції для розгляду по суті з посиланням на те, що позов, предметом якого є стягнення з особи незаконно виплаченого матеріального забезпечення на випадок безробіття та вартість наданих соціальних послуг безробітному внаслідок поновлення його на роботі за рішенням суду, не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, та зазначив, що така справа підлягає розгляду господарським судом у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Згідно автоматизованого розподілу справ на підставі статті 21 Господарського процесуального кодексу України, справу № 911/1626/17 передано для розгляду судді Шевчук Н.Г.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.08.2017 суддя Шевчук Н.Г. прийняла справу № 911/1626/17 до свого провадження

23.08.2017 від Київського господарського суду надійшов запит №3632/17 від 22.08.2017 (вх. № суду 499/17 від 23.08.2017) про направлення матеріалів справи №911/1626/17 до Київського апеляційного господарського суду у звязку з надходженням касаційної скарги від Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості Укрспирт на постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.08.2017.

Ухвалою господарського суду Київської області від 28.08.2017 провадження у справі було зупинено до повернення матеріалів справи №911/1626/17 із Вищого господарського суду України.

02.11.2017 матеріали справи №911/1626/17 повернулись до господарського суду Київської області.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.11.2017 провадження у справі №911/1626/17 поновлено та призначено до розгляду.

13.11.2017 від Київського апеляційного господарського суду надійшов запит №4701/17 від 09.11.2017 (вх. № суду 651/17 від 13.11.2017) про направлення матеріалів справи №911/1626/17 до Київського апеляційного господарського суду у звязку з надходженням касаційної скарги від Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості Укрспирт на постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.08.2017.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.11.2017 провадження у справі було зупинено до повернення матеріалів справи №911/1626/17 із Вищого господарського суду України.

Постановою Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 911/1626/17 касаційну скаргу ДП Укрспирт залишено без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.08.2017 у справі № 911/1626/17 залишено без змін.

08.06.2018 матеріали справи №911/1626/17 повернулись до господарського суду Київської області.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.06.2018 поновлено провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі.

В судовому засіданні 09.07.2018 оголошено перерву, про що представники сторін повідомлені особисто під підпис у відповідному бланку.

13.07.2018 позивач подав клопотання (вх. № суду 13453/18) про залучення документів до матеріалів справи, яке судом було задоволено.

23.07.2018 відповідач подав письмові пояснення (вх. № суду 14167/18), які прийняті судом до розгляду та залучені до матеріалів справи.

26.07.2018 позивач подав клопотання (вх. № суду 14499/18) про залучення документів до матеріалів справи, яке судом було задоволено.

Ухвалою суду від 30.07.2018 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 09.08.2018.

У судовому засіданні 09.08.2018 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

26.10.2015 ОСОБА_2 звільнена ДП Укрспирт із посади начальника управління інформаційно-адміністративної роботи відповідно до пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України у зв'язку із скороченням штату.

Згідно з наказами позивача від 03.12.2015 та 04.12.2015 ОСОБА_2 надано статус безробітної, призначено допомогу по безробіттю та розпочато виплату допомоги відповідно до пунктів 1, 3, 4 частини першої статті 22 та пункту 1 частини першої статті 23 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 20.04.2016 у справі №754/16476/15-ц, яке набрало законної сили, визнано незаконним наказ ДП Укрспирт від 26.10.2015 № 285-к про звільнення ОСОБА_2; поновлено останню на посаді начальника управління інформаційно-адміністративної роботи ДП Укрспирт; стягнуто з ДП Укрспирт на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 63 016,59 грн. та невиплачену при звільненні вихідну допомогу у сумі 10 758,96 грн.

Згідно з наказом ДП Укрспирт від 28.04.2016 № 89-к ОСОБА_2 поновлено на посаді начальника управління інформаційно-адміністративної роботи.

Під час перебування на обліку у Деснянському районному центрі зайнятості ОСОБА_2 як такій, що мала статус безробітного, здійснювалась виплата допомоги по безробіттю як застрахованій особі за період з 04.12.2015 по 14.04.2016 в сумі 24 086,84 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком №23-985 від 10.03.2017 (а.с. 20) затрат коштів на виплату матеріального забезпечення по громадянці ОСОБА_2, витягами з відомостей виплат з ЄІАС.net (а.с. 216-222) та відомостями, наданими Держаною податковою інспекцією у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві (а.с. 232)

У зв'язку з поновленням ОСОБА_2 на роботі за рішенням суду позивач направив відповідачеві претензію від 04.08.2016 № 19-7573 з вимогою перерахувати кошти в сумі 24086,84грн, виплачені як допомога по безробіттю.

Відповідач, розглянувши цю претензію, надіслав на адресу позивача лист-відповідь від 20.09.2016 №02-7-3/1619, в якому зазначив, що вважає претензію передчасною внаслідок оскарження до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ та зупинення судом касаційної інстанції виконання рішення Деснянського районного суду міста Києва від 20.04.2016 у справі № 754/16476/15-ц про визнання незаконним наказу ДП Укрспирт від 26.10.2015 №285-к щодо звільнення ОСОБА_2 і поновлення її на посаді. Грошових коштів відповідач позивачу не сплатив.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 28.12.2016 вищевказане рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Звертаючись з даним позовом позивач зазначив про те, що відповідно до норм Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду утримуються з роботодавця, у зв'язку з чим просив суд стягнути на його користь 24 086,84 грн. безпідставно виплачених грошових коштів.

Згідно із частини першої статті 7 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття одним із видів матеріального забезпечення за цим Законом є допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 31 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Відповідно до частини першої статті 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття має право, зокрема, стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

Зазначена норма кореспондується з положеннями частини четвертої статті 35 вказаного Закону, відповідно до яких із роботодавця утримується, зокрема, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Відповідач у поданому відзиві заперечує щодо суми заборгованості та необхідності її сплати на користь позивача, у звязку з тим, що Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості Укрспирт на виконання рішення Деснянського районного суду міста Києва від 20.04.2016 у справі №754/16476/15-ц вже було сплачено ОСОБА_2 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу у загальному розмірі 47483,89 грн.

Проте, судом не беруться до уваги наведені доводи, оскільки виплата громадянину грошової компенсації за рішенням суду не є тотожною відшкодуванню сум виплаченої допомоги по безробіттю та не стосується предмету даного спору, оскільки допомога по безробіттю, стягнення якої є предметом даного позову, була виплачена ОСОБА_2 центром зайнятості і підлягає відшкодуванню відповідачем в порядку, встановленому статтею 35 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття як така, що була нарахована у звязку з наданням статусу безробітного.

У свою чергу, здійснені Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості Укрспирт виплати ОСОБА_2 на виконання рішення суду є сумою середнього заробітку за час вимушеного прогулу працівника.

Докази перерахування відповідачем на користь позивача 24 086,84 грн. забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному внаслідок поновлення працівника на посаді за рішенням суду відсутні.

Враховуючи, що виплати в розмірі 24 086,84 грн. підтверджуються матеріалами справи, а вимога позивача є правомірною та обґрунтованою, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягнення з відповідача 24 086,84 грн.

Витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600грн, від сплати яких позивач у встановленому порядку звільнений, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача та стягуються в дохід Державного бюджету України в повному обсязі.

Керуючись статтями 129, 232-233, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості Укрспирт (07400, Київська область, місто Бровари, вулиця Гагаріна, будинок 16, ідентифікаційний ) на користь Київського міського центру зайнятості (01033, місто Київ, вулиця Жилянська, будинок 47 Б, ідентифікаційний ) 24086 (двадцять чотири тисячі вісімдесят шість) грн. 84 грн. виплаченого забезпечення та вартість наданих соціальних послуг безробітному.

3. Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості Укрспирт (07400, Київська область, місто Бровари, вулиця Гагаріна, будинок 16, ідентифікаційний ) в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Шевчук

Повне рішення складено та підписано: 14.08.2018