Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2018 р.

Справа № 906/539/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

секретар судового засідання: Кисліцька Ж.В.

розглянувши у судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Горизонт Д"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БК Київєврокредит Буд"

про стягнення 37 441 грн. 92 коп.

Позивачем пред'явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 37441,92грн., з яких: 28737,28грн. боргу за поставлений товар по договору №111/14 від 23.10.14; 4678,23грн. інфляційних; 1152,68грн. 3%річних; 2873,73грн. 10% штрафу.

Ухвалою від 04.07.18 відкрито провадження у справі за даним позовом та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Клопотань сторін про інше до суду не надходило.

Позивач отримав ухвалу суду 09.07.18, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення кореспонденції.

Ухвала, яка направлялась на адресу відповідача згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулась до суду. Ухвала направлялася відповідачу за адресою: місто Коростень, вул.Шолом-Алейхема,62. Іншої адреси відповідач не повідомляв.

Відповідно до ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи викладене суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення сторін своєчасно та належним чином про розгляд даної справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Горизонт Д" (постачальник/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БК Київєврокредит Буд" (покупець/відповідач) укладено договір постачання товарів №ГД-111/14 , за умовами якого постачальник зобов'язується впродовж дії цього договору передавати у власність покупцю товари в асортименті, кількості та за ціною зазначеними в рахунках-фактурах чи видаткових накладних постачальника, а покупець зобов'язується приймати та своєчасно здійснювати оплату отриманого товару на умовах даного договору.

Договір діє до 31.12.18 (п.8.3 договору).

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 32836,02грн., що підтверджується видатковими накладними №ГД11103 від 09.12.16 на суму 6161,00грн., №ГД00587 від 03.02.17 на суму 26676,02грн. та довіреністю на отримання товару №2 від 01.02.17 (а.с.14-16).

Відповідно до п.3.3 договору, оплата отриманого товару проводиться покупцем впродовж 14 календарних днів з дати вказаної у видатковій накладній постачальника.

Позивач зазначає, що відповідач частково розрахувався за придбаний товар по вказаним накладним сплативши 4098,74грн.

Таким чином, борг відповідача перед позивачем становить 28737,28грн., що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України).

За нормами ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим,сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Строк оплати товару по накладній №ГД11103 від 09.12.16 сплинув 22.12.16, по накладній №ГД00587 від 03.02.17 - 16.02.17.

Відповідач контррозрахунку суми боргу не надав.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 28737,28грн. обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, позивач на підставі п. 6.2 договору просить стягнути з відповідача 2873,73грн. штрафу, що становить 10% від суми боргу.

Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно,які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно п.6.2 договору, за порушення строків оплати на термін понад 30 календарних днів, відповідач сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

Суд, перевіривши розрахунок штрафу, вважає його правильним, тому вимога про стягнення 2873,73грн. підлягає задоволенню в заявленому розмірі. ,

Відповідно до ст. ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, розмір яких згідно розрахунку позивача становить: 4678,23грн. інфляційних та 1152,68 грн. 3% річних .

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних і 3% річних приходить до висновку, що він складений правильно і тому задовільняє позов у цій частині в заявленому розмірі.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

Керуючись статтями123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БК Київєврокредит Буд" (11500, Житомирська область, м.Коростень, вул.Шолом-Алейхема,62; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Горизонт Д" (10003, м.Житомир, вул.Покровська,54; ) - 28737,28грн. боргу, 4678,23грн. інфляційних, 1152,68грн. 3%річних, 2873,73грн. 10% штрафу, 1762,00грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 13.08.18

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2-3- сторонам (рек. з повідом.)