ГОСПОДАРСЬКИЙ С У Д
Кіровоградської області
У Х В А Л А

08 серпня 2018 року Справа № 5013/426/12

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Вавренюк Л.С., розглянувши скаргу дочірнього підприємства "Шпагатно-вірьовочні вироби" товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Мік" від 23.03.2018 на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області Борисенко Л.П. у справі № 5013/426/12

за позовом: публічного акціонерного товариства " Райффайзен Банк Аваль ", від імені якого діє Кіровоградська обласна дирекція АТ "Райффайзен Банк Аваль"

до відповідача: дочірнього підприємства "Шпагатно-вірьовочні вироби" товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Мік"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватного підприємства "Агроплодінвест"

про стягнення 1 310 958,56 грн.,

представники сторін:

від стягувача - участі не брали;

від скаржника (боржника) - Полонський І.О., директор;

від скаржника (боржника) - Бендик Є.С. , довіреність № б/н від 01.03.18;

від 3-ї особи - участі не брали;

від ДВС - Борисенко Л.П. , довіреність № б/н від 12.03.18;

встановив: рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 22.06.2012 в задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства " Райффайзен Банк Аваль", від імені якого діє Кіровоградська обласна дирекція АТ "Райффайзен Банк Аваль" до дочірнього підприємства "Шпагатно - вірьовочні вироби" товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Мік" відмовлено повністю.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.08.2012 задоволено апеляційну скаргу позивача; рішення господарського суду Кіровоградської області від 22.06.2012 скасовано; позов задоволено; стягнуто з дочірнього підприємства "Шпагатно-вірьовочні вироби" товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Мік" на користь публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Кіровоградської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль" 1 310 958,56 грн., з яких 1 194 443,91 грн. - заборгованість по кредиту, 110 517,62 грн. - заборгованість по процентах, 2 104,83 грн. - пеня по кредиту, 3 892,20 грн. - пеня по процентах, а також судові витрати у розмірі 26 219,17 грн. та витрати на подання апеляційної скарги в сумі 13 109,59 грн.

20.08.2012 на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.08.2012 р. видано відповідні накази.

23.03.2018 на адресу господарського суду надійшла скарга дочірнього підприємства "Шпагатно-вірьовочні вироби" товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Мік" на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області, у відповідності до якої боржник просить:

- визнати неправомірними (незаконними) дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області Борисенко Л.П. з визначення вартості комплексу будівель за адресою: м. Кропивницький, вул. Херсонська, 10 в розмірі 2 613 790,00 грн. (без урахування ПДВ) на підставі висновку про вартість майна від 19.02.2018, визначену ФОП Сідоровим Романом Сергійовичем;

- зобов'язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області Борисенко Л.П. призначити в межах виконавчого провадження повторну оцінку комплексу будівель за адресою: м. Кропивницький, вул. Херсонська, 10 з метою визначення його ринкової вартості іншим суб'єктом оціночної діяльності.

Крім того, у прохальній частині скарги боржником заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку для звернення до суду із скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця.

Одночасно зі скаргою боржником також подано клопотання про зупинення вчинення виконавчих дій від 13.03.2018 № 6.

Ухвалою Господарського суду від 26.03.2018 в задоволенні заяви дочірнього підприємства "Шпагатно-вірьовочні вироби" товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Мік" про поновлення пропущеного строку для звернення до суду зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця відмовлено; скаргу дочірнього підприємства "Шпагатно-вірьовочні вироби" товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Мік" від 23.03.2018 на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області у справі № 5013/426/12 залишено без розгляду; клопотання дочірнього підприємства "Шпагатно-вірьовочні вироби" товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Мік" про зупинення вчинення виконавчих дій у справі залишено без розгляду.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.07.2018 задоволено частково апеляційну скаргу дочірнього підприємства "Шпагатно-вірьовочні вироби" товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Мік"; поновлено дочірньому підприємству "Шпагатно-вірьовочні вироби" товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Мік" строк для звернення до суду зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця; справу № 5013/426/12 передано на розгляд до Господарського суду Кіровоградської області по суті.

26.07.2018 зареєстровано надходження матеріалів справи № 5013/426/12 на адресу Господарського суду Кіровоградської області.

Ухвалою від 27.07.2018, на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.07.2018, господарський суд призначив скаргу дочірнього підприємства "Шпагатно-вірьовочні вироби" товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Мік" від 23.03.2018 на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області Борисенко Л.П. у справі № 5013/426/12 до розгляду у судовому засіданні на 07.08.2018, витребував від стягувача, боржника та органу ДВС необхідні для розгляду скарги докази та письмові пояснення щодо поданої скарги.

Окрім цього, в зазначеній ухвалі, з підстав, що в ній зазначені, суд відмовив у задоволенні клопотання дочірнього підприємства "Шпагатно-вірьовочні вироби" товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Мік" від 13.03.2018 № 6 про зупинення вчинення виконавчих дій.

На виконання ч. 2 ст. 340 Господарського процесуального кодексу України господарський суд телефонограмою від 27.07.2018 №1161 повідомив відділ примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області про надходження скарги дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області Борисенко Л.П. у справі № 5013/426/12 та призначення вказаної скарги до розгляду у судовому засіданні на 07.08.2018 (а.с. 186, том 6).

07.08.2018 на адресу суду надійшло заперечення на скаргу №9349/02.1-26 від 06.08.2018, відповідно до змісту якої відділ примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області вказує на безпідставність та необґрунтованість доводів, викладених в скарзі від 23.05.2018 та просить відмовити в задоволенні поданої скарги в повному обсязі у зв'язку з правомірністю дій державного виконавця (а.с. 200-201, том 6).

07.08.2018 на адресу суду надійшло клопотання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв'язку з неможливістю прибуття в судове засідання, призначене на 07.08.2018 (а.с. 99 том 7).

В судовому засіданні 07.08.2018 суд протокольною ухвалою залишив вищевказане клопотання без розгляду у зв'язку з прибуттям державного виконавця Борисенка Л.П. в судове засідання; за результатами судового засідання господарським судом оголошено перерву до 08.08.2018, про що постановлено протокольну ухвалу.

07.08.2018 до суду скаржником подано письмову заяву, яка містить письмові уточнення щодо поданої скарги (а.с. 101 том 7).

В судовому засіданні 08.08.2018 представники скаржника підтримали подану скаргу в частині заявленої вимоги щодо визнання неправомірними (незаконними) дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області Борисенко Л.П. з визначення вартості комплексу будівель за адресою: м. Кропивницький, вул. Херсонська, 10 в розмірі 2 613 790,00 грн. (без урахування ПДВ) на підставі висновку про вартість майна від 19.02.2018, визначену ФОП Сідоровим Романом Сергійовичем; щодо заявленої вимоги про зобов'язання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області Борисенко Л.П. призначити в межах виконавчого провадження повторну оцінку комплексу будівель за адресою: м. Кропивницький, вул. Херсонська, 10 з метою визначення його ринкової вартості іншим суб'єктом оціночної діяльності представниками дочірнього підприємства "Шпагатно-вірьовочні вироби" товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Мік" заявлено усне клопотання про залишення даної вимоги без розгляду у зв'язку із завершенням виконавчого провадження та поверненням на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчого документа стягувачу.

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області заперечив проти поданої скарги та просив відмовити в її задоволені в повному обсязі.

Представники третьої особи та стягувача участі в судовому засіданні не брали, хоча належним чином повідомлені про дату час і місце розгляду скарги, що підтверджується роздруківкою з офіційного веб-сайту господарського суду (а.с.106 том 7).

Згідно ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши скаргу б/н від 23.03.2018 дочірнього підприємства "Шпагатно-вірьовочні вироби" товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Мік" на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області Борисенко Л.П. у справі № 5013/426/12, заслухавши пояснення представників боржника та державного виконавця, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Згідно частини 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України "Про виконавче провадження" (у редакції станом на час вчинення відповідних дій).

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Зі змісту ст. 339 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

На примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області перебуває зведене виконавче провадження №36267950 про стягнення заборгованості з дочірнього підприємства "Шпагатно-вірьовочні вироби" товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Мік" на користь юридичних осіб та держави.

До складу зведеного виконавчого провадження входить зокрема ВП №54140402 з виконання наказу від 20.08.2012, виданого на виконання рішення Господарського суду Кіровоградської області у справі №5013/426/12, приєднане до вказано зведеного виконавчого провадження на підставі постанови від 24.10.2017 (а.с. 43 том 7).

За змістом ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

В ході проведення виконавчого провадження державним виконавцем 27.11.2012 проведено опис і арешт майна боржника, а саме комплексу будівель по вул. Херсонській, 10 в м. Кропивницькому (а.с. 73-75 том 7).

Виконавчий документ у справі №5013/426/12 декілька раз пред'являвся до виконання.

Відповідно до п. 1 ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження" для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

За змістом вимог ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна.

При цьому, господарський суд враховує п. 9.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» №9 від 17.10.2012, відповідно до якого визначення вартості, оцінки майна боржника є процесуальною дією державного виконавця, незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець чи залучений ним суб'єкт оціночної діяльності) здійснювала відповідні дії.

18.01.2018 державним виконавцем винесено постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання Сидорова Романа Сергійовича (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності від 06.07.2015 №557/15, виданий Фондом державного майна України) у зведеному виконавчому провадженні №36267950, якого зобов'язано надати письмовий звіт про оцінку майна з питань визначення вартості комплексу будівель, що розташований за адресою: вул. Херсонська 10, м. Кропивницький (а.с. 76 том 7)

27.02.2018 до відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області суб'єктом оціночної діяльності Сидоровим Романом Сергійовичем надано звіт про визначення вартості комплексу будівель, який розташований за адресою: м. Кропивницький, вул. Херсонська, буд. 10, складений 19.02.2018, відповідно до висновку якого вартість об'єкту оцінки, без урахування ПДВ, становить 2 613 790,00 грн. (далі - Звіт, а.с.57-70, том 7).

Однак, скаржник з визначеною суб'єктом оціночної діяльності Сидоровим Романом Сергійовичем ринковою вартістю майна не погоджується та зазначає про те, що Звіт не відповідає вимогам нормативно правових актів з оцінки майна.

Так, в обґрунтування поданої скарги скаржник зазначає про відсутність в звіті визначення правового статусу земельної ділянки, на якій розташований об'єкт оцінки (розмір, належить вона боржнику на праві власності чи знаходиться в користуванні на підставі договору оренди земельної ділянки, з зазначенням терміну оренди) що на думку скаржника, істотно впливає на визначення ринкової вартості об'єкта оцінки, вказує про відсутність повної характеристики об'єкта оцінки (стр. 3 Звіту, а.с. 58 том 7), зазначення суб'єктом оцінки в Звіті визначення метою оцінки величини ринкової вартості об'єкту оцінки для продажу на аукціоні, при цьому в графі "Обмеження на оцінку" експерт визначає вже не ринкову вартість, а оціночну вартість, хоча ніяких обмежень на оцінку з аналізу звіту не вбачається (стр. 9 Звіту, а.с. 61 том 7); окрім цього, при розрахунку вартості об'єкту оцінки аналоги використані не коректно та зазначено лише три одиниці для порівняння. На думку скаржника, для такого комплексу будівель та споруд різнопланового функціонального використання, потрібно підбирати різнопланові аналоги, згідно їх функціонального використання і розраховувати окремо вартість виробничих, складських та адміністративних приміщень; вказує на не проведення повторного опису майна боржника, з метою встановлення реального стану об'єкта оцінки, його фізичного зносу, можливих невід'ємних покращень, що істотно впливає на визначення ринкової вартості об'єкта оцінки; окрім цього в основу звіту про оцінку покладено Технічний паспорт об'єкта оцінки, датований 24.09.2013, хоча боржником проведені роботи по переобладнанню деяких приміщень, тому станом на 20.02.2017 отриманий новий технічний паспорт, а також зазначає про зазначення в розрахунку вартості загальної площі комплексу 4 306,8 кв.м на підставі даних з Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 27.11.2007 (а.с. 72 том 7), при цьому, за твердженням скаржника, остання технічна інвентаризація проводилась в 2013 році.

До того, скаржник вказує про те, що в порушення приписів законодавства, суб'єктом оцінювання не здійснено повного огляду об'єкта оцінки, що свідчить про необ'єктивність оцінки у зв'язку з обмеженим доступом до приміщень об'єкта оцінки.

Згідно зі ст. 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Частиною 1 ст. 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлено, що оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в ст. 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. Положення (національні стандарти) оцінки майна повинні містити визначення понять, у тому числі поняття ринкової вартості, принципів оцінки, методичних підходів та особливостей проведення оцінки відповідного майна залежно від мети оцінки, вимоги до змісту звіту про оцінку майна та порядок його рецензування (ч.ч. 1, 4 ст.9 вказаного вище Закону).

Національний стандарт №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затверджений постановою КМУ №1440 від 10.09.2003 (далі - Національний стандарт №1) є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб'єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у Національному стандарті 1, використовуються в інших національних стандартах.

Згідно п. 37 Національного стандарту №1 з метою обґрунтування остаточного висновку про вартість об'єкта оцінки результати оцінки, отримані із застосуванням різних методичних підходів, зіставляються шляхом аналізу впливу принципів оцінки, які є визначальними для мети, з якою проводиться оцінка, а також інформаційних джерел на достовірність результатів оцінки.

Неможливість або недоцільність застосування певного методичного підходу, пов'язана з повною відсутністю чи недостовірністю необхідних для цього вихідних даних про об'єкт оцінки та іншої інформації, окремо обґрунтовується у звіті про оцінку майна. Національними стандартами можуть передбачатися також інші випадки обмежень щодо застосування певних методичних підходів для визначення ринкової вартості та неринкових видів вартості об'єктів оцінки. Застереження та обмеження щодо використання результатів оцінки об'єкта оцінки зазначаються у звіті про оцінку майна.

Національний стандарт №2 "Оцінка нерухомого майна", затверджений постановою КМУ від 28.10.2004 №1442 (далі - Національний стандарт №2), є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб'єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу.

Таким чином, оцінка нерухомого майна має здійснюватись у відповідності до Національного стандарту №2 з урахуванням вимог Національного стандарту №1, яким визначено загальні засади.

Національним стандартом №1 (п.п. 50-55), зокрема, визначені загальні вимоги до проведення незалежної оцінки майна.

Так, згідно з приписами п. 50 Національного стандарту №1 проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об'єктом оцінки.

Пунктом 51 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" передбачена наступна послідовність проведення незалежної оцінки майна:

- укладення договору на проведення оцінки;

- ознайомлення з об'єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки;

- ідентифікація об'єкта оцінки та пов'язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів;

- вибір необхідних методичних підходів, методів проведення оцінки та використання її результатів;

- вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування;

- узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів;

- складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об'єкта оцінки на дату оцінки;

- доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об'єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Стан об'єкту оцінки може визначатись шляхом візуального обстеження, обмірів, спостережень, вивчення необхідної технічної документації.

Відповідно до п. 52 Національного стандарту №1 оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел (за винятком документів, надання яких повинен забезпечити замовник оцінки згідно з договором), їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому оцінювач повинен проаналізувати всі інформаційні джерела, пов'язані з об'єктом оцінки, тенденції на ринку подібного майна, інформацію про угоди щодо подібного майна, які використовуються у разі застосування порівняльного підходу, та іншу істотну інформацію. У разі неповноти зазначеної інформації або відсутності її взагалі у звіті про оцінку майна зазначається негативний вплив цього факту на результати оцінки.

Згідно п. 53 Національного стандарту №1 залежно від обраних методичних підходів та методів оцінки оцінювач повинен: зібрати та проаналізувати всі істотні відомості про об'єкт оцінки, зокрема вихідні дані про його правовий статус, відомості про склад, технічні та інші характеристики, інформацію про стан ринку стосовно об'єкта оцінки та подібного майна, відомості про економічні характеристики об'єкта оцінки (прогнозовані та фактичні доходи і витрати від використання об'єкта оцінки, у тому числі від його найбільш ефективного використання та існуючого використання); проаналізувати існуючий стан використання об'єкта оцінки та визначити умови його найбільш ефективного використання; зібрати необхідну інформацію для обґрунтування ставки капіталізації та (або) ставки дисконту; визначити правові обмеження щодо об'єкта оцінки та врахувати їх вплив на вартість об'єкта оцінки; обґрунтувати застосування методичних підходів, методів та оціночних процедур, у разі потреби - застосування спеціальних методів оцінки та оціночних процедур (комбінування кількох методичних підходів або методів).

Відповідно до п.п. 54, 55 Національного стандарту №1 зібрані оцінювачем вихідні дані та інша інформація повинні відображатися у звіті про оцінку майна з посиланням на джерело їх отримання та у додатках до нього із забезпеченням режиму конфіденційності згідно з умовами договору на проведення оцінки майна та з дотриманням вимог законодавства. Оцінювачі та суб'єкти оціночної діяльності несуть відповідальність за недостовірну чи необ'єктивну оцінку майна згідно із законодавством. Особи, що надають недостовірні вихідні дані, використання яких під час оцінки призвело до надання необ'єктивного висновку про вартість майна, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 19 Національного стандарту №2 порівняльний підхід передбачає таку послідовність оціночних процедур: збирання і проведення аналізу інформації про продаж або пропонування подібного нерухомого майна та визначення об'єктів порівняння; вибір методу розрахунку вартості об'єкта оцінки з урахуванням обсягу та достовірності наявної інформації; зіставлення об'єкта оцінки з об'єктами порівняння з наступним коригуванням ціни продажу або ціни пропонування об'єктів порівняння; визначення вартості об'єкта оцінки шляхом урахування величини коригуючих поправок до вартості об'єктів порівняння; узгодження отриманих результатів розрахунку.

Крім того, ст. 11 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" визначено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб'єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

Виходячи з наведених норм, підготовці та проведенню незалежної оцінки майна передує, в будь-якому випадку, ознайомлення з об'єктом оцінки шляхом доступу до нього.

При цьому, суб'єктом оцінювання не повністю проведено ознайомлення з об'єктом оцінки, здійснивши лише загальний (зовнішній) огляд об'єкта, без огляду та оцінювання внутрішнього стану всіх приміщень, потрапивши при цьому лише в одне з адміністративних приміщень, що підвереджується матеріалами наданого звіту.

Так, згідно ст. 31 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" до обов'язки оцінювачів та суб'єктів оціночної діяльності входить, зокрема, дотримуватися під час здійснення оціночної діяльності вимог цього Закону та нормативно-правових актів з оцінки майна; забезпечувати об'єктивність оцінки майна, повідомляти замовника про неможливість проведення об'єктивної оцінки у зв'язку з виникненням обставин, які цьому перешкоджають; забезпечувати збереження документів, які отримані під час проведення оцінки від замовника та інших осіб; забезпечувати конфіденційність інформації, отриманої під час виконання оцінки майна, відповідно до закону.

При цьому, суб'єктом оцінювання не повідомлено замовника проведення оцінки про неможливість проведення об'єктивної оцінки, у зв'язку з обмеженим доступом до приміщень оцінки об'єкта, що є порушенням вищезазначених норм закону.

За доводами у судовому засіданні представника ДВС, оцінювач не зміг потрапити в середину приміщення, що є об"єктом оцінювання, тому оглядав його лише зовні.

Відповідно до правової позиції Вищого господарського суду України в справі №907/797/13 від 15.02.2017 непроведення суб'єктом оцінювання огляду (обстеження) об'єкта оцінки створює підстави для визнання незаконними дій державного виконавця по проведенню оцінки майна та визнання протиправною оцінки майна відповідно до звіту про незалежну оцінку.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з доводами, викладеними скаржником в поданій скарзі щодо недотримання оцінювачем положень п. 50, 51 Національного стандарту № 1 в частині здійснення повного ознайомлення оцінювача з об'єктом оцінки, і як наслідок, сумнівності у об"єктивності проведеної оцінки.

Окрім цього, в основу звіту про оцінку майна покладено технічний паспорт об'єкта оцінки від 24.09.2013 (а.с. 79 том 7), однак станом на 20.02.2017, у зв'язку з проведенням робіт по переобладнанню приміщень, боржником отримано новий технічний паспорт, що свідчить про невідповідність вихідних даних по об'єкту оцінку, а саме відповідність будівель об'єкту оцінки на час проведення оцінки даним, зазначеним у технічному паспорті від 24.09.2013 (а.с. 4-36 том 5).

Відповідно до ст. ст. 74, 76, 77-78, 86 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування; господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом; ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили; визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обов'язковим; обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Доводи державного виконавця, викладені в скарзі, не заслуговують на увагу, як такі, що не є необґрунтованими та спростовуються матеріалами даної справи.

За доводами представника органу ДВС у судовому засіданні, державним виконавцем, в проваджденні якого знаходилось зазначене вище виконавче провадження (Борисенко Л.П.), технічний паспорт від 24.09.2013 був саме нею переданий оцінювачу, з метою використання його при підготовці відповідного звіту про визначення вартості комплексу будівель за адресою вул. Херсонська, 10 в м. Кропивницький.

Що ж до технічного паспорта від 20.02.2017, головний державний виконавець Борисенко Л.П. повідомила суду, що технічний паспорт на зазначений об"єкт від 20.02.2017 в матеріалах виконавчого провадження відсутній та про нього їй стало відомо лише зі змісту скарги боржника, що розглядається судом.

Однак, суд звертає увагу, що дані доводи представника органу ДВС є такими, що не відповідають дійсності та спростовуються наявними у справі доказами, а саме: наданими в ході розгляду скарги боржника від 16.12.2016 р. письмовими пояснення боржника у даній справі від 06.03.2017, додатком до яких до суду, зокрема, було додано копію технічного паспорту від 20.02.2017 та відповідною ухвалою суду щодо розгляду зазначеної скарги, зі змісту якої вбачається, що у судовому засіданні за результатами її розгляду був присутній головний державний виконавець Борисенко Л.П. (далі - державний виконавець), а отже останній не міг не знати про наявність такого технічного паспорту (а.с. 1-59 том 5, а.с. 35-37 том 6).

Більш того, державний виконавець не був позбавлений права та можливості у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження" зробити письмовий запит до відповідного бюро технічної інвентарізації щодо наявності або відсутності проведення технічної інвентарізації об"єкта нерухомості та можливості виготовлення нового технічного паспорту власником даного об"єкту, адже від боржника у справі державному виконавцю неодноразово вказувалось на невідповідність обсягу та кількості об"єктів майнового комплексу, що значиться як в акті опису майна, так й у технічному паспорті від 24.09.2013.

Наведені вище обставини не були враховані державним виконавцем, що вказує на неправомірність дій останього та обґрунтованість доводів боржника у справі.

З огляду на викладене, вимога скаржника визнати неправомірними (незаконними) дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області Борисенко Л.П. з визначення вартості комплексу будівель за адресою: м. Кропивницький, вул. Херсонська, 10 в розмірі 2 613 790,00 грн. (без урахування ПДВ) на підставі висновку про вартість майна від 19.02.2018, визначену ФОП Сідоровим Романом Сергійовичем, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо вимоги поданої скарги в частині зобов'язання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області Борисенко Л.П. призначити в межах виконавчого провадження повторну оцінку комплексу будівель за адресою: м. Кропивницький, вул. Херсонська, 10 з метою визначення його ринкової вартості іншим суб'єктом оціночної діяльності господарський в судовому засіданні 08.08.2018 представником скаржника заявлено усне клопотання щодо залишення даної позовної вимоги без розгляду у зв'язку з завершенням виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду від 20.08.2012 у даній справі.

Розглянувши заявлене усне клопотання скаржника, дослідивши матеріали скарги, господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Комплекс будівель за адресою: вул. Херсонська, 10 у м. Кропивницький у зв'язку з відсутністю покупців знято з реалізації, що підтверджується листом №260/28-12-18 від 05.07.2018 та протоколом проведення електронних торгів №343155 від 05.07.2018 (а.с. 92,93 том 7).

Згідно листа №8568/02.1-26 від 06.07.2018 відділ примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області повідомив стягувача про те, що електронні торги цілісного майнового комплексу по вул. Херсонській, 10 в м. Кропивницькому не відбулись та зазначив про необхідність вирішення питання щодо залишення за собою нереалізованого майна в рахунок погашення заборгованості за виконавчим документом (а.с. 94 том 7).

Поряд з цим, на адресу відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області надійшла заява про повернення виконавчих документів, а саме наказу №5013/426/12 від 20.08.2012, виданого Господарським судом Кіровоградської області (а.с. 48 том 7).

Відповідно до постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 18.07.2018 виконавчий документ, а саме наказ №5013/426/12 від 20.08.2012 повернуто стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с. 54 том 7).

Згідно постанови відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області від 18.07.2018 виконавче провадження №54140402 виведено із зведеного виконавчого провадження №36267950 у зв'язку з тим, що виконавче провадження №54140402 підлягає завершенню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Враховуючи вищевикладене, господарський суд залишає вимогу скарги в частині зобов'язання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області Борисенко Л.П. призначити в межах виконавчого провадження повторну оцінку комплексу будівель за адресою: м. Кропивницький, вул. Херсонська, 10 з метою визначення його ринкової вартості іншим суб'єктом оціночної діяльності, з урахуванням усної заяви представника у судовому засіданні 08.08.2018, без розгляду.

Керуючись ст. ст. 234-235, 339-342 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу дочірнього підприємства "Шпагатно-вірьовочні вироби" товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Мік" від 23.03.2018 на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області Борисенко Л.П. у справі № 5013/426/12 задовольнити частково.

Визнати неправомірними (незаконними) дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області Борисенко Л.П. з визначення вартості комплексу будівель за адресою: м. Кропивницький, вул. Херсонська, 10 в розмірі 2 613 790,00 грн. (без урахування ПДВ) на підставі висновку про вартість майна від 19.02.2018, визначену фізичною особою-підприємцем Сідоровим Романом Сергійовичем.

В решті вимог залишити скаргу без розгляду згідно заяви боржника.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Копії ухвали направити:

боржнику за адресою: 25004, м. Кропивницький, вул. Херсонська, 10;

стягувачу за адресами:

1) 01011, Україна, м. Київ, вул. Лєскова, 9 (ПАТ "Райффайзен Банк Аваль");

2) 25006, м. Кропивницький, вул. Декабристів, 2/14 (Кіровоградська обласна дирекція ПАТ "Райффайзен Банк Аваль");

відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТЮ у Кіровоградській області за адресою: 25006, м. Кропивницький, вул. Дворцова, 6/7;

а також до відома - Головному територіальному управлінню юстиції у Кіровоградській області.

Дата складення повної ухвали 13.08.2018.

Суддя Л.С. Вавренюк