ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2018м. ДніпроСправа № 904/2743/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко Н.Е. за участю секретаря судового засідання Сироти М.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Чорметремонт", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ТРАНС-ІНВЕСТ", м. Кривий Ріг

про стягнення заборгованості у розмірі 293 822,57 грн.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Чорметремонт" (далі позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ТРАНС-ІНВЕСТ" (далі відповідач) про стягнення 293 822,57 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору № 3/18 купівлі-продажу від 05.01.2018 в частині повного та своєчасного розрахунку за поставлений товар.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.06.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 12.07.2018.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.07.2018 відкладено розгляд справи на 16.08.2018 у зв'язку із надходженням від відповідача клопотання про відкладення розгляду справи.

16.08.2018 від позивача до суду надійшли письмові пояснення, згідно яких позивач повідомив суд про часткове погашення відповідачем суми основної заборгованості, але враховуючи, що позивач вже позбавлений права подати заяву про зменшення розміру позовних вимог в силу приписів п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України, оскільки пропущено строк на її подачу до суду, позивач просить суд станом на 16.08.2018 стягнути з відповідача на користь позивача суму 152 589,03 грн. основного боргу, 16 358,77 грн. пені, 45 870,15 грн. штрафу, 1443,78 грн. - 3% річних, 799,12 грн. інфляційних збитків.

Разом з цим, від позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги позивач підтримує з урахуванням письмових пояснень від 16.08.2018 та просить суд їх задовольнити.

16.08.2018 у судове засідання повноважні представники позивача та відповідача не зявилися.

Судовий процес, враховуючи неявку представників сторін та на виконання статті 222 Господарського процесуального кодексу України, не фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 05.01.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТД Чорметремонт" (далі - продавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ТРАНС-ІНВЕСТ" (далі - покупець, відповідач) укладений Договір № 3/18 купівлі-продажу (далі - Договір), за умовами пункту 1.1 якого продавець зобовязується передати у власність покупця товари (запасні частини до транспортних засобів), а покупець зобовязується прийняти і сплатити його на умовах даного договору. Тара (упаковка) входить у вартість товару. Підтвердженням факту узгодження сторонами найменування, асортименту, кількості, ціни товару є прийняття покупцем товару по видатковій накладній, виданій продавцем, яка після її підписання сторонами має юридичну силу специфікації, в розумінні ст. 266 Господарського кодексу України. Товар, прийнятий покупцем по видатковій накладній, не підлягає поверненню за ініціативою покупця, окрім випадків невідповідності його якості.

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що сторони домовились про те, що всі товари, отримані покупцем від продавця, вважаються отриманими на виконання даного Договору.

В пункті 2.2 Договору визначено, що датою поставки вважається дата підписання представником видаткової накладної на товар, що поставляється.

У відповідності до пункту 4.3 Договору оплата товару здійснюється покупцем на підставі даного договору і видаткових накладних до нього шляхом переказу безготівкових коштів на поточний рахунок продавця або шляхом внесення наявних грошових коштів в касу продавця протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту отримання товару.

Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2016 включно, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за даним Договором. У разі, коли жодна із сторін за 15 (пятнадцять) календарних днів до закінчення терміну дії Договору письмово не сповістить другу сторону про розірвання Договору, дія цього Договору автоматично продовжується (п. 11.3 Договору).

Позивач стверджує, що відповідач отримав від нього товар за Договором на загальну суму 239 022,43 грн., що підтверджується видатковими накладними, які підписані представником відповідача без зауважень і скріплені його печаткою (а.с. 14-28).

Як зазначає позивач, оплата за вищезазначеними видатковими накладними була здійснена відповідачем частково, на суму 9671,68 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: № 9160 від 04.01.2018, № 10065 від 28.02.2018, № 10650 від 19.04.2018, №10651 від 19.04.2018, копії яких долучено до матеріалів справи (а.с. 29-32).

Крім того, позивач нарахував відповідачу: пеню у розмірі 16 358,77 грн., штраф у розмірі 45 870,15 грн., 3% річних у розмірі 1443,78 грн., інфляційні збитки у розмірі 799,12 грн.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 293 822,57 грн., з якої: 229 350,75 грн. основного боргу, 16 358,77 грн. пені, 45 870,15 грн. штрафу, 1443,78 грн. 3 % річних, 799,12 грн. інфляційних збитків.

Відповідач своїм правом на судовий захист не скористався, відзиву на позов не надав, наведених позивачем обставин не спростував, доказів належної оплати повної вартості поставленого товару за договором на момент розгляду спору до господарського суду не надав.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частини 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (частина 1 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ст. 692 Цивільного кодексу України).

За приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як зазначено у частині 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства (ст. 129 Конституції України).

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 05.01.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТД Чорметремонт" та Товариством з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ТРАНС-ІНВЕСТ" укладений Договір № 3/18 купівлі-продажу (а.с.12-13), за умовами пункту 1.1 якого продавець зобовязується передати у власність покупця товари (запасні частини до транспортних засобів), а покупець зобовязується прийняти і сплатити його на умовах даного договору.

Позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 239 022,43 грн., згідно наступних видаткових накладних:

- видаткова накладна № 1426 від 16.02.2018 на суму 13 539,98 грн. (а.с.14);

- видаткова накладна № 1438 від 16.02.2018 на суму 4 040,02 грн. (а.с.15);

- видаткова накладна № 1711 від 23.02.2018 на суму 4 620,00 грн. (а.с.16);

- видаткова накладна № 1785 від 27.02.2018 на суму 7 440,00 грн. (а.с.17);

- видаткова накладна № 1810 від 28.02.2018 на суму 19 230,00 грн. (а.с.18);

- видаткова накладна № 1831 від 28.02.2018 на суму 13 900,00 грн. (а.с.19);

- видаткова накладна № 1870 від 01.03.2018 на суму 41 560,00 грн. (а.с.20);

- видаткова накладна № 1985 від 06.03.2018 на суму 1 300,00 грн. (а.с.21);

- видаткова накладна № 2027 від 07.03.2018 на суму 7 800,00 грн. (а.с.22);

- видаткова накладна № 2410 від 20.03.2018 на суму 10 850,00 грн. (а.с.23);

- видаткова накладна № 2498 від 22.03.2018 на суму 4 445,00 грн. (а.с.24);

- видаткова накладна № 2536 від 23.03.2018 на суму 50 215,99 грн. (а.с.25);

- видаткова накладна № 3105 від 05.04.2018 на суму 40 346,47 грн. (а.с.26);

- видаткова накладна № 3122 від 05.02.2018 на суму 11 949,97 грн. (а.с.27);

- видаткова накладна № 3269 від 11.04.2018 на суму 1 480,00 грн. (а.с.28).

Як зазначає позивач, оплата за вищезазначеними видатковими накладними була здійснена відповідачем частково, на суму 9671,68 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: № 9160 від 04.01.2018, № 10065 від 28.02.2018, № 10650 від 19.04.2018, №10651 від 19.04.2018, копії яких долучено до матеріалів справи (а.с. 29-32).

Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача основний борг у розмірі 229 350,75 грн.

В процесі розгляду даної справи відповідачем частково проведено погашення основного боргу за поставлений товар на суму 75 461,72 грн. Дана обставина підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями: № 11655 від 18.07.2018 на суму 13 539,98 грн.; № 11656 від 18.07.2018 на суму 1921,74 грн.; № 11677 від 18.07.2018 на суму 3083,26 грн.; №11678 від 18.07.2018 на суму 3916,74 грн.; № 11740 від 19.07.2018 на суму 8 000,00 грн.; № 11741 від 20.07.2018 на суму 7 000,00 грн.; № 11780 від 23.07.2018 на суму 13 000,00 грн.; № 11804 від 24.07.2018 на суму 10 000,00 грн.; № 11838 від 25.07.2018 на суму 959,98 грн.; № 11837 від 25.07.2018 на суму 4040,02 грн.; № 12043 від 10.08.2018 на суму 5000,00 грн.; № 12076 від 14.08.2018 на суму 5000,00 грн., копії яких долучено до матеріалів справи (тобто після подачі позову до суду 19.06.2018)

Вищевикладене дає суду підстави для висновку, що в частині стягнення з відповідача заборгованості в сумі 75 461,72 грн. між сторонами відсутній предмет спору, а тому провадження в цій частині підлягає закриттю в порядку п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Також суд вважає за необхідним зазначити, що станом на момент розгляду справи залишок несплаченого відповідачем основного боргу складає 153 889,03 грн., тоді як у письмових поясненнях позивач просить стягнути на свою користь з відповідача суму основного боргу у розмірі 152 589,03 грн.

Таким чином, враховуючи вищезазначені норми чинного законодавства України, умови договору №3/18 купівлі-продажу від 05.01.2018 та обставини справи, господарський суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення основної заборгованості за Договором у сумі 152 589,03 грн. є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Дослідивши надані позивачем до господарського суду документи у розумінні ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв їх як належні докази, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування та підтверджують несвоєчасну та не в повному обсязі сплату відповідачем вартості поставленого товару за Договором №3/18 купівлі-продажу від 05.01.2018.

Факт прийняття товару без будь-яких зауважень та претензій посвідчується підписом довіреної особи відповідача на видаткових накладних, які скріплені печаткою відповідача.

Належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували належне виконання відповідачем умов Договору відповідачем господарському суду надано не було.

Відповідач визнав себе зобов'язаною особою, виходячи зі здійсненої ним часткової оплати вартості поставленого товару в розмірі 9 671,68 грн.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Водночас порушення зобовязання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За вимогами статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді сплати неустойки. Договірна неустойка встановлюється за згодою сторін, тобто її розмір та умови застосування визначаються виключно на їх власний розсуд.

Відповідно до статті 549 названого Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Пунктом 5.1. Договору встановлено, що у разі порушення термінів оплати товару покупець, в першу чергу, зобовязаний сплатити продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожний календарний день прострочення протягом всього часу прострочення, а також відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу 3 % річних від простроченої суми протягом всього часу прострочення, а потім сплати суму основного боргу. При цьому, під час надходження грошових коштів від покупця за товар за даним Договором, продавець спочатку зараховує нараховану суму пені і річних. Окрім вище згаданих пені і річних у разі прострочення платежу терміном понад 7 (семи) календарних днів, покупець зобовязаний сплатити додатково штраф у розмірі 20 % від простроченої суми.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Господарський суд вважає за необхідне зазначити про те, що передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

На підставі п. 5.1. Договору та з урахуванням вимог ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано відповідачу до сплати: пеню в розмірі 16 358,77 грн. (за період з 02.03.2018 по 14.06.2018), штраф в розмірі 45 870,15 грн., 3 % річних в розмірі 1443,78 грн. (за період з 02.03.2018 по 26.04.2018) та інфляційних збитків у розмірі 799,12 грн. (за період з квітня 2018 по травень 2018).

Розрахунок штрафу та інфляційних збитків судом перевірений та визнаний таким, що зроблений правильно, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 45 870,15 грн. та інфляційних збитків у розмірі 799,12 грн., підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо нарахування позивачем пені та 3% річних суд вважає за необхідним зазначити, що пеня та 3 % річних розраховані позивачем без врахуванням приписів Цивільного кодексу України щодо обчислення строків з наступного дня. Також позивачем не взято до уваги, що за накладною № 1711 від 23.02.2018 закінчення строку припало на неробочий день, тому останнім днем виконання зобовязання відповідачем вважається перший після нього робочий день.

Таким чином, за розрахунком суду пеня за заявлені позивачем періоди складає 16 145,30 грн., 3% річних за заявлені позивачем періоди складає 1 424,58 грн.. В решті нарахувань пені та 3 % річних слід відмовити у звязку з безпідставністю.

Викладене є підставою для часткового задоволення позову.

В порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі покладаються на сторони пропорційно заявленим позовним вимогам.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, п. 2 ч. 1 ст. 231, 233, 238, 240, 241, 247-252, 254-259, п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Чорметремонт" (49127, АДРЕСА_1, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ТРАНС-ІНВЕСТ" (50055, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Нікопольське шосе, 165, ) про стягнення заборгованості в розмірі 293 822,57 грн., з якої: 229 350,75 грн. основного боргу, 16 358,77 грн. пені, 45 870,15 грн. штрафу, 1443,78 грн. 3 % річних, 799,12 грн. інфляційних збитків задовольнити частково.

Закрити провадження в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 75 461,72 грн. відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ТРАНС-ІНВЕСТ" (50055, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Нікопольське шосе, 165, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Чорметремонт" (49127, АДРЕСА_1, ) суму основного боргу у розмірі 152 589,03 грн. (сто пятдесят дві тисячі пятсот вісімдесят девять грн. 03 коп.), пеню у розмірі 16 145,30 грн. (шістнадцять тисяч сто сорок пять грн. 30 коп.), штраф у розмірі 45 870,15 грн. (сорок пять тисяч вісімсот сімдесят грн. 15 коп.), 3% річних у розмірі 1 424,58 грн. (одна тисяча чотириста двадцять чотири грн. 58 коп.), інфляційні втрати у розмірі 799,12 грн. (сімсот девяносто девять грн. 12 коп.) грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 403,85 грн. (чотири тисячі чотириста три грн. 85 коп.).

В решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Реквізити сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД "Чорметремонт" (49127, АДРЕСА_1, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ТРАНС-ІНВЕСТ" (50055, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Нікопольське шосе, 165, ).

Повне рішення складено 21.08.2018.

Суддя Н.Е. Петренко