ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

13.08.2018

Справа № 910/10176/18

Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Інтергал-Буд", м. Київ

про забезпечення позову у справі

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Інтергал-Буд", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мувіліфт:Ліфти Італії", м. Київ

про стягнення 750 000,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Інтергал-Буд" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мувіліфт:Ліфти Італії" (відповідач) неустойки у загальному розмірі 750 000,00 грн. за неналежне виконання відповідачем своїх зобов’язань за Договором №КМ070817 на поставку, виконання монтажних та виконання пусконалагоджувальних робіт Ліфтового обладнання від 07.08.2017р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.08.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 11.09.2018 року.

09.08.2018р. до суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій останній просить суд вжити заходів до забезпечення позову та до набрання законної сили рішенням суду у даній справі накласти арешт на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Мувіліфт:Ліфти Італії" № 7484, відкритий в ПАТ КБ “Приватбанк”, МФО 300711, ідентифікаційний код в та на будь-який інший рахунок, виявлений під час виконання ухвали суду.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Інтергал-Буд" про забезпечення позову та додані до неї документи, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред’явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як передбачено в п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

За приписами чинного процесуального кодексу особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем (відповідачами) дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи щодо забезпечення позову обов'язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв'язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Посилання позивача у заяві про забезпечення позову на неодноразові порушення відповідачем або невиконання договірних зобов’язань за аналогічними договорами з іншими контрагентами, що підтверджується судовими рішеннями, розміщеними в Єдиному державному реєстрі судових рішень, винесення органом виконання судових рішень постанови про арешт нерухомого майна, за висновками суду, з урахуванням положень названих вище норм процесуального закону, не можуть слугувати достатньою підставою для вжиття відповідного заходу до забезпечення позову.

У своїй заяві позивачем зроблено висновок про те, що відповідач з метою ухилення від виконання рішення суду та постанови державного виконавця (щодо виконання іншого рішення суду) було відкрито новий поточний рахунок в Печерській філії ПАТ КБ “Приватбанк” № 7484, на який позивачем по договору було перераховано 1 397 000, 00 грн., проте такий висновок позивача (в частині відкриття рахунку в банківській установі) є лише припущенням, що також не може слугувати достатньою підставою для вжиття заходів до забезпечення позову.

Посилання заявника у своїй заяві на ст. 146 ГПК України є передчасними та не заслуговують на увагу суду.

У даному випадку обставин, з якими процесуальний закон пов’язує можливість вжиття заходів до забезпечення позову судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що заявником у своїй заяві про забезпечення позову не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у зв’язку з чим заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Інтергал-Буд" визнається судом необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Інтергал-Буд" про забезпечення позову відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                    C.М. Морозов