ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.08.2018 Справа № 905/3308/16

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Сковородіної О.М.,

при секретарі судового засідання (помічнику судді) Колтак Т.М.,

у справі за позовом Державного підприємства Енергоринок, м.Київ,

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ДТЕК Високовольтні мережі, м.Краматорськ Донецької області,

про стягнення 88 551,58 грн.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_2А довіреність № 01/44-1045Д від 21.12.17

від позивача ОСОБА_3 довіреність № 01/44-1044Д від 21.12.17

від відповідача ОСОБА_4 довіреність № 85 від 26.12.17

Державне підприємство Енергоринок, м. Київ, звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ДТЕК Високовольтні мережі про стягнення штрафу у розмірі 88 551,58 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на: Договір №3743/02 від 20.12.2006р. з Додатковими угодами; Акти купівлі-продажу електроенергії за період січень червень 2016 року; Повідомлення про замовлений обсяг купівлі електричної енергії в Оптовому ринку електричної енергії України №01/16 від 31.12.2015р., №01/16-2 від 15.01.2016р., №02/16 від 31.01.2016р., №02/16-2 від 15.02.2016р., №03/16 від 29.02.2016р., 04/16 від 31.03.2016р., №04/16-2 від 15.04.2016р., №05/16 від 29.04.2016р., №05/16-2 від 13.05.2016р., №06/16 від 30.05.2016р.; звіти про надходження коштів від ТОВ ДТЕК Високовольтні мережі; листи-попередження Про розрахунки за електроенергію: №01/01 з факсограмою №07/26-280 від 12.01.2016р., №01/02 з факсограмою №07/26-1595 від 11.02.2016р., №03/02 з факсограмою №07/26-2401 від 01.03.2016р., №01/03 з факсограмою №07/26-2784 від 12.03.2016р., №01/04 з факсограмою №07/26-3858 від 12.04.2016р., №01/05 з факсограмою №26/26-5005 від 11.05.2016р., №02/06 з факсограмою №07/26-6382 від 21.06.2016р., №03/06 з факсограмою №07/26-6570 від 01.07.2016р.; довідки про декадні розрахунки за замовлену ТОВ ДТЕК Високовольтні мережі електроенергію за останні 365 днів, що передують даті порушення тощо.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 611 Цивільного кодексу України.

У відзиві б/н від 06.02.2017р. на позовну заяву відповідач наполягав на звільненні його від відповідальності за прострочення виконання зобовязання перед позивачем, посилаючись проведення антитерористичної операції в місці проведення основної господарської діяльності відповідача, та на настання обставин непоборної сили (форс-мажор) для відповідача з 14.04.2014 року.

Рішенням господарського суду Донецької області від 07.02.2017р. позовну вимогу Державного підприємства Енергоринок, м.Київ до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ДТЕК Високовольтні мережі, Донецька область, м.Краматорськ про стягнення 88551,58грн. штрафу залишено без задоволення (суддя Шилова О.М.).

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 12.06.2017р. апеляційна скарга позивача була залишена без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04.04.2018 року, рішення Господарського суду Донецької області від 07.02.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 12.06.2017 у справі №905/3308/16 скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

23.05.2018р. матеріали справи №905/3088/16 надійшли до господарського суду Донецької області.

Згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 23.05.18р. автоматизованою системою документообігу суду визначений склад суду для розгляду справи №905/3308/16: головуючий суддя Сковородіна О.М.

05.07.2018 року відповідач надав суду уточнений відзив на позовну заяву, в якому висловився про відсутність правових підстав для притягнення його до відповідальності у вигляді штрафу за прострочку декадних платежів в січні-червні 2016 року за договором, за відсутності вини відповідача, а також, в умовах дії мораторію встановленого Закону України Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на території проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси.

19.07.2018 року відповідач надав уточнене клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій на 90% на підставі ст.551 ЦК України. Обґрунтоване клопотання відсутністю завданих позивачу збитків, а також складним економічним станом регіону, в місці проведення основної господарської діяльності відповідача, що обумовлено зростанням виробничих втрат на відновлення постачання електроенергії, зменшення обємів споживання та зупинки підприємств споживачів в умовах АТО на території Донецької області.

Представники позивача в судовому засіданні 15.08.2018р. наполягали на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 15.08.2018р. просив суд зменшити розміру штрафу на 90%.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

20.12.2006р. між Державним підприємством Енергоринок (далі ДПЕ, позивач), що діяло на підставі ліцензії на право здійснення підприємницької діяльності з оптового постачання електричної енергії АБ №220526 від 31.08.2005р., та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Сервіс-Інвест (далі ЕК), що діяло на підставі ліцензії на право здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом АБ №220904 від 03.08.2006р., був укладений Договір купівлі-продажу електроенергії №3743/02 (далі Договір, т.1 а.с.15-28).

Відповідно до п.2 Додаткової угоди №10285/02 від 31.12.2013р. до Договору правонаступником всіх зобовязань (прав та обовязків) ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Сервіс-Інвест за Договором є ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ДТЕК Високовольтні мережі (т.1 а.с.31).

За вказаним Договором ДПЕ продає, а ЕК купує електричну енергію в точках поставки на межі балансової належності електричних мереж, що визначені в Акті розмежування балансової належності електричних мереж і експлуатаційної відповідальності (Додаток №4 до Договору), та в точках обліку різниці перетоків електричної енергії в обсягах, які визначаються згідно з розділом 4 Договору. ДПЕ не здійснює продаж електричної енергії ЕК в точках поставки (в т.ч. по магістральних електричних мережах), які розташовані на неконтрольованій території (п.3.2. Договору в редакції Додаткової угоди №11290/01 від 09.06.2015р. (т.1 а.с.33-35).

За умовою п.4.1. Договору ЕК надає до ДПЕ повідомлення про замовлене добове (по годинах) та місячне (по годинах) споживання електроенергії, повідомлення на замовлений місячний обсяг купівлі електроенергії з Оптового ринку електричної енергії України (далі ОРЕ), а також інформацію про замовлений обсяг купівлі електроенергії з ОРЕ по всіх постачальниках електроенергії на території ліцензованої діяльності ЕК, що розташована на контрольованій території.

Згідно з п.4.15. Договору в разі необхідності ЕК може скоригувати замовлений обсяг купівлі електроенергії. Для здійснення коригування замовленого обсягу ЕК до 15 числа розрахункового місяця повторно надає до ДПЕ факсимільним звязком скориговане повідомлення про місячні обсяги купованої електроенергії за підписом керівника та головного бухгалтера ЕК і скріплене печаткою ЕК за такою ж формою як повідомлення, що надається відповідно до п.4.1.1. Договору. Оригінал скоригованого повідомлення надсилається ЕК рекомендованим листом протягом трьох діб. При цьому розміри оплати за куповану електроенергію у першій і другій декаді залишаються такими, що були вказані в повідомленні про замовлені місячні обсяги купованої електроенергії ЕК, наданому до ДПЕ відповідно до п.4.1.1. Договору. Розмір оплати по третій декаді визначається як різниця між скоригованою сумарною за місяць вартістю замовленого обсягу купівлі електроенергії та розмірами оплат в перших двох декадах.

Відповідно до п.6.3. Договору 11-го, 21-го та останнього числа розрахункового місяця ДПЕ перевіряє суму, що надійшла на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання ДПЕ як оплата ЕК електричної енергії, купленої за першу, другу та третю декаду місяця відповідно. Розмір оплати ЕК за першу декаду визначається шляхом множення 30% замовленого місячного споживання електроенергії і відповідно за другу декаду 30% та за третю декаду 40% на прогнозну оптову ринкову ціну, затверджену постановою НКРЕ з урахуванням суми місячного обсягу дотацій для компенсації втрат ЕК від здійснення постачання електричної енергії за регульованим тарифом, а також з урахуванням встановлених НКРЕ вирівнювальних націнок (знижок) для коригування платежу ЕК у звязку із застосуванням єдиних роздрібних тарифів на електроенергію для кожного із класів споживачів, крім населення, на території України. В залежності від структури споживання ЕК вказані відсотки можуть бути змінені за домовленістю сторін. У цьому випадку ЕК надає до ДПЕ письмове підтвердження своєї структури споживання.

В разі, якщо сума оплати, здійсненої ЕК за відповідну декаду, менша за визначену відповідно до п.6.3. суму оплати з врахуванням переплати за попередню(і) декаду(и) розрахункового місяця, ДПЕ надсилає ЕК факсимільним звязком попередження про неповну декадну оплату електроенергії, купленої у ДПЕ. ЕК зобовязується здійснити перерахування недостатньої суми з поточного рахунку ЕК на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання ДПЕ впродовж двох банківських днів після закінчення відповідної декади, вказавши при цьому в призначенні платежу декаду, за яку здійснюється доплата (п.6.3.1. Договору в редакції Додаткової угоди №4683/01 від 30.04.2008р. (т.1 а.с.29-30).

За п.6.3.2. Договору у випадку нездійснення ЕК доплати згідно з п.6.3.1. Договору ДПЕ через 3 банківські дні після закінчення відповідної декади має право виставити ЕК вимогу про сплату штрафу у розмірі 0,01% від недоплаченої суми. Штраф повинен бути сплачений в термін, не більший від 3-х банківських днів з моменту отримання ЕК письмового повідомлення від ДПЕ. Цей пункт Договору застосовується тільки у випадку, якщо ЕК порушила терміни подекадної оплати більше 4-х разів за останні 365 днів, що передують даті останнього порушення ЕК умов п.6.3.1. (При цьому суд зауважує, що в позовній заяві (а.с.6) п.6.3.2. Договору викладений в іншій, ніж первісна, редакції проте відповідна підстава у позові не зазначена, а докази внесення змін до цієї частини Договору позивачем суду не надані.)

Договір укладено на термін з 01.01.2007р. до 31.12.2007р. Дія Договору автоматично продовжується на кожний наступний рік, якщо жодна із Сторін не заявила письмово про намір розірвати Договір за один місяць до дати закінчення строку дії Договору (п.11.6.).

Договір та Додаткові угоди №4683/01 від 30.04.2008р., №10285/02 від 31.12.2013р. і №11290/01 від 09.06.2015р. до нього підписані представниками обох сторін та скріплені їхніми печатками.

Відомості про повідомлення будь-якою зі сторін про намір розірвати Договір у матеріалах справи відсутні.

На виконання умов п.4.1. та п.4.15. Договору відповідач надав позивачу наступні повідомлення (т.1 а.с.42-51):

- №01/16 від 31.12.2015р. на замовлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ в січні 2016 року (обсяг 581804300кВт/г, вартість 705622999грн.; етапи оплати: 1 декада 211686900грн., 2 декада 211686900грн., 3 декада 282249199грн.);

- №01/16-2 від 15.01.2016р. на замовлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ в січні 2016 року (обсяг 608000000кВт/г, вартість 736483629грн.; етапи оплати: 1 декада 211686900грн., 2 декада 211686900грн., 3 декада 313109829грн.);

- №02/16 від 31.01.2016р. на замовлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ в лютому 2016 року (обсяг 585888100кВт/г, вартість 712583047грн.; етапи оплати: 1 декада 213774914грн., 2 декада 213774914грн., 3 декада 285033219грн.);

- №02/16-2 від 15.02.2016р. на замовлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ в лютому 2016 року (обсяг 572000000кВт/г, вартість 696221754грн.; етапи оплати: 1 декада 213774914грн., 2 декада 213774914грн., 3 декада 268671926грн.);

- №03/16 від 29.02.2016р. на замовлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ в березні 2016 року (обсяг 597277300кВт/г, вартість 723404054грн.; етапи оплати: 1 декада 217021216грн., 2 декада 217021216грн., 3 декада 289361622грн.);

- №04/16 від 31.03.2016р. на замовлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ в квітні 2016 року (обсяг 539770800кВт/г, вартість 656758382грн.; етапи оплати: 1 декада 197027515грн., 2 декада 197027515грн., 3 декада 262703352грн.);

- №04/16-2 від 15.04.2016р. на замовлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ в квітні 2016 року (обсяг 570000000кВт/г, вартість 692370798грн.; етапи оплати: 1 декада 197027515грн., 2 декада 197027515грн., 3 декада 298315768грн.);

- №05/16 від 29.04.2016р. на замовлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ в травні 2016 року (обсяг 580277900кВт/г, вартість 743309631грн.; етапи оплати: 1 декада 222992889грн., 2 декада 222992889грн., 3 декада 297323853грн.);

- №05/16-2 від 13.05.2016р. на замовлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ в травні 2016 року (обсяг 568000000кВт/г, вартість 728122114грн.; етапи оплати: 1 декада 222992889грн., 2 декада 222992889грн., 3 декада 282136336грн.);

- №06/16 від 30.05.2016р. на замовлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ в червні 2016 року (обсяг 549683600кВт/г, вартість 702690212грн.; етапи оплати: 1 декада 210807063грн., 2 декада 210807063грн., 3 декада 281076086грн.).

Відповідно до п.6.3.1. Договору позивач направив відповідачу листи-попередження «Про розрахунки за електроенергію»: №01/01 факсограмою №07/26-280 від 12.01.2016р., №01/02 факсограмою №07/26-1595 від 11.02.2016р., №03/02 факсограмою №07/26-2401 від 01.03.2016р., №01/03 факсограмою №07/26-2784 від 12.03.2016р., №01/04 факсограмою №07/26-3858 від 12.04.2016р., №01/05 факсограмою №26/26-5005 від 11.05.2016р., №02/06 факсограмою №07/26-6382 від 21.06.2016р., №03/06 факсограмою №07/26-6570 від 01.07.2016р. про необхідність термінового погашення заборгованості, що утворилась внаслідок неповних подекадних розрахунків за куповану електричну енергію (т.1 а.с.78-82).

За твердженням позивача вимоги листів-попереджень про термінове погашення заборгованості відповідачем виконані не були. Зазначене твердження не спростоване і не заперечувалось відповідачем під час розгляду справи.

Позивач вважає, що через невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань з подекадної оплати купленої у січні червні 2016 року електроенергії наявні підстави для нарахування штрафу в загальній сумі 88551,58грн. за п.6.3.2. Договору.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Із зазначеною нормою кореспондується й частина 1 статті 193 Господарського кодексу України, відповідно до якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом звітів про надходження коштів на рахунок Державного підприємства Енергоринок від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ДТЕК Високовольтні мережі з розшифровкою платіжних доручень за січень 2016р. червень 2016р., відповідач перерахував на користь позивача грошові кошти в рахунок оплати електричної енергії з порушенням умов п.6.3 договору № 3743/02 від 20.12.2006р. щодо подекадної оплати купованої у Державного підприємства Енергоринок електроенергії.

Відтак, сума проведеної відповідачем оплати за означені декади менша за визначену відповідно до п.6.3 та розмір недостатньої суми становить (з урахуванням податку на додану вартість):

- 244 907 545,30грн. за І декаду січня 2016р.;

- 123 416 948,69грн. за І та ІІІ декаду лютого 2016р.;

- 57 271 872,82грн. за І декаду березня 2016р.;

- 211 904 508,73грн. за І декаду квітень 2016р.;

- 172 281 776,82грн. за І декаду травень 2016р.;

- 75 733 228,93грн. за ІІ та ІІІ декаду червня 2016р.

Як свідчать матеріали справи, з огляду на такі обставини, у відповідності до п.6.3.1. договору позивачем направлено на адресу відповідача відповідні листи попередження Про розрахунки за електроенергію №01/01 (факсограма №07/26-280 від 12.01.2016р.), №01/02 (факсограма №07/26-1595 від 11.02.2016р.), №03/02 (факсограма №07/26-2401 від 01.03.2016р.), №01/03 (факсограма №07/26-2784 від 12.03.2016р.), №01/04 (факсограма №07/26-3858 від 12.04.2016р.), №01/05 (факсограма №26/26-5005 від 11.05.2016р.), №02/06 (факсограма №07/26-6382 від 21.06.2016р.), №03/06 (факсограма №07/26-6570 від 01.07.2016р.), про необхідність термінового погашення заборгованості, що утворилась внаслідок неповних подекадних розрахунків за куповану електричну енергію.

Позивач свідчить, що вказані листи - попередження про необхідність термінового погашення заборгованості відповідачем виконані не були, що відповідачем не заперечується.

За приписами ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

В силу норм ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст. 551 Цивільного кодексу України).

Частиною 2 ст.549 Цивільного кодексу України передбачено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Як встановлено вище, у відповідності до п.6.3.2 договору сторони погодили, що у випадку нездійснення ЕК доплати згідно з п.6.3.1. Договору ДПЕ через 3 банківські дні після закінчення відповідної декади має право виставити ЕК вимогу про сплату штрафу у розмірі 0,01% від недоплаченої суми. Штраф повинен бути сплачений в термін, не більший від 3-х банківських днів з моменту отримання ЕК письмового повідомлення від ДПЕ. Цей пункт Договору застосовується тільки у випадку, якщо ЕК порушила терміни подекадної оплати більше 4-х разів за останні 365 днів, що передують даті останнього порушення ЕК умов п.6.3.1. (При цьому суд зауважує, що в позовній заяві (а.с.6) п.6.3.2. Договору викладений в іншій, ніж первісна, редакції проте відповідна підстава у позові не зазначена, а докази внесення змін до цієї частини Договору позивачем суду не надані.)

Беручи до уваги фактичні обставини та довідку про декадні розрахунки за замовлену електроенергію вбачається порушення відповідачем термінів подекадної оплати більше 4-х разів за останні 365 днів, що передують даті останнього порушення умов п.6.3.1 договору.

Враховуючи наявність таких обставин, позивачем направлено на адресу відповідача претензії про сплату штрафу на загальну суму 88 551,58 грн. за порушення умов договору щодо розрахунку за отриману електроенергію:

- I декади січня 2016р. 24 490,75грн.;

- I, ІІІ декади лютого 2016р. 12 341,69 грн.;

- I декади березня 2016р. 5 727,19грн.;

- I декади квітня 2016р. 21 190,45грн.;

- I декади травня 2016р. 17 228,18грн.;

- II, ІІІ декади червня 2016р. 7 573,32грн.;

Факт направлення/отримання вказаних претензій підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Проте, всупереч умовам укладеного договору, відповідач штраф у розмірі 88551,58грн. не сплатив.

Відповідач будь-яких заперечень по суті викладених обставин не надав, доказів оплати штрафу у розмірі 88 551,58 грн. до матеріалів справи не представив.

Перевіривши арифметичний розрахунок даних позовних вимог та наявність підстав для застосування даного виду відповідальності, суд дійшов висновку щодо їх правомірності, правильного визначення бази для нарахування та кінцевого їх розміру.

Стосовно посилань відповідача на наявність підстав для звільнення від відповідальності у вигляді штрафу за нездійснення доплати згідно п.6.3.1 договору, яка передбачена його п.6.3.2, у звязку з настанням обставин непереборної сили (форс-мажор), які, за твердженнями відповідача, безпосередньо вплинули на викання ним зобовязань за договором, слід зауважити на такому.

Сертифікат Торгово-промислової палати України №1925/05-4 від 17.07.2014р. підтверджує події на території Донецької області як форс-мажорні обставини, передбачені договором №3743/02 від 20.12.2006р. Початок дії форс-мажорних обставин 14.04.2014р. Дату закінчення терміну дії форс-мажорних обставин на момент видачі цього сертифікату встановити неможливо.

У розділі 9 договору Форс-мажор визначено, що при настанні обставин форс-мажору сторони звільняються від виконання зобовязань за цим договором на термін дії форс-мажорних обставин і усунення їх наслідків.

За загальним правилом обов'язковою передумовою для покладення відповідальності за порушення зобов'язання є вина особи, яка його порушила (ч.1 ст.614 Цивільного кодексу України), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Стаття 617 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

У п.1 ч.1 ст.263 Цивільного кодексу України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов'язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків.

За змістом ч.2 ст.218 Господарського кодексу України підставою для звільнення від відповідальності є тільки непереборна сила, що одночасно має ознаки надзвичайності та невідворотності.

Так, ч.2 ст.218 Господарського кодексу України передбачає, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Таким чином, із наведеного вбачається, що для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання згідно зі ст.617 Цивільного кодексу України, ст.218 Господарського кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, повинна довести: 1) наявність обставин непереборної сили; 2) їх надзвичайний характер; 3) неможливість попередити за даних умов завдання шкоди; 4) причинний зв'язок між цими обставинами і понесеними збитками.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 10.06.2015р. у справі №904/6463/14/3-216гс15.

Окрім того, повинен бути наявним елемент неможливості переборення особою перешкоди або її наслідків (альтернативне виконання). Відтак, для звільнення від відповідальності сторона також повинна довести неможливість альтернативного виконання зобовязання.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за умовами укладеного договору здійснює продаж електричної енергії відповідачу з дотриманням та у межах договору між членами оптового ринку електроенергії України.

Кореспондуючим обовязком відповідача, як електроенергетичної компанії, за приписами спірного правочину, є закупівля електроенергії та здійснення її оплати відповідно до умов цього договору. При цьому останнє належним чином відповідачем не виконано.

Проте, як свідчать матеріали справи, спірним є зобовязання 2016р., за якими відповідач здійснив часткове погашення існуючої суми боргу.

Доказів певної неможливості здійснення відповідачем господарської діяльності не представлено. До того ж, виходячи з даних, що містить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження відповідача на підконтрольній території України, яким є м.Краматорськ Донецької області.

Також, відповідач не надав доказів вжиття ним усіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов'язання, не висловив відмови від замовленого у 2016р. обсягу електроенергії за наявності форс-мажорних обставин зі дня отримання сертифікату у їх підтвердження та продовжив закупівлю.

З даного слідує, проведення антитерористичної операції на території Донецької області та пов'язані із цим несприятливі наслідки не обумовлюють неможливість відповідача здійснювати господарську діяльність, не мають ознак надзвичайності чи невідворотності для виконання обов'язку за укладеним правочином, не перебувають у причинному зв'язку із несплатою грошей за договором №3743/02 від 20.12.2006р., у межах цих спірних правовідносин.

Виходячи з викладеного, враховуючи наявні матеріали справи, допущене порушення, яке виникло у 2016р., суд не вбачає підстав для звільнення від відповідальності за прострочення виконання спірних зобовязань за договором №№3743/02 від 20.12.2006р., у цьому випадку.

Також, слід зазначити, що суд не може застосувати Закон України Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств - виконавців/виробників житлово - комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси до спірних правовідносин з огляду на наступне.

Законом України «Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси» №85-VІІІ від 13.01.2015р. встановлено мораторій на час, визначений у статті 1 цього Закону, на нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій енергопостачальними компаніями у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси підприємствами - виконавцями/виробниками житлово-комунальних послуг, що надають такі послуги у районі проведення антитерористичної операції (ст.2 Закону).

Метою цього Закону є встановлення додаткових гарантій щодо захисту житлових та майнових прав громадян, які проживають на територіях, де проводиться антитерористична операція, та громадян, які тимчасово переселені в інші населені пункти України з територій, на яких проводиться антитерористична операція (ст.1 Закону).

Сферою застосування даного нормативного акту є субєктний та обєктний склад, географічне (територіальне) його розповсюдження.

Частиною 2 ст.2 Закону України «Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси» №85-VІІІ від 13.01.2015р. встановлено мораторій на нарахування штрафних санкцій енергопостачальними компаніями у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси підприємствами виконавцями/виробниками житлово-комунальних послуг, що надають такі послуги у районі проведення антитерористичної операції.

За визначеннями Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; виробник - суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги.

Разом з тим, у розумінні ст.275 Господарського кодексу України енергопостачальним підприємством (енергопостачальником) є субєкт господарювання, що відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (енергію) споживачеві за договором.

Енергопостачальниками, за визначеннями термінів, приведених у Законі України «Про електроенергетику», є учасники оптового ринку електричної енергії України, які купують електричну енергію на цьому ринку з метою її продажу та/або постачання споживачам або з метою її експорту та/або імпорту.

Таке тлумачення знаходить своє відображення у наказі Міністерства енергетики та вугільної промисловості України «Про затвердження Порядку здійснення заходів щодо часткового або повного припинення різниці перетоків електричної енергії у точках її обліку» №440 від 10.07.2015р.

За визначеннями Закону України «Про елекротенергетику» енергія - електрична чи теплова енергія, що виробляється на об'єктах електроенергетики і є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу.

Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики «Про затвердження Правил користування електричною енергією» до електричної енергії (активна) віднесено енергоносій, який виступає на ринку як товар, що відрізняється від інших товарів особливими споживчими якостями та фізико-технічними характеристиками (одночасність виробництва та споживання, неможливість складування, повернення, переадресування), які визначають необхідність регулювання та регламентації використання цього товару, до електричної енергії (реактивна) - технологічно шкідливу циркуляцію електричної енергії між джерелами електропостачання та приймачами змінного електричного струму, викликана електромагнітною незбалансованістю електроустановок.

Відтак, здійснивши аналіз приведених термінів, виходячи з визначень Закону України «Про теплопостачання», «Про елекротенергетику», ст.275 Господарського кодексу України та мети і сфери застосування Закону України «Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси», слідує висновок, додержання суб'єктного складу, яким є наявність обох означених у Законі учасників, а саме суб'єкт, якому встановлені обмеження в силу приведеного Закону як енергопостачальна компанія, діяльність якої пов'язана з постачанням безпосередньо самої енергії, як різновиду товару, що виробляється, виходячи з її властивості, у результаті перетворення енергетичних ресурсів/джерела енергії, та суб'єкт, як підприємство - виконавець/виробник житлово-комунальних послуг, що надають такі послуги громадянам у районі проведення антитерористичної операції.

Як свідчать статутні документи відповідача видом діяльності ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ДТЕК Високовольтні мережі є передача електроенергії, постачання електричної енергії за регульованим тарифом, постачання електричної енергії за нерегульованим тарифом, розподілення електроенергії, передача електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, торгівля електроенергією, будівництво споруд електропостачання та телокомунікацій, тощо.

У свою чергу, Державне підприємство "Енергоринок" є підприємством, предметом діяльності якого, зокрема, визначено купівля електричної енергії у виробників, потужність чи обсяг відпуску яких більші ніж граничні показники (крім електричної енергії, виробленої на теплоелектроцентралях, що входять до складу енергопостачальників, для споживання на території здійснення ліцензованої діяльності), а також у суб'єктів підприємницької діяльності, які є власниками електричної енергії, виробленої з давальницької сировини; купівля в учасників оптового ринку електричної енергії електроенергії, отриманої ними за угодами на її імпорт; оптове постачання електричної енергії.

Виходячи з умов договору №3743/02 від 20.12.2006р. поряд із згаданими нормами чинного законодавства, останній укладено між Державним підприємством "Енергоринок" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Сервіс-Інвест (правонаступником якого є ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ДТЕК Високовольтні мережі), як учасниками (членами) оптового ринку електроенергії України задля здійснення ліцензованої діяльності відповідача.

При цьому, відповідач не довів, що в межах правовідносин він є суб'єктом у розумінні приведених приписів чинного Закону України, якому обмежено відповідальність.

Тобто, в розумінні норм Закону України «Про встановлення додаткових гарантій» мораторій на нарахування пені та інших штрафів може мати місце з приводу лише зобовязань відповідача перед позивачем, коли порушення зобовязань сталося саме внаслідок надання житлово-комунальних послуг населенню.

За виключенням складової застосування означеного Закону №85-VІІІ від 13.01.2015р., слідує висновок про те, що останній не може бути підставою для обмеження у спірних господарських правовідносин між позивачем та відповідачем нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій.

Приймаючи до уваги вищевикладене, судом не прийнято заперечення відповідача стосовно необхідності застосування норм Закону України «Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/ виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси» №85-VІІІ від 13.01.2015р., у цьому випадку.

Статтею 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Зменшення розміру заявленої до стягнення пені є правом суду, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи в їх сукупності, суд на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення розміру цієї санкції.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідачем було порушено господарське зобовязання, наслідки чого передбачені п.6.3.2 договору, а саме застосування позивачем штрафу стосовно відповідача у розмірі 0,01% від недоплаченої суми.

Розмір штрафу, на стягненні якого наполягає позивач, не суперечить фактичним обставинам справи, визначений у загальному розмірі 88 551,58 грн.

Частиною 3 ст.551 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

З наведеного вбачається, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про їх зменшення. При цьому, суд звертає увагу на ту обставину, що позивачем не обґрунтовано завдання йому збитків порушенням зобов'язання відповідачем.

У п.3.2 рішення Конституційного Суду України №7-рп/2013 від 11.07.2013р. зазначено, що наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

При цьому, за висновками суду, оцінивши надані сторонами докази у сукупності із обєктивними обставинами складної ситуації у державі та економічного її становища, час прострочення, систематичне погашення суми боргу, загальний розмір нарахованих сум відповідно п.6.3.2 договору, враховуючи положення ст.129 Конституції України, та обставини, на які посилається відповідач у своєму зверненні, а також те, що винятковість обставин є оціночним поняттям, господарський суд дійшов висновку про наявність виняткових обставин у правовідносинах між енергопостачальними компаніями - суб'єктами оптового ринку електричної енергії України, які є підставою для зменшення розміру штрафу, а відтак для задоволення цього клопотання, при цьому частково, оскільки, за результатми встановленого, зменшення пені на 90% є надмірним.

Отже, виходячи з інтересів сторін, суд зменшує розмір суми штрафу, який підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання, а саме від розміру заявленого позивачем на 50%, тобто до 44 275,79грн.

З огляду на таке, позовні вимоги Державного підприємства Енергоринок, м.Київ, до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ДТЕК Високовольтні мережі, м.Краматорськ Донецької області, щодо стягнення штрафу підлягають задоволенню частково, у сумі встановленої судом.

Відповідно до ч.9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 42, 73, 86, 123, 126, 129, 165, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства Енергоринок, м.Київ до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ДТЕК Високовольтні мережі, м. Краматорськ Донецької області, про стягнення штрафу у сумі 88551,58грн., задовольнити частково в сумі 44275,79грн.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ДТЕК Високовольтні мережі на користь Державного підприємства Енергоринок 44275,79грн. штрафу, а також відшкодування сплаченого судового збору в сумі 1450,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 15.08.2018р. проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 23.08.2018р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Позивач: Державне підприємство Енергоринок; місцезнаходження: 01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, 27, .

Відповідач: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ДТЕК Високовольтні мережі; місцезнаходження: 84302, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Островського, 8, .

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя О.М. Сковородіна