ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/4416/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жигалкіна І.П.

при секретарі судового засідання Кісельовій С.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Родіна", с. Крисине
до Головного управління Держгеокадастру у Харківської області, м. Харків
про визнання укладеними угод
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (дов. № б/н від 25.01.2018 р.);

відповідача - ОСОБА_2 (дов. № 32-20-0.14-14/62-18 від 19.01.2018 р.)

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Родіна" (далі ТОВ СП "Родіна") звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (далі Управління), з урахуванням уточнень до позовної заяви, які ухвалою суду від 21.02.2017 прийняті до розгляду, про визнання укладеними додаткових угод від 21.07.2016 про поновлення терміну дії договорів оренди земельних ділянок від 26.07.2006 № 05 (площею 15,1298 га, кадастровий номер :01:006:0167), від 26.07.2006 № 04 (площею 14,0292 га, кадастровий номер :01:006:0168), від 26.07.2006 № 07 (площею 11,2772 га, кадастровий номер :01:006:0169), від 26.07.2006 № 06 (площею 22,7444 га, кадастровий номер :01:005:0216), якими внести зміни до пунктів 6 цих договорів та викласти у наступній редакції: "Договір укладено на строк до "20" липня 2021 року включно".

Рішенням Господарського суду Харківської області від 07.03.2017 (суддя Шарко Л.В.) позов задоволено повністю, визнано укладеними додаткові угоди від 21.07.2016 про поновлення терміну дії договорів від 21.07.2006 оренди земельних ділянок, якими внесено зміни до пунктів 6 договорів "Строк дії договору" у наступній редакції: "Договір укладено на строк до "20" липня 2021 року включно".

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17.05.2017 рішення Господарського суду Харківської області від 07.03.2017 залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 20 лютого 2018 року по справі №922/4416/16 касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області задоволено частково, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 17.05.2017 та рішення Господарського суду Харківської області від 07.03.2017 у справі № 922/4416/16 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.04.2018 р. було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, почато підготовче провадження та призначити його на 24.04.2018 р. о 11:20. Ухвалою суду від 24.04.2018 р. було відкладено підготовче засідання на 17.05.2018 р. о 10:00. Ухвалою суду від 17.05.2018 р. було відкладено підготовче засідання на 12.06.2018 р. о 11:00. Ухвалою суду від 01.06.2018 р. було продовжено строк розгляду підготовче засідання до 04.07.2018 р. Ухвалою суду від 15.06.2018 р. було відкладено підготовче засідання на 26.06.2018 р. о 12:20.

На підставі ухвали суду від 26.06.2018р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на "10" липня 2018 р. о 11:00.

10 липня 2018 року від представників Позивача та Відповідача, що з'явилися у судове засідання, заяв та клопотань з додатковими поясненнями не надійшло. Судом було оголошено про перерву у судовому засіданні до 24.07.2018 р. до 12:00.

Судове засідання було продовжено, 24.07.2018р., від представників Позивача та Відповідача, що з'явилися у судове засідання, заяв та клопотань з додатковими поясненнями не надійшло, судом оголошено про перерву до07.08.2018 р. до 14:00.

Представник Позивача у судовому засіданні, 07.08.2018р., позовні вимоги підтримав у повному обсязі з урахуванням уточнень до позовної заяви, просив суд їх задовольнити.

Представник Відповідача у судовому засіданні, 07.08.2018р., проти позову заперечував в повному обсязі, просив суд відмовити в їх задоволенні.

Розглянувши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

26.07.2006 року між ТОВ СП "Родіна" та Богодухівською районною державною адміністрацією (Богодухівська РДА) були укладені договори оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення на території Гутянської селищної ради, за межами населеного пункту.

Відповідно до пунктів 1, 2 договору зареєстрованого за № 05 в оренду була передана земельна ділянка загальною площею 15,1298 га, кадастровий номер :01:006:0167.

Відповідно до пунктів 1, 2 договору зареєстрованого за № 04 в оренду була передана земельна ділянка загальною площею 14,0292 га, кадастровий номер :01:006:0168.

Відповідно до пунктів 1, 2 договору зареєстрованого за № 07 в оренду була передана земельна ділянка загальною площею 11,2772 га, кадастровий номер :01:006:0169.

Відповідно до пунктів 1, 2 договору зареєстрованого за № 06 в оренду була передана земельна ділянка загальною площею 22,7444 га, кадастровий номер :01:005:0216.

Згідно даних договорів ТОВ СП "Родіна" є орендарем вищезазначених земельних ділянок, що також підтверджується складеними актами прийому-передач від 26.07.2006 р. між ТОВ СП "Родіна" та Богодухівською РДА щодо вищезазначених земельних ділянок.

Як вбачається з матеріалів справи 06.03.2012р. між ТОВ СП "Родіна" та Богодухівською РДА були укладені додаткові угоди до договорів оренди земельних ділянок, відповідно до яких були внесені зміни до пунктів 6 та 7 вищезазначених договорів щодо строків дії договорів та розмірів орендної плати.

Відповідно до матеріалів справи, з яких вбачається, що строк дії договорів оренди земельної ділянки площею 15,1298 га, 14,0292 га, 11,2772 га та 22,7444 га був встановлений до 20.07.2016 р. "з правом пролонгації", про що свідчать витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 37116901, № 37118745, № 37120493 від 05.05.2015 р. та № 38633677 від 05.06.2015 р.

Позивачем, ТОВ СП "Родіна", була отримана відповідь № 01-25/1615 від 12.05.2016 р. на запит до Богодухівської РДА (№ 934/7 від 22.04.2016 р.) стосовно незаперечення поновлення договорів оренди землі на території Гутянської селищної ради за межами населеного пункту кадастрові номери, :01:006:0167, :01:006:0168, :01:006:0169, :01:005:0216, в якій було зазначено, що для продовження дії договорів оренди потрібно укласти додаткові угоди до чинних договорів оренди, але для цього потрібно звернутись з заявою до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області.

Так на підставі довідки Богодухівською ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області від 12.05.2016 р. за № 309-17 надано до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області вбачається про відсутність заборгованості ТОВ СП "Родіна" станом на 12.05.2016 р. із сплати податків, зборів, платежів.

Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області був затверджений висновок державної експертизи землевпорядної документації №1708 від 09.06.2016 р.

Рішенням Богодухівської РДА № 214-VII від 24.06.2016р. затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельних ділянок державної власності сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ТОВ СП"Родіна" (у кількості - 4 ділянки) з метою подовження терміну дії оренди земельних ділянок, що розташовані на території Гутянської селищної ради.

Відділом Держгеокадастру у Богодухівському районі Харківської області 06.07.2016р. були складені витяги №27-20.12-0.4-691/14-16, №19-20.12-0.4-692/14-16, №27-20.12-0.4-693/14-16, №27-20.12-0.4-690/14-16 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок кадастрові номери: :01:006:0167, :01:006:0168, :01:006:0169, :01:005:0216, що знаходяться у користуванні у ТОВ СП "Родіна".

ТОВ СП "Родіна" звернувся 16.06.2016р. до ГУ Держгеокадастру у Харківській області з лист-повідомлення про поновлення договорів оренди землі №376 від 14.06.2016р. з проектами додаткових угод про поновлення договорів оренди землі.

На підставі відповіді №19-20-14-21349/0/19-16 від 14.07.2016р. Відповідачем було відмовлено Позивачу у поновленні договорів оренди землі, оскільки, на його думку, строк дії договорів оренди землі від 26.07.2006р. закінчився 26.07.2011р.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з положенням статей 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно із ч. 5 ст. 6 Закону України "Про оренду землі", право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Підпунктом 6 п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що державній реєстрації прав підлягає право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Позивачем було вчинено дії щодо проведення державної реєстрації після підписання додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення на території Гутянської селищної ради за межами населеного пункту, кадастрові номери :01:006:0167, :01:006:0168, :01:006:0169, :01:006:0216, про що свідчать витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с. № 46-49).

Цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення осіб під час укладення додаткових угод до договорів оренди, набули чинності після відповідної державної реєстрації. При чому чинним законодавством України не встановлено обмеження строку звернення до органів державної реєстрації України з метою реєстрації іншого речового права, а саме права оренди земельних ділянок після укладання відповідних угод або додатків до них.

Так статтею 638 ЦК України, статей 125, 126 ЗК України додаткові угоди до договорів оренди землі набули чинності з дня проведення їх державної реєстрації, тобто з 28.04.2015 року (а.с. № 46-49), така ж позиція викладена у правовому висновку Верховного Суду України по справі № 6-643цс16 від 13.06.2016р.

На підставі викладених обставин, суд прийшов до висновку та не можливості прийняти в якості заперечень Відповідача посилання на відсутність державної реєстрації права оренди земельних ділянок Позивачем, оскільки такі заперечення спростовуються матеріалами справи, а саме витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 37116901 від 05.05.2015, № 37118745 від 05.05.2015, № 37120493 від 05.05.2015, № 38633677 від 05.06.2015 (а.с. № 46-49).

У відзиві на позовну заяву Відповідач зазначає, що Позивач не надав жодних доказів того, що Головному управлінню станом на час розгляду ним питання про поновлення договорів оренди землі було відомо про продовження строку оренди землі за такими договорами до 20.07.2016р. Тобто, у відзиві на позовну заяву зазначено про ненадання Позивачем доказів стосовно того, що Головному управлінню було достовірно відомо про те, що дія договорів оренди землі із ТОВ СП "Родіна" закінчується саме 20.07.2016 р.

Однак, дані посилання Відповідача не можуть бути прийняти судом до уваги, оскільки згідно договорів оренди землі та додаткових угод до них, які були зареєстровані у встановленому законом порядку, про що свідчать витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 37116901, № 37118745, № 37120493 та № 38633677, де строк оренди був продовжений до 20.07.2016 р. з правом пролонгації.

Згідно ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковими.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від "06" вересня 2012р., внесено зміни у ст. 122 Земельного кодексу України, щодо повноваження органів виконавчої влади. Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування, зокрема у п.4, згідно якого центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відтак, до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 06 вересня 2012р., розпорядження землями відбувалось відповідно до вимог пункту 12 Перехідних положень Земельного кодексу України.

Головне управління Держгеокадастру у Харківській області створено у 2015 році та згідно ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України є центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Тобто з моменту утворення Головного управління Держгеокадастру у Харківської області у Богодухівській районній державній адміністрації Харківської області не має повноважень щодо розпорядження земельними ресурсами, в тому числі щодо поновлення термінів дії договорів оренди землі, оскільки такими повноваженнями наділений відповідач у справі, а саме - Головне управління Держгеокадастру у Харківській області.

З огляду на вищенаведене, суд звертає увагу, що після закінчення строку дії вищезазначених договорів оренди землі протягом місяця (з 21.07.2016 року по 20.08.2016 року) до ТОВ СП "Родіна" не надійшло листа-повідомлення від відповідача стосовно заперечення у поновленні договорів оренди землі при тому, що позивач продовжував правомірно користуватися вищезгаданими земельними ділянками.

Частиною 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено одну з підстав поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Саме це право захисту затосував позивач у своєму позові.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч.6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: - орендар належно виконує свої обовязки за договором оренди; - орендодавець письмово не повідомив протягом місяця орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Судом встановлено, що вищевказані вимоги закону були виконані орендарем у повному обсязі, що підтверджується письмовими доказами у справі, а саме довідкою № 309-17 від 12.05.2016 Богодухівської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області для надання до Держгеокадастру про те, що у ТОВ СП "Родіна" немає жодної заборгованості із сплати податків, зборів та платежів перед державним бюджетом, в тому числі і з орендної плати.

Висновок державної експертизи землевпорядної документації від 09.06.2016 № 1708, в якому позивач визначений як орендар земельних ділянок, складений та підписаний відповідачем та не заперечується останнім (а.с. № 44).

З огляду на вищевикладене та враховуючи те, що відповідач відповідно до вимог ст. 33 Закону України "Про оренду землі" протягом місяця з дати закінчення вищезазначених договорів оренди землі (з 21.07.2016 р. по 20.08.2016 р.) не надіслав на адресу позивача лист-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договорів оренди землі, суд приходить до висновку, що ці договори вважаються поновленими на той самий строк (п'ять років, тобто до 20.07.2021 року) і на тих самих умовах, які були передбачені договорами оренди землі.

Вищенаведене узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду України від 13.04.2016 р. у справі № 6-2027цс15.

Позивачем 16.09.2016р. був надісланий відповідачу лист № 618 з додатковими угодами до договорів оренди землі у 2-х примірниках для їх підписання.

Проте, у наданій відповіді № 19-20-14-31252/0/19-16 від 12.10.2016 р. відповідачем було відмовлено у підписанні додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок.

Згідно ч. 8 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Частиною 11 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України „Про оренду землі № 161-XIV від 06.10.1998р., у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Судом встановлено, що відповідач протягом місяця з дати закінчення договорів оренди земельних ділянок, тобто з 21.07.2016 по 20.08.2016, листів-повідомлень про заперечення у поновленні договорів оренди на адресу позивача не надсилав.

Судом, крім того, встановлено, що відповідач додаткові угоди від 21.07.2016, які були йому надіслані позивачем листом № 618 від 16.09.2016, та отримані відповідачем 19.09.2016, не підписав, чим порушив вимоги ст. 33 Закону України „Про оренду землі.

За таких обставин, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача є законними та обґрунтованими, не спростованими Відповідачем та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Під час нового розгляду судом виконані вказівки, що містяться у постанові Верховного Суду, з урахуванням наведеного, надано оцінку правомірності вимог Позивача, надано належну оцінку всім доводам учасників справи із належним обґрунтуванням прийняття або неприйняття відповідних доводів та доказів, встановлено обставини щодо наявності та відсутності підстав для задоволення позову.

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об'єктивного з'ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої при задоволенні позову судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, з огляду на те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи в позовній заяві містяться чотири вимоги немайнового характеру, щодо якої має бути сплачено судовий збір окремо за кожну вимогу.

Позивачем, під час звернення до суду з відповідним позовом було сплачено 1378,00 грн. судового збору, що відповідає сумі сплаченій за одну вимогу немайнового характеру.

Втім, вже після порушення провадження у даній справі було виявлено, що сплачений судовий збір був лише за одну вимогу.

У відповідності до положень п. 3.5. Постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.11р. №18, якщо передбачені у пунктах 2, 3, 4, 5 і 6 частини першої статті 63 ГПК України, підстави повернення позовної заяви виявлено господарським судом після прийняття позовної заяви до розгляду, справа підлягає розглядові по суті. Не сплачені у встановленому порядку та розмірі суми судового збору можливо стягнути за результатами розгляду справи.

З огляду на вищенаведене, недоплачений у повному обсязі судовий збір суд достягує за результатами розгляду даної справи, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, недоплачений судовий збір покладається на Відповідача та стягується з нього на користь державного бюджету.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 33 Закону України "Про оренду землі", ст. 122 Земельного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 49, 82-85, 111-28 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов повністю.

Визнати укладеною додаткову угоду від 21.07.2016 року про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки № 05 від 26.07.2006 (площею 15,1298 га, кадастровий номер :01:006:0167), якою внесені зміни до пункту 6 "Строк дії договору" в наступній редакції: Договір укладено на строк до "20" липня 2021 року включно.

Визнати укладеною додаткову угоду від 21.07.2016 року про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки № 04 від 26.07.2006 (площею 14,0292 га, кадастровий номер :01:006:0168), якою внесені зміни до пункту 6 "Строк дії договору" в наступній редакції: Договір укладено на строк до "20" липня 2021 року включно.

Визнати укладеною додаткову угоду від 21.07.2016 року про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки № 07 від 26.07.2006 (площею 11,2772 га, кадастровий номер :01:006:0169), якою внесені зміни до пункту 6 "Строк дії договору" в наступній редакції: Договір укладено на строк до "20" липня 2021 року включно.

Визнати укладеною додаткову угоду від 21.07.2016 року про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки № 06 від 26.07.2006 (площею 22,7444 га, кадастровий номер :01:005:0216), якою внесені зміни до пункту 6 "Строк дії договору" в наступній редакції: Договір укладено на строк до "20" липня 2021 року включно.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Харківської області (61022, м. Харків, майдан ОСОБА_1, 5, Держпром, під'їзд 1, поверх 6,7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Родіна" (62144, Харківська область, Богодухівський район, с. Крисине, вул. Центральна, 51, ) суму витрат по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Харківської області (61022, м. Харків, майдан ОСОБА_1, 5, Держпром, під'їзд 1, поверх 6,7, ) в дохід державного бюджету України (одержувач коштів: Головне управління казначейства у м. Києві, , рахунок 6001, банк одержувача - Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код бюджетної класифікації 22030106) 4134,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 13.08.2018 р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили відповідно до ст. ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_3