номер провадження справи 23/1/15-16/66/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.08.2018 Справа № 908/32/15-г

м.Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ніколаєнка Романа Анатолійовича, за участі секретаря судового засідання Кричмаржевського Д.В., розглянувши в судовому засіданні матеріали

за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "ФІРМА "ЗГОДА" (69032, АДРЕСА_7, )

до відповідача-1 - товариства з обмеженою відповідальністю "Татісс Бізнес" (69032, АДРЕСА_7, )

до відповідача-2 - ОСОБА_1 (69000, АДРЕСА_1; ідент.№ НОМЕР_1)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (01001, м.Київ, провулок Шевченка, буд.12, )

про визнання недійсними договорів купівлі-продажу між ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА" та ОСОБА_1, витребування (вилучення) нерухомого майна у ТОВ "Татісс Бізнес" та визнання за ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА" права власності на нерухоме майно

в межах справи № 908/32/15-г про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "ФІРМА "ЗГОДА" (69032, м.Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 6-а; )

Кредитори:

1) Запорізька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області (69001, м.Запоріжжя, вул.Перемоги, буд. 14)

2) Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя (69057, Запорізька область, м.Запоріжжя, вул.Гагаріна, буд. 2-Б)

3) Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (69000, Запорізька область, м.Запоріжжя, вул.Сєдова, буд.12)

4) Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі Обласного відділення ПАТ "Промінвестбанк" в м.Запоріжжя (69600, м.Запоріжжя, пр.Маяковського, буд. 20-а)

5) Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" (69035, м.Запоріжжя, вул.Сталеварів, 14, )

ліквідатор - арбітражний керуючий Загрія Роман Олегович

за участю представників учасників:

від ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА" - Мелькевич А.В., довіреність б/н від 27.02.2018

від ТОВ "Татісс Бізнес" - Ткалич М.О., довіреність № б/н від 30.01.2018

від ОСОБА_1 - ОСОБА_6, адвокат, договір про надання правової допомоги від 12.03.2018

від ПАТ "Промінвестбанк»" - Орел Н.Г., довіреність № 09/12/123 від 22.02.2018, Тунік Г.В., довіреність № 09/12/234 від 03.05.2018

від кредитора Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області - Біньковська А.В., довіреність № 2972/10/08-29-10 від 05.04.2018

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 16.02.2015 суддя Шевченко Т.М.) у справі № 908/32/15-г за заявою ініціюючого кредитора - Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області порушено провадження у справі про банкрутство боржника - ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА".

Постановою господарського суду Запорізької області від 07.07.2015 (суддя Шевченко Т.М.) у справі № 908/32/15-г боржника - ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено Гаврилюка Є.В.

08.07.2015 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет оприлюднене повідомлення №19984 про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

В зв'язку з відставкою та припиненням повноважень судді Шевченко Т.М., якою здійснювалося провадження у справі № 908/32/15-г про банкрутство ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА", засобом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями розгляд справи № 908/32/15-г призначено судді Ніколаєнку Р.А.

Ухвалою від 24.10.2016 справа № 908/32/15-г суддею Ніколаєнком Р.А. прийнята до провадження.

Ухвалою від 17.01.2018 звільнено арбітражного керуючого Гаврилюка Євгена Володимировича від виконання обов'язків ліквідатора банкрута та призначено ліквідатором у справі №908/32/15-г про банкрутство ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА" арбітражного керуючого Загрія Романа Олеговича (свідоцтво Мінюсту України № 501 від 09.04.2013; ідент.№ НОМЕР_2; адреса офісу: АДРЕСА_5; поштова адреса: АДРЕСА_6), який виконує повноваження на цей час.

Наразі ліквідаційна процедура триває.

Ухвалою суду від 12.12.2017 прийнято до розгляду в межах справи № 908/32/15-г про банкрутство ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА" позовну заяву ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА" до відповідача - ТОВ "Татісс Бізнес" про витребування нерухомого майна у ТОВ "Татісс Бізнес" та визнання за ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА" права власності на нерухоме майно, залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", вжито заходів забезпечення позову, судове засідання призначено на 24.01.2018, 09.30.

15.12.2017 набрала чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII).

Відтак, подальший процес з розгляду заяви ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА", здійснювався за правилами Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з фіксуванням розгляду заяви за допомогою звукозаписувального технічного засобу - програмно-апаратного комплексу "Оберіг".

Ухвалою від 12.01.2018 засідання з розгляду заяви ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА" до ТОВ "Татісс Бізнес" про витребування нерухомого майна у ТОВ "Татісс Бізнес" та визнання за ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА" права власності на нерухоме майно, було перенесено з 24.01.2018 на 31.01.2018.

Ухвалою від 31.01.2018, зважаючи на те, що розгляд заяви ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА" по суті не було розпочато, вирішено розгляд цієї заяви здійснювати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання, підготовче засідання з розгляду заяви було відкладено до 28.02.2018..

Ухвалою від 28.02.2018 за заявою ТОВ "Фірма "ЗГОДА" залучено третьою особою на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1 (69000, АДРЕСА_2, ідент.№ НОМЕР_1), підготовче засідання з розгляду заяви відкладено до 30.03.2018.

З поданням позову ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА" просило:

1) Витребувати (вилучити) у ТОВ "Татісс Бізнес" нерухоме майно:

- будівля виробничого корпусу №1, літ. Р загальною площею - 3490,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_7,

- будівля адміністративно-побутового корпусу, літ. С-2 загальною площею - 588,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_7,

- гараж літ. Х загальною площею - 144,8 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_7,

- будівля виробничого корпусу №2, літ. Т загальною площею - 1732,1 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_7,

- будівля контрольно-пропускного корпусу, літ. Ч загальною площею - 24,2 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_7,

2) Визнати за ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА" право власності на нерухоме майно:

- будівля виробничого корпусу №1, літ. Р загальною площею - 3490,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_7,

- будівля адміністративно-побутового корпусу, літ. С-2 загальною площею - 588,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_7,

- гараж літ. Х загальною площею - 144,8 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_7,

- будівля виробничого корпусу №2, літ. Т загальною площею - 1732,1 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_7,

- будівля контрольно-пропускного корпусу, літ. Ч загальною площею - 24,2 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_7,

20.03.2018 від позивача - ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА" надійшла заява (вих.№02-29/81 від 16.03.2018) про уточнення позовних вимог, в якій позивачем заявлені вимоги доповнені. Позивач додатково до заявлених вимог поставив вимоги:

1) Визнати недійсним Договір купівлі-продажу від 26.03.2010 року, посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11 за реєстровим №820, укладений між ТОВ «Фірма «Згода» та фізичною особою ОСОБА_1, об'єкт відчуження: будівля виробничого корпусу №1, літ. Р загальною площею - 3 490,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_7;

2) Визнати недійсним Договір купівлі-продажу від 26.03.2010 року, посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11 за реєстровим №822, укладений між ТОВ «Фірма «Згода» та фізичною особою ОСОБА_1, об'єкт відчуження: будівля адміністративно-побутового корпусу, літ. С-2, загальною площею - 588,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_7;

3) Визнати недійсним Договір купівлі-продажу від 26.03.2010 року, посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11 за реєстровим №824, укладений між ТОВ «Фірма «Згода» та фізичною особою ОСОБА_1, об'єкт відчуження: гараж, літ. X загальною площею - 144,8 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_7;

4) Визнати недійсним Договір купівлі-продажу від 26.03.2010 року, посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11 за реєстровим №826, укладений між ТОВ «Фірма «Згода» та фізичною особою ОСОБА_1, об'єкт відчуження: будівля виробничого корпусу №2, літ. Т загальною площею - 1 732,1 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_7;

5) Визнати недійсним Договір купівлі-продажу від 26.03.2010 року, посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11 за реєстровим №828, укладений між ТОВ «Фірма «Згода» та фізичною особою ОСОБА_1, об'єкт відчуження: будівля контрольно-пропускного корпусу, літ. Ч загальною площею - 24,2 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_7.

Ухвалою від 30.03.2018 строк підготовчого провадження продовжено на тридцять днів, підготовче засідання відкладено до 11.04.2018.

За підсумками судового засідання 11.04.2018 прийнято уточнення позивача позовних вимог, з урахуванням чого предметом спору визначено вимоги ТОВ "Фірма "Згода" про визнання недійсними п'яти договорів купівлі-продажу від 26.03.2010, укладених між ТОВ "Фірма "Згода" та ОСОБА_1, витребування майна від ТОВ "Татісс Бізнес" та визнання за ТОВ "Фірма "Згода" права власності на майно.

Крім того, ухвалою від 11.04.2018, якою підготовче засідання відкладено до 02.05.2018, за клопотанням позивача залучено до участі у розгляді заяви ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА" про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, витребування нерухомого майна та визнання права власності на майно співвідповідача - ОСОБА_1 (69000, АДРЕСА_2, АДРЕСА_3; ідент.№ НОМЕР_1), у зв'язку з чим виключено ОСОБА_1 (69000, АДРЕСА_2, АДРЕСА_3; ідент.№ НОМЕР_1) зі складу учасників спору в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Зазначається, що отриманими згідно з ухвалами від 30.03.2018 та 11.04.2018 у даній справі відомостями департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради (вих.№ 01-12/01/1021 від 20.04.2018), а також відомостями (вх. від 21.05.2018) управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області ОСОБА_1 зареєстрований за адресою (місцям проживання): АДРЕСА_1.

У підставу заявлених вимог покладено обставини про те, що майно продано арбітражним керуючим ОСОБА_12 під час виконання повноважень ліквідатора ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА", визнаного банкрутом постановою господарського суду Запорізької області від 15.02.2010 у справі № 26/43/10, яку скасовано постановою Вищого господарського суду України від 16.06.2010 у справі № 26/43/10 з припиненням провадження у цій справі. Заявником відзначено, що Вищим господарським судом України, задовольняючи касаційну скаргу іпотекодержателя майна - ПАТ "Промінвестбанк", одночасно з припиненням провадження у справі № 26/43/10 було скасовано ухвалу господарського суду Запорізької області від 10.03.2010 у справі № 26/43/10 про задоволення заяви ліквідатора ОСОБА_12 та зняття заборони на відчуження нерухомого майна боржника. Крім того, заявник зазначає, що продаж майна відбувся всупереч Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" і діючій на той час редакції, зокрема ч.1 ст.30 цього Закону - шляхом прямого продажу без проведення відкритих торгів та за відсутності іншого порядку продажу майна боржника, оскільки представницький орган у справі про банкрутство на той час не створювався, а також за відсутності згоди іпотекодержателя - ПАТ "Промінвестбанк". Підсумовуючи та посилаючись на постанову Верховного суду України від 18.01.2017 у справі № 6-2776цс16, заявник навів, що за змістом ст.388 ЦК України майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, слід вважати таким, що вибуло з володіння власника поза його волею. І оскільки нерухоме майно позивача вибуло з його власності в судовій справі, яка в подальшому була припинена, а постанова про визнання ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА" банкрутом та призначення ліквідатором ОСОБА_12 скасована, то це підтверджує вибуття нерухомого майна поза волею власника - ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА". Оскільки останнім набувачем майна є ТОВ "Таттіс Бізнес" після декількох відчужувальних правочинів щодо цього майна, то вимоги про витребування з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.388 Цивільного кодексу України, пред'явлені до цього товариства. Щодо вимог про визнання недійсними договорів купівлі-продажу позивачем зазначено, що вимоги щодо витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності є похідними позовними вимогами, задоволення яких залежить від задоволення вимог про визнання договорів недійсними, ці всі вимоги пов'язані між собою підставою виникнення - постановою господарського суду Запорізької області від 15.02.2010 по справі № 26/43/10 про визнання ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА" банкрутом.

Відповідач-1 - ТОВ "Таттіс Бізнес" надав відзив на позовну заяву (вих.б/н від 20.02.2018), де не погодився з заявленими вимогами та просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Зазначив, що майно ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА", яке було звільнене від обтяжень у відповідності до імперативних норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", було реалізовано на відкритих торгах ліквідатором ОСОБА_12 у повній відповідності до цього Закону та на виконання судового рішення - постанови господарського суду про визнання ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, якою ліквідатора було зобов'язано здійснити ліквідаційну процедуру, тобто в тому числі й продати майно за певною процедурою. У процедурі реалізації майна, 25.03.2010 відбулись відкриті торги з продажу нерухомого майна банкрута, переможцем яких став ОСОБА_1 В подальшому нерухоме майно було відчужено ОСОБА_1 на користь ТОВ "Раміта-2008" (договори від 01.04.2010), після цього ТОВ "Раміта-2008" відступило нерухоме майно на користь ТОВ "Таттіс Бізнес (договори від 30.04.2010). Відповідач відзначив, що на час вчинення угод щодо відчуження майна постанова про визнання ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА" була чинною, дії арбітражного керуючого стосовно реалізації майна та проведення відкритих торгів ніким оскаржені не були і незважаючи на те, що постановою Вищого господарського суду України від 16.06.2010 постанову господарського суду Запорізької області від 15.02.2010 скасовано та провадження у справі про банкрутство ТОВ "Фірма "Згода" припинено, питання повороту виконання постанови господарського суду Запорізької області від 15.02.2010 не вирішувалось, відкриті торги ніким недійсними не визнавались. Відповідач також наголосив на тому, що після припинення провадження у справі про банкрутство був відновлений на власній посаді керівник підприємства, у наступному призначено іншого. З 2010 ПАТ "Промінвестбанк" неодноразово звертався до суду з позовами до ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА" про визнання недійсними угод, укладених підприємством, та витребування майна з незаконного володіння (віндикацією) та на рівні Верховного суду України було прийняте рішення про правомочність та обґрунтованість укладених угод, про відмову у визнані їх недійсними та віндикації майна на користь ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА". При цьому, у судових засіданнях представниками ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА" неодноразово наголошувалось на обізнаності про укладання відповідних договорів та на тому, що майно не вибувало поза відома власника. Крім того, відповідач зазначив про сплив позовної давності за віндикаційним позовом, оскільки з часу вчинення угод, про які було обізнано ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА", сплинуло майже 8 років.

Третьою особою ПАТ "Промінвестбанк" (далі, також, - Банк) надані письмові пояснення (вих.№ 108/92-20 від 20.02.2018), у відповідності до яких Банк вважає, що наявні всі правові підстави для задоволення позову ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА". Наголошує, що згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постановах від 10.06.2015 у справі № 6-449цс15 та від 24.06.2015 у справі № 3-231гс15, якщо судовий акт скасовано, то він не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення та підсумовує, що позивач висуває правомірні позовні вимоги щодо витребування нерухомого майна за п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України від його набувача, оскільки ліквідатор ОСОБА_12 уклав 26.03.2010 договори купівлі-продажу нерухомого майна від імені власника - ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА" в рамках процедури банкрутства, не маючи на це законного права, бо був призначений ліквідатором ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА" постановою господарського суду Запорізької області від 15.02.2010 по справі № 26/43/10, яка була скасована постановою Вищого господарського суду України від 16.06.2010 та провадження у справі про банкрутство було припинено. Банк зазначає, що не можна вважати дії ліквідатора ОСОБА_12 з укладення договорів купівлі-продажу майна такими, що виражали волю власника цього майна - ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА", оскільки його права, як ліквідатора та його дії з продажу майна є правовими наслідками скасованого рішення суду, а тому вони вважаються скасованими судом разом з судовим актом, внаслідок якого вони виникли. Також Банк застережив, що він самостійно звертався до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з позовом про визнання правочинів щодо відчуження спірного майна недійсними та витребування майна, остаточно Банку в задоволенні вимог відмовлено, але з тих підстав, що позивач - Банк не наділений правом витребування майна від добросовісного набувача, бо не є власником спірного майна, а договори не можуть бути визнані недійсними, оскільки згідно судової практики, яка існувала на той час, вважалося, що іпотека та застава майна припинилися внаслідок банкрутства та відкриття ліквідаційної процедури щодо боржника, а Банк звертався з вимогою визнати договори недійсним саме з підстав неотримання ліквідатором згоди Банку при продажу майна згідно зі ст. 12 Закону України "Про іпотеку".

Також Банком надані пояснення (вих.№108/90-34 від 29.03.2018) і щодо відзиву ТОВ "Таттісс Бізнес", де, зокрема, зазначається наступне. Проведення аукціону з реалізації нерухомого майна ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА" на відкритих торгах - цей факт Банк вважає недоказаним через відсутність відповідних доказів. Крім того, Банк посилається на ст.23 Закону України „Про іпотеку", згідно якої у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна. Відповідно до постанови ВГСУ від 16.06.2010 у справі № 26/43/10 скасована ухвала господарського суду Запорізької області від 10.03.2010 про зняття заборони на відчуження нерухомого майна. Згідно ухвали від 10.03.2010 були вилучені обтяження іпотекою щодо спірних об'єктів нерухомого майна ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА", а також зняті заборони на нерухоме майно, накладені у зв'язку з передачею майна в іпотеку. Посилаючись на правову позицію Верховного суду України, викладену у постановах від 10.06.2015 у справі №6-449цс15 та від 24.06.2015 у справі №3-231гс15, Банк вказує, що якщо судовий акт скасовано, то він не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення, та робить висновок про те, що фактично на сьогоднішній день заборони (іпотека), які були зняті за скасованим рішенням суду, є дійсними з моменту їх вчинення - з 15.11.2007. Отже, на думку Банку, незалежно від зняття заборони на відчуження нерухомого майна банкрута та вилучені обтяження іпотекою, ухвалою суду від 05.03.2010 по справі №26/43/10 ліквідатор ОСОБА_12 зобов'язаний був направити кошти, отримані від укладеної угоди купівлі-продажу спірного майна на задоволення вимог забезпеченого кредитора - Банку, але кошти від продажу нерухомого майна на користь Банку не поступали. Згідно виписки АТ „ОТП Банк" від 20.04.2010 на рахунок ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА" надійшли кошти від продажу нерухомого майна в сумі 3 552 250,00 грн. Згідно виписки по рахунку АТ „УкрСиббанк" від 06.07.2010, сума в розмірі 3 557 400,00 грн. була перерахована на рахунок ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА" в АТ „УкрСиббанк". Потім ця сума була перерахована вже діючим на той час директором фірми 30.07.2010 ТОВ „Інвесткредит" в сумі 1 000 000,00 грн. як перерахування фінансових активів, та 30.09.2010 ПАТ „ЗНКІФ „РАТИБОР" за частку у статутному капіталі у сумі 2 500 000,00 грн. Посилання відповідача на те, що ліквідатор при продажу майна діяв у порядку, встановленому для виконання судових рішень у процедурі банкрутства, зокрема, постанови господарського суду Запорізької області від 15.02.2010 про визнання ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА" банкрутом, то ці ствердження спростовуються висновками постанови пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 (п.2.6), згідно яких не надається преюдиціальне значення також обставинам, зазначеним: у скасованих судових рішеннях; у судових рішеннях касаційної інстанції, оскільки останню не наділено правом, зокрема, встановлювати або вважати доведеними обставини і вирішувати питання, пов'язані із доказуванням, - за винятком випадків, коли касаційна інстанція, скасувавши рішення попередніх інстанцій, прийняла нове рішення на підставі встановлених нею обставин. Стосовно строків позовної давності щодо звернення до суду із даним позовом, то Банк вказує, що у період з 02.08.2010 по 01.09.2015 ним здійснювався захист свого порушеного права та порушеного права власності ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА" шляхом звернення спочатку до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя (справа №2-4921/2010). 07.07.2015 у справі № 908/32/15-г господарським судом Запорізької області ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Гаврилюка Є.В. Згідно звітів ліквідатора, що подавались щомісячно, в період з 07.07.2015 проводилась робота ліквідатором щодо виявлення майна банкрута - ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА", та кошти від продажу майна надійшли на рахунок лише у вересні 2017, що надало можливість сплатити судовий збір та надати до суду позовну заяву.

29.03.2018 від представника ОСОБА_1, який на той час виступав третьою особою на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору - адвоката ОСОБА_6 надійшли пояснення (вих.б/н від 28.03.2018), в яких зазначається таке. По-перше, позивачем пропущений строк позовної давності, оскільки первинний продаж майна відбувся ще у 2010. По-друге, представник посилається на п.6 ч.1 ст. 23 Закону "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, згідно з якою з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Зазначає, що Закон "Про відновлення платоспроможності..." містить спеціальні норми, які мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України. Таким чином, згоди іпотекодержателя на відчуження предмета іпотеки за договором, що укладався під час ліквідаційної процедури боржника, яка здійснюється в межах справи про банкрутство, положеннями Закону "Про відновлення платоспроможності..." (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) не було передбачено. 11.02.2010 ухвалою господарського суду Запорізької області порушено справу про банкрутство ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА", а постановою суду від 15.02.2010 - боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_12 12.03.2010 у друкованому виданні „Емісія-інформ" №31 було оприлюднено оголошення про проведення ліквідаційної процедури ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА" та проведення відкритих торгів (аукціону) з реалізації нерухомого майна банкрута, яке знаходиться по АДРЕСА_7. Відриті торги відбулися 25.03.2010. Переможцем було визначено ОСОБА_1, який запропонував найбільшу ціну - 4 205 000,00 грн. Вказані кошти були отримані Банком, 25.03.2010 між ОСОБА_1 та ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА" в особі арбітражного керуючого ОСОБА_12 було укладено п'ять нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу майна боржника, право на яке за покупцем було зареєстровано 30.03.2010. І оскільки відчуження спірного майна відбулося у період ліквідаційної процедури боржника, то за положеннями Закону "Про відновлення платоспроможності..." не передбачено згоди іпотекодержателя на відчуження предмета іпотеки за договором, що укладається під час ліквідаційної процедури. По-третє, майно було придбане у особи, яка мала повне право його відчужувати, у ліквідатора ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА" арбітражного керуючого ОСОБА_12, який на момент укладання договорів купівлі-продажу був керівником підприємства та мав необхідні обсяги дієздатності для укладання оскаржуваних договорів. Крім того, у даному випадку майно було продане в порядку, встановленому для виконання судових рішень, тобто, для виконання на той момент діючої постанови господарського суду Запорізької області від 15.02.2010 у справі № 26/43/10. Також, в поясненнях зазначено про повну підтримку позиції відповідача у спорі - ТОВ "Татісс Бізнес".

30.03.2018 відповідачем-1 - ТОВ "Татісс Бізнес" було надано клопотання про долучення до матеріалів справи заяви свідка - ОСОБА_14 (колишнього керівника ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА"). Заяву долучено, але не взято до уваги в зв'язку з ненаданням доказів надіслання цього доказу іншим учасникам, але ж за вимогами ч.9 ст.81 ГПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Крім того, згідно з ч.8 ст.81 ГПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. З відзивом відповідачем-1 заяву свідка подано не було, причини такої неможливості не обґрунтовані.

10.04.2018 отримані письмові пояснення Банку (вих.№ 108/92-40 від 06.04.2018) на пояснення третьої особи - ОСОБА_1, де наголошується, що посилання на закон, що регулює відносини в справі про банкрутство, посилання на продаж майна у порядку, встановленому на виконання судового рішення, що було скасоване, не можуть бути застосовані судом при розгляді позову, оскільки вони спираються лише на неіснуюче рішення суду. Також зазначається, що твердження ОСОБА_1 про отримання Банком коштів у сумі 4205000,00 грн. не підтверджено доказами. Натомість, Банком були перевірені всі рахунки, які були відкриті на ім'я ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА" на дату розрахунків і надходження будь-якої суми саме від ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу майна не знайшло свого підтвердження.

В день судового засідання 11.04.2018 від позивача отримано відповідь на відзив ТОВ "Татісс Бізнес" (вих.№ 02-29/105 від 10.04.2018), згідно з яким позивач вважає непідтвердженими доводи відповідача про те, що продаж майна відбувався у чіткій відповідності до вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", оскільки згідно з цим Законом продаж мав відбуватись за положеннями, визначеними Законом України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" і ці положення дотримані не були. На доводи про правомірність володіння ТОВ "Татісс Бізнес" майном на підставі чинних договорів позивач зазначає, що оскільки постанова господарського суду Запорізької області від 15.02.2010 у справі № 26/43/10 з моменту її ухвалення не породжує правових наслідків, то, відповідно, ОСОБА_12 на дату укладення договорів не був ліквідатором ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА", а всі вчинені правочини мають бути визнані недійсними і цим підтверджується незаконність володіння майном ТОВ "Татісс Бізнес". Щодо строків позовної давності позивач привів доводи про те, що моментом початку перебігу позовної давності за заявою арбітражного керуючого не може за аналогією зі справами позовного провадження вважатися момент вчинення правочину, коли юридична особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права. Арбітражний керуючий має право подати заяву про визнання недійсними правочинів боржника на підставі ст.20 Закону "Про відновлення платоспроможності..." з моменту його призначення господарським судом.

16.04.2018 отримано клопотання (вих.б/н від 16.04.2018) залученого співвідповідача - ОСОБА_1, від імені якого діє адвокат ОСОБА_6 на підставі договору про надання правової допомоги від 12.03.2018, про розгляд справи за позовом ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА" до ТОВ "Таттіс Бізнес" та ОСОБА_1, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" спочатку.

За результатами засідання 02.05.2018 постановлено ухвалу, якою згідно з ч.4 ст.48 ГПК України за щойно згаданим клопотанням залученого співвідповідача ОСОБА_1 розгляд заяви ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА" до ТОВ "Татісс Бізнес" та ОСОБА_1 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, витребування нерухомого майна та визнання права власності на майно розпочато спочатку, призначено підготовче засідання з розгляду заяви на 29.05.2018 о 15.00.

22.05.2018 отримано відзив на позовну заяву ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА" (б/н від 22.05.2018) відповідача-2 - ОСОБА_1, від імені якого діє адвокат ОСОБА_6 Згідно з відзивом ОСОБА_1, ознайомившись з заявою ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА" та всіма її доповненнями вважає її такою, що не підлягає задоволенню. Відповідач-2 зазначив про сплив позовної давності та про те, що позивач мав змогу звернутися до суду з відповідним позовом, не порушуючи цей строк, оскільки первинний продаж майна, про який позивач був обізнаний, відбувся ще у 2010 році. Також зазначає, що Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" чітко встановлені строки, за дотримання яких арбітражний керуючий має право на пред'явлення позовів про визнання вчинених боржником договорів недійсними і в даному випадку з врахуванням дати порушення провадження справи про банкрутство ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА" - 16.02.2015 відповідний позов може бути подано лише відносно договорів, укладення яких відбулося не раніше 16.02.2014. Відповідач-2 наголошує, що відчуження спірного майна відбулося в межах ліквідаційної процедури ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА" (у справі № 26/43/10), а відтак арбітражний керуючий ОСОБА_12, наділений правами керівника, мав необхідний обсяг повноважень діяти від імені ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА", натомість у позивача відсутні підстави звертатися до суду на заявлених ним підставах, передбачених ст.388 ЦК України, оскільки згідно з частиною третьою цієї ж норми майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Також у відзиві відповідач стверджує, що кошти в оплату за спірними договорами були внесені в касу ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА", про що було отримано приходно-касовий ордер, а в подальшому кошти були внесені на розрахунковий рахунок товариства, що підтверджується зокрема запитом відділення "Дніпровське" АТ "ОТП Банк" від 22.04.2010 вих.№ 202/174/2010, в якому банківська установа просить підтвердити походження коштів від продажу майна та довідкою цієї банківської установи від 18.06.2013 вих.№ 202-01-3/244 про рух коштів по рахунку за період з 22.04.2010 по 22.04.2010. Крім того, відповідач зазначає, що заявлені вимоги є такими, що суперечать одна одній та вважає, що позивач повинен зупинитися або на твердженні про наявність підстав для визнання правочинів недійсними, або на твердженні про те, що первісне вибуття майна з володіння відбулося не з волі ТОВ "ФІРМА "ЗГОДА".

Одночасно з відзивом, ОСОБА_1 було подано клопотання (б/н від 22.05.2018) про закриття провадження у справі. На обґрунтування такого пояснено, що в Орджонікідзевському районному суді м.Запоріжжя розглядалася справа за позовом ПАТ "Промінвестбанк" до ТОВ "Фірма "Згода", ОСОБА_1, ТОВ "Раміта-2008", ТОВ "Татісс Бізнес", ТОВ "Інвесткредит" про визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 26.03.2010, укладених між ТОВ "Фірма "Згода" та ОСОБА_1, договорів дарування від 01.04.2010, укладених між ОСОБА_1 та ТОВ "Раміта-2008", договорів купівлі-продажу від 30.04.2010, укладених між ТОВ "Раміта-2008" та ТОВ "Татісс Бізнес", іпотечних договорів від 10.06.2010, укладених між ТОВ "Татісс Бізнес" та ТОВ "Інвесткредит", а також про витребування від ТОВ "Татісс Бізнес" нерухомого майна та визнання права власності на майно за ТОВ "Фірма "Згода", тощо і рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.02.2012 в задоволенні позову було відмовлено, а ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 12.02.2014 по справі № 22-ц/778/125/14 було закрито провадження у справі в частині позовних вимог про визнання недійсними укладених між ТОВ "Раміта-2008" і ТОВ "Татісс Бізнес" договорів купівлі-продажу від 30.04.2010, визнання недійсними іпотечних договорів від 10.06.2010 між ТОВ "Татісс Бізнес" та ТОВ "Інвесткредит", витребування від ТОВ "Татісс Бізнес" майна, а в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. В зв'язку з цим відповідач-2 вважає, що провадження у справі за заявою ТОВ "Фірма "Згода" підлягає закриттю, оскільки наявне судове рішення, що набрало законної сили між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Ліквідатором ТОВ "Фірма "Згода" арбітражним керуючим Загрія Р.О. на виконання ухвали від 02.05.2018 надані пояснення (вих.№ 02-29/141 від 24.05.2018) про відсутність в нього документів щодо реалізації спірного майна, оскільки він не приймав участі у справі № 26/43/10, а після ознайомлення з матеріалами цієї справи з'ясувалося, що в них жодні документи на підтвердження реалізації майна також відсутні.

В день судового засідання 29.05.2018 від позивача отримано відповідь на відзив ОСОБА_1 (вих.№ 02-29 від 28.05.2018), де на доводи цього відповідача щодо пропуску позовної давності зазначено, що моментом початку перебігу позовної давності не може за аналогією зі справами позовного провадження вважатися момент вчинення правочину, коли юридична особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права; арбітражний керуючий має право подавати заяву про визнання недійсними правочинів боржника у справі про банкрутство з моменту його призначення ухвалою господарського суду. На твердження про правомірність договорів та відсутність підстав вважати їх укладеними з порушенням вимог ст.203 ЦК України ліквідатором зазначено, що дії ліквідатора у справі № 26/43/10 арбітражного керуючого ОСОБА_12 з укладення спірних договорів купівлі-продажу не є такими, що виражали волю власника майна - ТОВ "Фірма "Згода", оскільки його права, як ліквідатора та його дії з продажу майна є правовими наслідками скасованого рішення суду, а тому вони вважаються скасованими разом з судовим актом, внаслідок якого вони виникли. Крім того, у відповіді на відзив зазначено, що арбітражним керуючим ОСОБА_12 проігноровано приписи законодавства про банкрутство та Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", якими чітко передбачено порядок проведення ліквідаційної процедури та продажу майна в тому числі. Зокрема, отримані з продажу кошти мали бути направлені на задоволення вимог забезпеченого кредитора - ПАТ "Промінвестбанк", однак кошти на користь останнього не поступали.

Відповідач-1 - ТОВ "Татісс Бізнес" надав відзив на позовну заяву (вих.б/н від 22.05.2018) де зазначив про сплив позовної давності по заявлених вимогах, а також те, що одночасне пред'явлення позову про витребування майна з чужого незаконного володіння (оскільки віндикація - це позов неволодіючого власника до володіючого не власника) і про визнання недійсним правочину із застосуванням реституції (оскільки негаторний позов - це позов про захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння), тобто одночасне застосування статей 216 і 288 ЦК України є помилковим, адже віндикаційний і негаторний позови є взаємовиключними і така правова позиція підтверджується постановою Судової палати у цивільних справах ВСУ від 17.02.2016.

Також відповідач - 1 - ТОВ "Татісс Бізнес" на засідання 29.05.2018 подав окрему заяву (б/н від 22.05.2018) щодо застосування строку позовної давності, зазначивши, що трирічний строк позовної давності є пропущеним, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Також на засідання 29.05.2018 окрему заяву (б/н від 29.05.2018) щодо застосування строку позовної давності з такими ж, як і у ТОВ "Татісс Бізнес" обґрунтуваннями, подав відповідач-2 - ОСОБА_1

Ухвалою від 29.05.2018 підготовче засідання було відкладено до 25.06.2018, але в зв'язку з виниклою необхідністю перенесено на 02.07.2018.

21.06.2018 від ПАТ "Промінвестбанк" судом отримані пояснення на відзиви ОСОБА_1, ТОВ "Татісс Бізнес", на клопотання про закриття провадження у справі ОСОБА_1. та на заяву щодо застосування строків позовної давності ТОВ "Татісс Біснес" (вих.№ 108/90-72 від 20.06.2018). Банк вважає, що юридична особа - ТОВ "Фірма "Згода" змогло довідатися про порушення свого права лише 07.07.2015 - з дня винесення постанови про визнання ТОВ "Фірма "Згода" банкрутом та призначення ліквідатора - арбітражного керуючого Гаврилюка Є.В. Так, після припинення провадження у справі № 26/43/10 постановою ВГСУ від 16.06.2010, стало відомо, що договори, укладені ліквідатором ОСОБА_12, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними, оскільки ліквідатор не мав повноважень на їх укладення. Але, враховуючи, що з 15.07.2010 по 07.07.2015 директором ТОВ "Фірма "Згода" був ОСОБА_14, який вчиняв дії в порушення інтересів юридичної особи ТОВ "Фірма "Згода", то юридична особа не могла звернутися до суду для захисту свого права. Так, 16.07.2010, при наявності значної заборгованості підприємства по кредитах перед ПАТ "Промінвестбанк" та відсутності майна, що було забезпеченням, з рахунку ТОВ "Фірма "Згода" на рахунок ФОП ОСОБА_14 була перерахована сума поворотної фінансової допомоги згідно договору № 16/07 від 16.07.2010 у розмірі 3500000,00 грн., що підтверджує дії в особистих інтересах. Також Банк зазначив, що вважає обґрунтованим застосування позивачем ч.1 ст.388 ЦК України без урахування частини 2 цією статті, оскільки скасований судовий акт не породжує жодних правових наслідків з моменту ухвалення. Крім того, зазначив, що в разі, якщо після укладення недійсного правочину було укладено ще декілька, то вбачається правильним визнавати недійсним не всі правочини, а лише перший і заявляти позов про витребування майна в останнього набувача і це підтверджено Практикою розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними, розміщеною на офіційному веб-сайті Верховного суду. На клопотання ОСОБА_1 щодо закриття провадження Банк зазначив, що підстави для того відсутні, оскільки з предмету спору про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, укладених між ОСОБА_1 та ТОВ "Фірма "Згода", відсутнє рішення про закриття провадження у справі, а з предмету спору про витребування майна спір розглядався між іншими сторонами, оскільки позивачем був ПАТ "Промінвестбанк", а відповідачем ТОВ "Татісс Бізнес", в даному випадку позивачем є ТОВ "Фірма "Згода".

25.06.2018 отримано клопотання позивача (вих.№ 02-29/152 від 25.06.2018) про продовження строку підготовчого провадження на тридцять днів із зазначенням про те, що ліквідатору потрібний додатковий час для належної підготовки всіх необхідних документів задля вирішення питання про формування доказової бази, яка сприятиме розгляду справи.

В день судового засідання 02.07.2018 позивачем надано відповідь на відзив ТОВ "Татісс Бізнес" від 22.05.2018 (вих.№ 02-29/155 від 27.06.2018) та відзив на заяву ТОВ "Татісс Бізнес" щодо застосування строків позовної давності від 22.05.2018 (вих.№ 02-29/156 від 27.06.2018). Позивачем підтверджено та підкріплено раніше надані в заявах по суті справи аргументи. Додатково відзначено, що ним не пред'являються вимоги про застосування судом реституції з посиланням на ст.216 ЦК України і в зв'язку з тим, що неможливе одночасне застосування реституції та віндикації, то ліквідатором обрано правильний захист порушеного права, як віндикацію, враховуючи неодноразовий продаж майна. Як і Банк, позивач послався на Практику розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними, розміщеною на офіційному веб-сайті Верховного суду, згідно з якою якщо після укладення недійсного правочину було укладено ще декілька, то вбачається правильним визнавати недійсним не всі правочини, а лише перший і заявляти позов про витребування майна в останнього набувача. Щодо застосування строків позовної давності позивач, вказав на те, що право особи на власність підлягає захисту протягом усього часу наявності у особи титулу власника і оскільки вимоги щодо визнання договорів недійсними та витребування (вилучення) нерухомого майна, визнання права власності на майно є тісно пов'язаними між собою та мають одну мету - відновлення становища (права власності), яке існувало до порушення, строк позовної давності відносно всіх цих вимог не застосовується. Позивач просить відмовити ТОВ "Татісс Бізнес" у задоволенні заяви щодо застосування строків позовної давності.

Ухвалою суду від 02.07.2018 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, підготовче засідання було відкладено до 23.07.2018, 11.00. В засіданні 23.07.2018 було оголошено перерву до 27.07.2018, 10.00.

16.07.2018 третьою особою з клопотанням (вих.№108/92-84 від 10.07.2018) про приєднання до матеріалів справи доказу надано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно з яким 16.04.2013 до ЄРДР внесено відомості про кримінальне провадження за заявою ПАТ "Промінвестбанк" про те, що службові особи ТОВ "Фірма "Згода" за попередньою змовою зі службовими особами ТОВ "Раміта-2008", ТОВ "Татісс Бізнес", ОСОБА_14, ОСОБА_1, арбітражним керуючим ОСОБА_12, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11 незаконно заволоділи майном ПАТ "Промінвестбанк".

Позивачем 23.07.2018 надано до суду додаткові пояснення (вих.№02-29/169 від 20.06.2018) щодо перерахування грошових коштів з продажу заставного майна ТОВ "Фірма "Згода", за підсумками яких зазначено, що грошова сума у розмірі 4205000,00 грн., яка начебто була отримана від переможця аукціону ОСОБА_1, так і не була перерахована заставному кредитору - ПАТ "Промінвестбанк", що суперечить вимогам Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та грубо порушує інтереси заставного кредитора, в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують саме отримання ліквідатором ТОВ "Фірма "Згода" грошової суми в розмірі 4205000,00 грн. від ОСОБА_1 На підтвердження у справу надані копії банківських виписок.

Відповідачем-1 - ТОВ "Татісс Бізнес", в свою чергу, 24.07.2018 надано відзив на додаткові пояснення позивача, де зазначається, що фактично позивач надає оцінку діям іншого ліквідатора, на що не має права, оскільки це є компетенцією інших інстанцій, і на цей час висновку компетентного органу про будь-які порушення під час провадження у справі про банкрутство ТОВ "Фірма "Згода" у 2010 році немає. Також відповідач-1 вважає, що факти стосовно перерахування коштів ТОВ "Фірма "Згода", про які вказує та надає пояснення позивач, взагалі не стосуються предмета спору.

27.07.2018 представником відповідача-2 також надані пояснення на додаткові пояснення позивача, згідно з якими відповідач-2 наголосив, що факт сплати ОСОБА_1 4205000,00 грн. за придбане нерухоме майно є встановленим в судового порядку, про що свідчать рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 22.02.2012 у справі № 2-2879/11 та ухвала апеляційного суду Запорізької області від 12.02.2014 у справі № 22-ц/778/125/14, а тому не потребує доказування. Так, сплата була здійснена шляхом внесення готівки, а внесення на рахунок ТОВ "Фірма "Згода" суми в розмірі 3552250,00 грн. було здійснено за вирахуванням сум, витрачених на проведення торгів, послуг нотаріуса, тощо. Крім того, відповідач-2 зазначив, що питання оплати за укладеними угодами не відноситься до переліку питань, дослідження яких може вплинути на прийняття рішення за вимогами, що є предметом розгляду справи. Як і відповідач-2 вказав на те, що ліквідатор ТОВ "Фірма "Згода" Загрія Р.О. не має жодної правової підстави надавати оцінку діям колишнього ліквідатора товариства, оскільки немає жодного висновку компетентного органу про будь-які порушення під час провадження у справі про банкрутство ТОВ "Фірма "Згода" у 2010 році, що факти стосовно перерахування коштів ТОВ "Фірма "Згода", про які вказує та надає пояснення позивач, взагалі не стосуються предмета спору.

За підсумками підготовчого засідання 27.07.2018 закрито підготовче провадження з розгляду в межах справи № 908/32/15-г про банкрутство ТОВ " Фірма "Згода " заяви ТОВ " Фірма "Згода " до ТОВ "Татісс Бізнес" та ОСОБА_1 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, витребування нерухомого майна та визнання права власності на майно та призначено заяву до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 10.08.2018 о 10.00 (ухвала від 27.07.2018).

В судовому засіданні заслухано присутніх представників учасників спору, безпосередньо досліджені матеріали справи.

За результатами судового засідання 10.08.2018, призначеного для розгляду заяви по суті, спір вирішено. В нарадчій кімнаті судом прийнято судове рішення. Постановлено ухвалу, вступну та резолютивну частину якої оголошено після виходу з нарадчої кімнати. Присутніх повідомлено про строк виготовлення повного тексту ухвали - протягом п'яти днів після оголошення скороченого тексту.

На підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, наданих заяв, пояснень сторін та третьої особи, суд встановив наступне та дійшов таких висновків.

Предметом судового розгляду являються позовні вимоги (з врахуванням їх уточнення) ТОВ "Фірма "Згода" до ТОВ "Татісс Бізнес" та ОСОБА_1 про визнання недійсними п'яти договорів купівлі-продажу нерухомого майна, укладених між ТОВ "Фірма "Згода" та ОСОБА_1, витребування відчуженого майна від ТОВ "Татісс Бізнес" та визнання права власності на майно. З підстав та обставин, відображених в описовій частині ухвали та на підставі ст.ст.203, 215, 236, 388 Цивільного кодексу України позивач просить:

1) Визнати недійсним Договір купівлі-продажу від 26.03.2010 року, посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11 за реєстровим №820, укладений між ТОВ "Фірма "Згода" та фізичною особою ОСОБА_1, об'єкт відчуження: будівля виробничого корпусу №1, літ. Р загальною площею - 3 490,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_7;

2) Визнати недійсним Договір купівлі-продажу від 26.03.2010 року, посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11 за реєстровим №822, укладений між ТОВ "Фірма "Згода" та фізичною особою ОСОБА_1, об'єкт відчуження: будівля адміністративно-побутового корпусу, літ. С-2, загальною площею - 588,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_7;

3) Визнати недійсним Договір купівлі-продажу від 26.03.2010 року, посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11 за реєстровим №824, укладений між ТОВ "Фірма "Згода" та фізичною особою ОСОБА_1, об'єкт відчуження: гараж, літ. X загальною площею - 144,8 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_7;

4) Визнати недійсним Договір купівлі-продажу від 26.03.2010 року, посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11 за реєстровим №826, укладений між ТОВ "Фірма "Згода" та фізичною особою ОСОБА_1, об'єкт відчуження: будівля виробничого корпусу №2, літ. Т загальною площею - 1 732,1 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_7;

5) Визнати недійсним Договір купівлі-продажу від 26.03.2010 року, посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11 за реєстровим №828, укладений між ТОВ "Фірма "Згода" та фізичною особою ОСОБА_1, об'єкт відчуження: будівля контрольно-пропускного корпусу, літ. Ч загальною площею - 24,2 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_7.

6) Витребувати (вилучити) у ТОВ "Татісс Бізнес" наступне нерухоме майно:

- будівля виробничого корпусу №1, літ. Р загальною площею - 3490,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_7,

- будівля адміністративно-побутового корпусу, літ. С-2 загальною площею - 588,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_7,

- гараж літ. Х загальною площею - 144,8 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_7,

- будівля виробничого корпусу №2, літ. Т загальною площею - 1732,1 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_7,

- будівля контрольно-пропускного корпусу, літ. Ч загальною площею - 24,2 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_7,

7) Визнати за ТОВ "Фірма "Згода" право власності на наступне нерухоме майно:

- будівля виробничого корпусу №1, літ. Р загальною площею - 3490,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_7,

- будівля адміністративно-побутового корпусу, літ. С-2 загальною площею - 588,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_7,

- гараж літ. Х загальною площею - 144,8 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_7,

- будівля виробничого корпусу №2, літ. Т загальною площею - 1732,1 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_7,

- будівля контрольно-пропускного корпусу, літ. Ч загальною площею - 24,2 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_7.

Встановлено, що ухвалою господарського суду Запорізької області від 11.02.2010 у справі № 26/43/10 з урахуванням особливостей застосування процедури банкрутства до боржника, що ліквідується власником, передбачених ст.51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції до 19.01.2013 (далі - Закон про відновлення платоспроможності…" в редакції до 19.01.2013), було порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Фірма "Згода" ().

Постановою господарського суду Запорізької області від 15.02.2010 у справі № 26/43/10 ТОВ "Фірма "Згода" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого ОСОБА_12, який діяв на підставі ліцензії Міністерства економіки України серії НОМЕР_3 від 03.11.2005, зобов'язано ліквідатора скласти та надати суду реєстр вимог кредиторів у строк до 01.04.2010 та завершити ліквідаційну процедуру згідно з вимогами Закону «Про відновлення платоспроможності…" у строк до 01.06.2010.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 10.03.2010 у справі № 26/43/10 скасовано обтяження рухомого майна ТОВ "Фірма "Згода", яке являлося предметом забезпечення виконання кредитних зобов'язань ТОВ "Фірма "Згода" перед ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі філії "Відділення ПАТ Промінвестбанк в м.Запоріжжя" за кредитними договорами.

Іншою ухвалою господарського суду Запорізької області від 10.03.2010 у справі № 26/43/10 скасовано обтяження нерухомого майна ТОВ "Фірма "Згода", яке являлося предметом забезпечення виконання кредитних зобов'язань ТОВ "Фірма "Згода" перед ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі філії "Відділення ПАТ Промінвестбанк в м.Запоріжжя" за кредитними договорами.

Після того призначеним ліквідатором вжито заходів до продажу майна підприємства-банкрута - ТОВ "Фірма "Згода" та 26.03.2010 укладено від імені ТОВ "Фірма "Згода" договори купівлі-продажу майна, які просить визнати недійсними позивач.

До позовної заяви додані копії нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу.

Оригінали оспорюваних договорів, ні позивачем, ні нині діючим ліквідатором ТОВ "Фірма "Згода" арбітражним керуючим Загрія Р.О., ні будь-ким іншим не представлені.

Дослідженням судом матеріалів справи № 26/43/10 про банкрутство ТОВ "Фірма "Згода" встановлено відсутність у ній будь-яких матеріалів стосовно продажу майна ТОВ "Фірма "Згода".

Разом з тим, ухвалою від 14.12.2017 у даній справі, в порядку чинної на день винесення ухвали редакції ст.65 ГПК України, судом було витребувано від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11 (АДРЕСА_8) належним чином засвідчені копії п'яти договорів купівлі-продажу нерухомого майна від 26.03.2010, за реєстровими № № 820, 822, 824, 826 та 828, укладених між ТОВ "Фірма "Згода" та громадянином ОСОБА_1, належним чином засвідчені копії п'яти договорів купівлі - продажу від 30.04.2010, за реєстровими № № 1336, 1337, 1338, 1339 та 1340, щодо придбання майна товариством з обмеженою відповідальністю "Татісс Бізнес"; від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_16 (69035, АДРЕСА_4) - належним чином засвідчені копії п'яти договорів дарування від 01.04.2010, за реєстровими № № 1145, 1147, 1149, 1151 та 1153, укладених між громадянином ОСОБА_1 та ТОВ "Раміта-2008". Цією ж ухвалою копії вказаних договорів витребувано від Запорізького обласного нотаріального архіву.

22.12.2017 від Запорізького обласного державного нотаріального архіву на ухвалу суду від 14.12.2017 надійшла архівна довідка (вих.№3116/01-21 від 19.12.2017) про неможливість надання витребуваних судом копій документів через те, що приватні нотаріуси Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11 та ОСОБА_16 нотаріальні документи на зберігання до Запорізького обласного державного нотаріального архіву не передавали.

У подальшому, 26.12.2017 від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_16, а 02.01.2018 - від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округ ОСОБА_11 надійшли копії витребуваних ухвалою суду від 14.12.2017 договорів.

Крім витребуваних копій договорів, приватними нотаріусами надані копії й інших матеріалів, що стосувалися нотаріального посвідчення договорів.

Зокрема, приватним нотаріусом ОСОБА_11 також представлено копію договору № 02/1 від 02.03.2010 на організацію проведення реалізації активів між ТОВ "Фірма "Згода" в особі ліквідатора ОСОБА_12 з ПП "Центр антикризових технологій", копію протоколу № 1 проведення відкритих торгів (аукціону) від 25.03.2010, які передували укладенню договорів купівлі-продажу від 26.03.2010, копії матеріалів оцінки, копії свідоцтв про право власності на спірне майно, виданих ТОВ "Фірма "Згода" виконавчим комітетом Запорізької міської ради 25.05.2007, копії витягів ОП "Запорізьке МБТІ" про реєстрацію права власності на спірне майно за ТОВ "Фірма "Згода".

Отримані від приватних нотаріусів Запорізького міського нотаріального округу докази суд визнав належними та достовірними у розумінні ст.ст.76, 78 ГПК України.

Таким чином, обставини справи в частині укладення згаданих договорів, в тому числі й оспорюваних договорів купівлі-продажу, є встановленими судом у даній справі.

Так, встановлено, що 25.03.2010 ПП "Центр антикризових технологій" на замовлення ліквідатора арбітражного керуючого ОСОБА_12, діючого від імені ТОВ "Фірма "Згода" (договір № 02/1 від 02.03.2010), проведені відкриті торги (аукціон) з продажу майна ТОВ "Фірма "Згода" по лоту № 1, до складу якого увійшли п'ять об'єктів: будівля адміністративно-побутового корпусу, літ. С-2 загальною площею - 588,4 кв.м., будівля виробничого корпусу №1, літ. Р загальною площею - 3490,4 кв.м., будівля контрольно-пропускного корпусу, літ. Ч загальною площею - 24,2 кв.м., будівля виробничого корпусу №2, літ. Т загальною площею - 1732,1 кв.м., гараж літ. Х загальною площею - 144,8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_7, ринковою вартістю згідно з висновком оцінника ТОВ "Земля Плюс 2006" - 4191211,03 грн.

Згідно з протоколом № 1 проведення торгів (аукціону) від 25.03.2010, переможцем став ОСОБА_1 - відповідач-2 у даній справі, який погодився придбати майно за продажною ціною у 4205000,00 грн.

За результатами торгів між ТОВ "Фірма "Згода", що є юридичною особою, яке знаходиться в стані припинення підприємницької діяльності, в особі ОСОБА_12, який діє на підставі постанови господарського суду Запорізької області від 15.02.2010 по справі № 26/43/10 (як зазначено в преамбулах оспорюваних договорів) - продавцем та ОСОБА_1 - покупцем укладено п'ять договорів купівлі-продажу нерухомого майна (окремо по кожному з п'яти об'єктів).

Договори купівлі-продажу посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11 та зареєстровано в реєстрі за №№ 820, 822, 824, 826 та 828.

При наданні оцінки обставинам щодо реалізації майна ТОВ "Фірма "Згода", судом не залишено поза увагою, що ст. 30 Закону "Про відновлення платоспроможності…" в редакції до 19.01.2013 визначено, що після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута ліквідатор розпочинає продаж майна банкрута на відкритих торгах, якщо комітетом кредиторів не встановлено інший порядок продажу майна банкрута. Ліквідатор забезпечує через засоби масової інформації оповіщення про порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна. Порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна погоджуються з комітетом кредиторів. У разі надходження двох і більше пропозицій щодо придбання майна банкрута ліквідатор проводить конкурс (аукціон). Порядок проведення конкурсу (аукціону) визначається згідно із Законом України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".

За правилами спрощеної процедури банкрутства боржника, що ліквідується власником (ст.51 Закону "Про відновлення платоспроможності…"), утворення комітету кредиторів у таких справах не є обов'язковим і у справі № 26/43/10 відсутні докази утворення комітету.

Ст.20 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію )" визначено, що аукціон, конкурс може бути припинено і об'єкт знімається з торгів, конкурсного відбору на вимогу будь-кого з його учасників або органу приватизації у випадках, коли: не виконано вимог щодо змісту інформації, передбаченої статтею 15 цього Закону, та терміну її опублікування; об'єкт включено до відповідного переліку об'єктів, що підлягають приватизації, з порушенням чинного законодавства; покупець не визнається як такий згідно з законодавством про приватизацію; істотно порушувались інші правила оголошення та проведення аукціону, конкурсу, передбачені цим Законом (частина 1 цієї статті). Зазначені порушення можуть бути підставою для визнання судом недійсними угод, укладених на аукціоні, конкурсі. Заява про визнання угод недійсними подається будь-ким з учасників аукціону, конкурсу або органом приватизації у місячний строк з дати проведення аукціону, завершення конкурсу (частина друга).

На тому, що аукціон з продажу майна ТОВ "Фірма "Згода" та його результати будь-ким не оскаржувалися та не визнавалися недійсними, наголошують відповідачі.

Але таке суд не вважає обґрунтованим.

Недійсність угод на підставі ч.2 ст. 20 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію )" пов'язано з підставами, визначеними у ч.1 цієї ж статті.

В даному ж випадку у підставу недійсності договорів купівлі-продажу від 26.03.2010 покладено зовсім інші підстави, не пов'язані з процедурами проведення аукціону.

Ці договори наразі оспорюються ТОВ "Фірма "Згода" на загальних підставах, визначених цивільним законодавством, із заявленням про належність ТОВ "Фірма "Згода" прав власності на майно.

Також матеріалами справи з'ясовано, що після придбання майна ОСОБА_1 майже одразу здійснив його безоплатне відчуження за п'ятьма договорами дарування від 01.04.2010 на користь ТОВ "Раміта-2008".

ТОВ "Раміта-2008", в свою чергу, за п'ятьма договорами купівлі-продажу нерухомого майна від 30.04.2010 здійснило відчуження тих же об'єктів на користь ТОВ "Татісс Бізнес".

Варто зазначити, що крім витребування документів від приватних нотаріусів, судом в ході розгляду справи в частині заяви ТОВ "Фірма "Згода" було витребувано від Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради копії документів реєстраційної справи ТОВ "Фірма "Згода".

Вивченням матеріалів реєстраційної справи встановлені наступні обставини.

Діючим у відповідний час генеральним директором ТОВ "Фірма "Згода" ОСОБА_17 видавалася довіреність № 7 від 19.12.2006 на представництво інтересів товариства ОСОБА_12, який в подальшому, зі статусом арбітражного керуючого, виконував повноваження у справі про банкрутство ТОВ "Фірма "Згода" № 26/43/10.

Також ОСОБА_17 видавалася довіреність № 7 від 01.12.2009 на представництво інтересів ТОВ "Фірма "Згода" ОСОБА_5, який наразі представляє, в тому числі у даному спорі, інтереси ТОВ "Татісс Бізнес" - кінцевого покупця спірного майна та відповідача-1 у даному спорі.

Згідно з протоколом загальних зборів учасників ТОВ "Фірма "Згода" б/н від 15.07.2010 директором ТОВ "Фірма "Згода" обрано ОСОБА_14 та затверджено нову редакцію Статуту ТОВ "Фірма "Згода", згідно з якою ОСОБА_14, внаслідок продажу корпоративних прав попереднім учасником із 100% участю, став єдиним учасником ТОВ "Фірма "Згода". За період керівництва ОСОБА_14 відчуження майна, що наразі є спірним, не оспорювалося, на чому, до речі, наголошує відповідач-1 та про що приведено в описовій частині даної ухвали. Крім того, не заперечуючи відчуження майна товариства, 09.11.2012 ОСОБА_14 - єдиним учасником - прийнято рішення про припинення ТОВ "Фірма "Згода" шляхом ліквідації (протокол загальних зборів учасників ТОВ "Фірма "Згода" № 1/09 від 09.11.2012).

Крім зазначеного вище, матеріалами, отриманими від приватного нотаріуса ОСОБА_11, з'ясовано, що ОСОБА_1 - відповідач-2 у даній справі, який придбав спірне майно за оспорюваними договорами купівлі-продажу від 26.03.2010, згідно з протоколом зборів учасників ТОВ "Раміта-2008" б/н від 09.09.2009, увійшов до складу учасників ТОВ "Раміта-2008", саме якому ОСОБА_1 відчужив майно за договорами дарування від 01.04.2010, а потім за участі ОСОБА_1 - одного з двох учасників ТОВ "Раміта-2008" було прийнято рішення про продаж майнового комплексу у складі п'яти об'єктів за ціною не менше 4200000,00 грн., що слідує з протоколу загальних зборів учасників ТОВ "Раміта-2008" від 29.04.2010. В свою чергу з протоколу загальних зборів учасників ТОВ "Татісс Бізнес", датованим також 29.04.2010, слідує, що учасником цього товариства вирішено придбати у ТОВ "Раміта-2008" майновий комплекс, розташований за адресою: м.Запоріжжя, вул.Південне шосе, 6-а за ціною не вище 4230000,00 грн.

У аукціоні з продажу майна ТОВ "Фірма "Згода", поряд з ОСОБА_1, який став переможцем аукціону, брав участь ОСОБА_15 (протокол № 1 проведення відкритих торгів (аукціону) від 25.03.2010), який свого часу являвся і єдиним учасником ТОВ "Татісс Бізнес"- відповідача-1 та кінцевого покупця спірного майна, а 22.04.2010, тобто незадовго до придбання майна ТОВ "Татісс Бізнес" (30.04.2010) на підставі заяви про вихід з товариства ОСОБА_15 виведено зі складу учасників ТОВ "Татісс Бізнес" (протокол загальних зборів учасників ТОВ "Татісс Бізнес" б/н від 22.04.2010) та введено іншого учасника зі 100% участю.

Згідно з наданим у справу третьою особою витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.04.2013 до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України внесено відомості про кримінальне провадження за заявою ПАТ "Промінвестбанк" про те, що службові особи ТОВ "Фірма "Згода" за попередньою змовою зі службовими особами ТОВ "Раміта-2008", ТОВ "Татісс Бізнес", ОСОБА_14, ОСОБА_1, арбітражним керуючим ОСОБА_12, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11 незаконно заволоділи майном ПАТ "Промінвестбанк". Так, за вказівками службових осіб ТОВ "Фірма "Згода" укладались договори про постачання продукції, робіт та послуг без мети подальшого виконання, з метою введення в оману установи банку про свою фінансову спроможність та створення формальних юридичних підстав для отримання кредитів без мети їх повернення. Вступивши у злочинний зговір із приватним нотаріусом, ліквідатором боржника знято заборону на відчуження майна, яке знаходилось в заставі Банку, в подальшому все майно було багаторазово перепродано, що спричинило завдання Банку збитків в сумі, яка в 600 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

З пояснень Банку слідує, що кримінальне провадження триває.

Судом не заперечується, що вина особи (осіб) у площині господарського судочинства встановлюється виключно вироком суду у кримінальному провадженні.

Приведені обставини, що відбувалися навколо ТОВ "Фірма "Згода", засновництва (участі) у товариствах, участі в аукціоні з продажу майна ТОВ "Фірма "Згода", укладення низки угод щодо спірного майна за короткий проміжок часу, тощо не покладено судом у підставу доказування у даному спорі, однак прийнято до відома та уваги.

Постанова ж Вищого господарського суду України від 16.06.2010 у справі № 26/43/10 в будь-якому разі має приюдиційне значення для вирішення даного спору в межах справи про банкрутство № 908/32/215-г.

Поряд з укладенням ряду угод щодо спірного майна - оспорюваних та наступних за ними, у справі про банкрутство № 26/43/10 мали місце наступні обставини та події.

Згідно з наданими у справу № 26/43/10 реєстром вимог кредиторів ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі філії "Відділення ПАТ Промінвестбанк в м.Запоріжжя" визнано забезпеченим кредитором. Вимоги Банку в розмірі 33206496,96 грн., включені до реєстру окремо.

В іпотеку філії Банку за договором іпотеки № 47/3-182іп/О ТОВ "Фірма "Згода" було передано нерухоме майно, щодо якого заявлені вимоги, які є предметом даного судового розгляду.

ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі філії "Відділення ПАТ Промінвестбанк в м.Запоріжжя" постанову господарського суду Запорізької області від 15.02.2010 у справі № 26/43/10 про визнання боржника банкрутом, а також ухвали від 10.03.2010 у цій справі про скасування обтяжень рухомого та нерухомого майна боржника оскаржив в касаційному порядку.

Вищим господарським судом України постановами від 16.06.2010 у справі № 16/43/10, частково задовольнивши скарги ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі філії "Відділення ПАТ Промінвестбанк в м.Запоріжжя", скасовано ухвали господарського суду Запорізької області від 10.03.2010 про скасування арешту рухомого майна боржника та зняття заборони на відчуження нерухомого майна боржника.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.06.2010 у справі № 26/43/10 частково задоволено касаційну скаргу ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі філії "Відділення ПАТ Промінвестбанк в м.Запоріжжя" та скасовано постанову господарського суду Запорізької області від 15.02.2010 у справі № 26/43/10, провадження у справі № 26/43/10 про банкрутство ТОВ "Фірма "Згода" припинено.

На мотивування скасування постанови суду першої інстанції про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури Вищим господарським судом України, зокрема, вказано на наступне:

«Згідно із ч. 1 ст. 51 Закону про банкрутство, якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідне правило передбачено ч. 3 ст. 110 ЦК України, яка містить загальні положення про ліквідацію юридичної особи.

Спрощена процедура банкрутства, передбачена ст. 51 Закону про банкрутство (банкрутство боржника, що ліквідується власником), випливає з процедури добровільної ліквідації юридичної особи, тобто ліквідації юридичної особи за рішенням її учасників (власників) або органу, уповноваженого на це установчими документами.

У зв'язку з чим необхідними передумовами для звернення із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника в порядку ст. 51 Закону про банкрутство є дотримання вимог цивільного та господарського законодавства щодо добровільної ліквідації юридичної особи.

Як вбачається, рішення про ліквідацію боржника було прийнято 27.01.2010 р., а вже 10.02.2010 р. боржник звернувся до суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство.

Натомість частина 4 статті 105 ЦК України передбачає, що комісія з припинення юридичної особи поміщає в друкованих засобах масової інформації, в яких публікуються відомості про державну реєстрацію юридичної особи, що припиняється, повідомлення про припинення юридичної особи та про порядок і строк заявлення кредиторами вимог до неї. Цей строк не може становити менше двох місяців з дня публікації повідомлення про припинення юридичної особи. Комісія вживає усіх можливих заходів щодо виявлення кредиторів, а також письмово повідомляє їх про припинення юридичної особи.

Аналогічні положення містить ч. 3 ст. 60 Господарського кодексу України, яка встановлює, що ліквідаційна комісія або інший орган, який проводить ліквідацію суб'єкта господарювання, вміщує в друкованих органах відповідно до закону повідомлення про його ліквідацію та про порядок і строки заяви кредиторами претензій, а явних (відомих) кредиторів повідомляє персонально у письмовій формі у встановлені цим Кодексом чи спеціальним законом строки.

Проте з матеріалів справи не вбачається, яким чином формувався пасив боржника (загальна сума всіх вимог кредиторів до боржника) у процедурі добровільної ліквідації.

Так, матеріали справи не містять доказів здійснення повідомлення про припинення юридичної особи у відповідних друкованих засобах масової інформації, в матеріалах справи відсутній перелік пред'явлених вимог кредиторів, що свідчить про відсутність належно сформованого пасиву боржника.

До заяви про порушення справи про банкрутство за ст. 51 Закону про банкрутство не додані докази повідомлення боржником явних кредиторів (у розумінні ст. 60 Господарського кодексу України), зокрема органу державної податкової служби за місцем реєстрації боржника, як платника податків, про його ліквідацію та про порядок і строки заявлення кредиторами претензій.

Боржником також не дотримано вимог ч. 1 ст. 111 ЦК України, яка передбачає складення ліквідаційною комісією після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами проміжного ліквідаційного балансу…&?н; &? ;

Враховуючи вищезазначене в сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції без достатніх правових підстав порушено справу про банкрутство боржника за спрощеною процедурою, передбаченою ст. 51 Закону про банкрутство, та, відповідно, визнано боржника банкрутом... &?и; &?є;

За таких обставин оскаржувана постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури підлягає скасуванню, як така, що не відповідає приписам чинного законодавства, а провадження у справі - припиненню, як безпідставно порушене.».

Вимоги позивача - ТОВ "Фірма "Згода" полягають у визнанні недійсними договорів купівлі-продажу, укладених за результатами реалізації майна боржника у ліквідаційній процедурі, відкритій у справі № 26/43/10, до скасування постанови про визнання ТОВ "Фірма "Згода" банкрутом Вищим господарським судом України, витребування майна від нинішнього власника та визнання права власності на майно за позивачем.

Визнання договору недійсним є одним із способів захисту, який застосовується судом у випадках, передбачених законодавством.

Правове регулювання визнання правочинів недійсними здійснюється на підставі ст.ст.203, 215 Цивільного кодексу України (ЦК України).

За вимогами ч.ч.1 - 3, 5 ст.203 Цивільного кодексу України у чинній на момент укладення оспорюваних правочинів недійсними редакції зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 1 ст.215 Цивільного кодексу України недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою цього Кодексу визначено підставами недійсності правочину.

Положеннями статті 317, 319 Цивільного Кодексу України встановлено, що власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном.

Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Положення частини другої статті 328 ЦК України закріплюють презумпцію правомірності набуття права власності на певне майно. Так, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону.

Цивільним кодексом України передбачені засади захисту права власності. Зокрема, ст.387 ЦК України надає власнику право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

За змістом ст.330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст.388 цього Кодексу майно не може бути витребувано у нього.

Частиною 1 статті 388 ЦК України встановлено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Власник має право витребувати своє майно в усіх випадках від особи, яка заволоділа ним незаконно, без відповідної правової підстави (стаття 387 ЦК) та від особи, яка набула його безвідплатно в особи, яка не мала право його відчужувати (частина 3 статті 388 ЦК).

Якщо майно відчужено за відплатним договором, то відповідно до частини 1 статті 388 ЦК власник має право витребувати це майно від добросовісного набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею (було загублене, викрадене, вибуло з їхнього володіння іншим шляхом).

У разі коли відчуження майна мало місце два і більше разів після недійсного правочину, це майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, від добросовісного набувача на підставі частини 1 статті 388 ЦК.

У такому випадку діюче законодавство не пов'язує можливість витребування майна у добросовісного набувача з обставинами щодо наявності у відчужувача за останнім у ланцюгу договорів договором, права відчужувати це майно.

Витребування майна від добросовісного набувача у такому випадку залежить від наявності волі на передачу цього майна у власника майна - відчужувача за першим договором у ланцюгу договорів.

Приведене підкріплено висновками постанови Верховного суду України від 05.10.2016 у справі № 916/2129/15.

З аналізу змісту ст.388 ЦК України слідує, що право витребувати майно із чужого незаконного володіння має лише власник цього майна.

Враховуючи викладене, слід визнати помилковою позицію відповідачів про неможливість одночасного заявлення про недійсність договорів та витребування майна.

Такий спосіб захисту може мати місце та є ефективним. До того ж, в даному випадку є однорідними підстави заявлення всіх позовних вимог.

В такому випадку визнання недійсним першого правочину, як визнання факту вибуття майна з володіння власника майна не з їхньої волі іншим шляхом, тобто факту втрати права власності поза волею та його переходу до іншої особи, є підставою та передумовою для застосування форми захисту, передбаченої ст.388 Цивільного кодексу України і визнання недійсними всіх наступних у ланцюгу договорів не потребується.

Таким чином, для застосування зазначеної норми необхідно встановити факт, що спірне майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом і перейшло у володіння особи, яка відчужила дане спірне майно за відплатним договором, не маючи права на його відчуження, добросовісному набувачу. І наслідком недійсності угоди, укладеної з таким порушенням, є не реституція, а повернення майна з незаконного володіння від добросовісного набувача.

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі ч.1 ст.388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

Постановою господарського суду Запорізької області від 15.02.2010 у справі № 26/43/10 введено ліквідаційну процедуру стосовно ТОВ "Фірма "Згода" та призначено ліквідатора.

За вимогами ст.25 Закону "Про відновлення платоспроможності …" в редакції до 19.01.2013 ліквідатор реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом.

Відтак продаж майна є безумовним етапом у ліквідаційній процедурі.

Скасування Вищим господарським судом України постанови господарського суду Запорізької області від 15.02.2010 у справі № 26/43/10 означає, що здійснення ліквідаційної процедури, в тому числі й продаж у її межах майна боржника ліквідатором не може розцінюватись як вчинення правочинів купівлі-продажу та розпорядженням майном з вираженням волі власника - ТОВ "Фірма "Згода" та в межах повноважень, передбачених Законом, з дотриманням чого мають вчинятися правочини за вимогами ст.203 ЦК України.

Саме з дати прийняття господарським судом Запорізької області скасованої постанови від 15.02.2010 у справі № 26/43/10 про визнання ТОВ "Фірма "Згода" банкрутом у призначеного у цій справі ліквідатора були відсутні повноваження на реалізацію майна ТОВ "Фірма "Згода" від іменні останнього.

Якщо судовий акт скасовано, то він не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення. Таку правову позицію викладено, в тому числі, у постановах Верховного Суду України від 03.02.2016 у справі №6-2026цс15, від 22.06.2016 у справі №6-1562цс15, від 24.06.2015 у справі №907/544/14).

Оскільки постановами Вищого господарського суду України від 16.06.2010 у справі № 26/43/10 були скасовані й ухвали господарського суду Запорізької області від 10.03.2010 про скасування арешту на нерухоме майно та зняття заборони на відчуження нерухомого майна боржника, то слід вважати, що реалізація майна відбулася за наявності арештів та обтяжень майна боржника.

Крім того, слід зазначити й наступне.

За вимогами ч.2 ст.26 Закону "Про відновлення платоспроможності …" в редакції до 19.01.2013 майно банкрута, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя.

Правилами ст.31 того ж Закону підкріплено, що вимоги, забезпечені заставою, задовольняються у першу чергу.

Таким чином, продаж майна, що являлося предметом іпотеки на користь Банку, за угодами, укладеними ТОВ "Фірма "Згода" з ОСОБА_1, в силу приписів Закону мав би бути спрямований на забезпечення першочергового задоволення вимог забезпеченого кредитора - Банку та мати наслідком першочергове задоволення (часткове задоволення) вимог Банку.

Учасниками справи надавалися пояснення та докази щодо спрямування коштів, отриманих з реалізації майна, що відображено в описовій частині ухвали.

Хоча ці обставини судом не залишено поза увагою, вони не покладаються у підставу доведення позовних вимог, оскільки при наданні оцінки правочину на предмет його відповідності вимогам законодавства за загальними правилами підлягають оцінці обставини щодо вчинення правочину як такого, але не його подальшого виконання.

Водночас, в даному випадку, враховуючи, що спірні договори купівлі-продажу вчинені як на виконання передбачених заходів у ліквідаційній процедурі, слід відзначити, що докази реалізації вчинення правочинів на користь Банку та спрямування отриманих з продажу коштів на задоволення його забезпечених вимог відсутні.

Банк заперечує отримання коштів, рівно як і взагалі обізнаність про проведення торгів (аукціону) з реалізації майна боржника - ТОВ "Фірма "Згода".

Це будь-ким не спростовано. Відповідні докази відсутні і в матеріалах справи № 26/43/10.

За твердженням ОСОБА_1, перераховані ним ТОВ "Фірма "Згода" грошові кошти були потім перераховані Банку, але таке відповідачем-2 не підтверджено наданими доказами.

Натомість, наданими позивачем та третьою особою доказами, зокрема - банківськими виписками по рахунках ТОВ "Фірма "Згода", твердження про перерахування коштів на користь Банку спростовується.

Тобто, є відсутні докази того, що з вчиненням та виконанням договорів купівлі-продажу у ліквідаційній процедурі у справі № 26/43/10 настали наслідки, встановлені законодавством про банкрутство.

За таких обставин, в зв'язку з укладенням оспорюваних договорів купівлі-продажу від 26.03.2010 між ТОВ "Фірма "Згода" та ОСОБА_1 внаслідок та на підставі судового рішення (постанови господарського суду Запорізької області від 15.02.2010 у справі № 26/43/10), яке скасовано та не породило правових наслідків з моменту прийняття, та в порушення згаданих вище положень ст.203 ЦК України, слід визнати наявність підстав для визнання цих договорів недійсними згідно зі ст.215 ЦК України.

Позовні вимоги в цій частині визнано судом правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Внаслідок укладення наступних договорів відчуження спірного майна - договорів дарування від 01.04.2010 між ОСОБА_1 та ТОВ "Раміта-2008" та договорів купівлі-продажу від 30.04.2010 між ТОВ "Раміта-2008" та ТОВ "Татісс Бізнес" наразі власником майна значиться останнє.

Згідно з отриманою на дату судового засідання інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо суб'єкта - ТОВ "Татісс Бізнес" наразі за цим товариством зареєстровано право власності на майно, розташоване по АДРЕСА_7. До того простежується реєстрація права власності на майно за ТОВ "Раміта-2008", перед тим - за ОСОБА_1 та первісно - за ТОВ "Фірма "Згода".

ТОВ "Татісс Бізнес", слід визнати, являється добросовісним набувачем у розумінні положень ч.1 ст.388 ЦК України.

Матеріалами та обставинами справи підтверджується вибуття з володіння ТОВ "Фірма "Згода" власного майна поза його (ТОВ "Фірма "Згода") волею іншим шляхом, оскільки до вибуття майна призвело судове рішення, яке в подальшому скасоване, а тому не потягло правових наслідків з дня його прийняття.

Додатково нагадується, що витребування майна від добросовісного набувача на випадок наявності декількох угод щодо цього майна залежить від наявності волі на передачу цього майна у власника майна - відчужувача за першим договором у ланцюгу договорів і не потребується визнання недійсним наступних угод, а натомість, виникає право на витребування майна від добросовісного набувача.

Враховуючи таке, слід визнати обґрунтованою та правомірною також і вимогу позивача про витребування майна від ТОВ "Татісс Бізнес".

В цій частині вимоги є також такими, що підлягають задоволенню.

Твердження відповідачів про те, що на даний випадок підлягає застосуванню ч.2 ст.388 ЦК України, згідно з якою майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продано в порядку, встановленому для виконання судових рішень не є обгрунтованими, оскільки, знов таки, - скасоване судове рішення не породжує правових наслідків з моменту його прийняття.

Ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Викладені вище обставини беззаперечно та без сумніву свідчать про невизнання відповідачами факту недійсності договорів купівлі-продажу від 26.03.2010 між ТОВ "Фірма "Згода" та ОСОБА_1, неправомірності вибуття майна з власності ТОВ "Фірма "Згода" та належності внаслідок такого ТОВ "Фірма "Згода" права власності на майно, а тому вимоги позивача в частині визнання права власності на майно узгоджуються за ст.392 ЦК України, також є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В зв'язку із заявленнями відповідачів про застосування позовної давності судом вказується таке.

Згідно зі ст.ст.256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У відповідності до ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Водночас, право особи на власність підлягає захисту протягом усього часу наявності у особи титулу власника. Законодавчо підставою для втрати особою права власності у часі є положення ЦК України про набувальну давність (ст. 344 ЦК України).

Таке підкріплено усталеною судовою практикою (наприклад, справа № 916/2129/15, постанова Верховного суду України від 05.10.2016).

Позовні вимоги про визнання договорів недійсними, витребування майна та визнання права власності є нерозривно пов'язаними між собою та спрямовані на єдину мету - відновлення порушеного права власності.

В цьому є вірними заперечення позивача на клопотання відповідача про застосування позовної давності.

Окремо відзначається, що вимогам про витребування майна в даному випадку невід'ємно передують вимоги про визнання недійсними договорів, які є по суті передумовою.

Отже, за вимогами, що стали предметом судового вирішення спору, позовна давність не підлягає застосуванню. Заявлення відповідачів про застосування позовної давності відхилено.

Позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Приведені позивачем доводи про особливості застосування строків позовної давності на випадок порушення справи про банкрутство та призначення арбітражного керуючого, який стає обізнаним про укладення угод боржника, суд вважає помилковими, але ці доводи не впливають на вирішення поставленого питання.

Аргументи позивача щодо не проведення аукціону з продажу майна боржника в межах ліквідаційної процедури у справі № 26/43/10, які спростовуються отриманими судом доказами, також не впливають не вирішення спору.

Заперечення відповідачів спростовуються внаслідок викладених вище мотивувань суду, а також в зв'язку з наступним.

Не є також обґрунтованим клопотання відповідача-2 про закриття провадження за заявою ТОВ "Фірма "Згода" з підстав наявності судового рішення, що набрало законної сили, між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.

По-перше зазначається, що судове рішення про закриття провадження у справі на такий випадок приймається судом за умови встановлення необхідних обставин, незалежно від клопотань сторін з цього приводу.

Однак, в будь-якому разі правова позиція відповідача-2 не є вірною.

Згідно з п.3 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу.

Такими обставинами, в тому числі, є наявність такого, що набрало законної сили, рішення чи ухвали суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав (п.2 ч.4 ст.175 ГПК України).

Не заперечується, що Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя розглянуто справу за позовом ПАТ "Промінвестбанк" до ТОВ "Фірма "Згода", ОСОБА_1, ТОВ "Раміта-2008", ТОВ "Татісс Бізнес", ТОВ "Інвесткредит" про визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 26.03.2010, укладених між ТОВ "Фірма "Згода" та ОСОБА_1, договорів дарування від 01.04.2010, укладених між ОСОБА_1 та ТОВ "Раміта-2008", договорів купівлі-продажу від 30.04.2010, укладених між ТОВ "Раміта-2008" та ТОВ "Татісс Бізнес", іпотечних договорів від 10.06.2010, укладених між ТОВ "Татісс Бізнес" та ТОВ "Інвесткредит", а також про витребування від ТОВ "Татісс Бізнес" нерухомого майна та визнання права власності на майно за ТОВ "Фірма "Згода", тощо. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 22.02.2012 у справі № 2-2879/11 в задоволенні позову було відмовлено, а ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 12.02.2014 за результатами перегляду цього рішення провадження у справі в частині позовних вимог про визнання недійсними укладених між ТОВ "Раміта-2008" і ТОВ "Татісс Бізнес" договорів купівлі-продажу від 30.04.2010, визнання недійсними іпотечних договорів від 10.06.2010 між ТОВ "Татісс Бізнес" та ТОВ "Інвесткредит", витребування від ТОВ "Татісс Бізнес" майна було закрито, а в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін (справа апеляційного суду № 22-ц/778/125/14).

Однак, суб'єктний склад учасників у вказаній цивільній справі є іншим, ніж у даному господарському спорі. Також є інакшими й підстави позову, що підтверджується змістом зазначених судових рішень, а також і змістом постанови Верховного суду України від 23.07.2014, прийнятої за результатами їх перегляду.

Зокрема, у цивільному провадженні позивачем виступав Банк, який обґрунтовував позовні вимоги про відчуження майна відсутністю його попередньої згоди, як іпотекодержателя, а також заявив вимоги про витребування майна, не будучи при цьому власником майна, що ст.388 ЦК України визначає умовою захисту права.

В даному ж спорі вимоги заявлені безпосередньо ТОВ "Фірма "Згода" - особою, яка вважає себе власником майна, стверджуючи про вибуття майна з володіння на неправомірних підставах.

Припинення провадження у цивільній справі у її відповідній частині пов'язано виключно з суб'єктним складом учасників спірних відносин.

Внаслідок такого, й ці доводи відповідача-2 не прийнято за обґрунтовані та клопотання відхилено.

Судові витрати залишаються за позивачем, оскільки відповідачі, набуваючи майно, не могли передбачати скасування постанови господарського суду Запорізької області у справі № 26/43/10, згідно з якою до ТОВ "Фірма "Згода" застосовано ліквідаційну процедуру, у якій відбулося відчуження спірного майна та вибуття його з власності ТОВ "Фірма "Згода".

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 9, 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VІ, ст.ст. 3, 12, 20, 129, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати недійсним Договір купівлі-продажу від 26.03.2010 року, посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11 за реєстровим №820, укладений між ТОВ "Фірма "Згода" та фізичною особою ОСОБА_1, об'єкт відчуження: будівля виробничого корпусу №1, літ. Р загальною площею - 3 490,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_7;

Визнати недійсним Договір купівлі-продажу від 26.03.2010 року, посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11 за реєстровим №822, укладений між ТОВ "Фірма "Згода" та фізичною особою ОСОБА_1, об'єкт відчуження: будівля адміністративно-побутового корпусу, літ. С-2, загальною площею - 588,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_7;

Визнати недійсним Договір купівлі-продажу від 26.03.2010 року, посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11 за реєстровим №824, укладений між ТОВ "Фірма "Згода" та фізичною особою ОСОБА_1, об'єкт відчуження: гараж, літ. X загальною площею - 144,8 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_7;

Визнати недійсним Договір купівлі-продажу від 26.03.2010 року, посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11 за реєстровим №826, укладений між ТОВ "Фірма "Згода" та фізичною особою ОСОБА_1, об'єкт відчуження: будівля виробничого корпусу №2, літ. Т загальною площею - 1 732,1 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_7;

Визнати недійсним Договір купівлі-продажу від 26.03.2010 року, посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11 за реєстровим №828, укладений між ТОВ "Фірма "Згода" та фізичною особою ОСОБА_1, об'єкт відчуження: будівля контрольно-пропускного корпусу, літ. Ч загальною площею - 24,2 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_7.

Витребувати у ТОВ "Татісс Бізнес" на користь ТОВ "Фірма "Згода" нерухоме майно:

- будівля виробничого корпусу №1, літ. Р загальною площею - 3490,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_7,

- будівля адміністративно-побутового корпусу, літ. С-2 загальною площею - 588,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_7,

- гараж літ. Х загальною площею - 144,8 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_7,

- будівля виробничого корпусу №2, літ. Т загальною площею - 1732,1 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_7,

- будівля контрольно-пропускного корпусу, літ. Ч загальною площею - 24,2 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_7.

Визнати за ТОВ "Фірма "Згода" право власності на нерухоме майно:

- будівля виробничого корпусу №1, літ. Р загальною площею - 3490,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_7,

- будівля адміністративно-побутового корпусу, літ. С-2 загальною площею - 588,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_7,

- гараж літ. Х загальною площею - 144,8 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_7,

- будівля виробничого корпусу №2, літ. Т загальною площею - 1732,1 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_7,

- будівля контрольно-пропускного корпусу, літ. Ч загальною площею - 24,2 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_7.

Видати наказ про витребування майна.

Копії даної ухвали направити сторонам спору, третій особі, ліквідатору, кредиторам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, відповідно до ст.235 ГПК України.

Ухвала господарського суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня оголошення скороченого тексту за правилами, визначеними ст. ст. 254-259 ГПК України, шляхом подання наразі апеляційної скарги через господарський суд Запорізької області.

Повний текст ухвали складено та підписано 15.08.2018.

Суддя Р.А.Ніколаєнко