ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"10" серпня 2018 р. Справа № 902/1117/14

за позовом: Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" (вул. Набережна Перемоги, буд. 50, м. Дніпропетровськ, 49094; 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д)

до: Фізичної особи-підприємця Лашакової Наталії Сергіївни (АДРЕСА_1)

про стягнення заборгованості 18 370,22 грн. згідно договору № б/н від 27.09.2011р.

Суддя Лабунська Т.І.

Секретар судового засіання Резніченко Ю.В.

Представників сторін не з"явились

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебувала справа № 902/1117/14 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" до Фізичної особи-підприємця Лашакової Наталії Сергіївни про стягнення заборгованості 18 370,22 грн. згідно договору б/н від 27.09.2011 року.

08.09.2014 року по справі № 902/1117/14 (суддя Яремчук Ю.О.) прийнято рішення, відповідно до якого позов задоволено повністю та стягнуто з фізичної особи-підприємця Лашакової Наталії Сергіївни на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" 6 363,38 грн. заборгованості по кредиту; 6 974,27 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом; 3 371,74 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором; 1 660,83 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, 1 827,00 грн. судового збору.

На виконання рішення суду 22.09.2014 року видано наказ.

02.08.2018 року до Господарського суду Вінницької області від ПАТ КБ "ПриватБанк" надійшла заява ( вх. № канц. 02.1-37/37/18 від 02.08.2018 року) про видачу дублікату наказу у справі № 902/1117/14, в зв'язку з його втратою.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.08.2018 року заяву ПАТ КБ "ПриватБанк" передано на розгляд судді Лабунській Т.І.

Ухвалою суду від 03.08.2018 року заяву ПАТ КБ "ПриватБанк" ( вх. № канц. 02.1-37/37/18 від 02.08.2018 року) про видачу дублікату наказу у справі № 902/1117/14 призначено до розгляду в судовому засіданні на 10.08.2018 року.

В судове засідання 10.08.2018 року представники сторін не з"явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином ухвалою суду, яка надсилалась рекомендованою кореспонденцією.

Розгляд заяви ПАТ КБ "ПриватБанк" здійснюється без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу

Розглянувши дану заяву та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається із змісту поданої заяви позивача (стягувача) остання мотивована втратою виданого Господарським судом Вінницької області наказу від 22.09.2014 року.

Із наявних матеріалів справи, судом встановлено, 08.09.2014 року Господарським судом Вінницької області було прийнято рішення по справі № 902/1117/14, яким позов задоволено, стягнуто з фізичної особи-підприємця Лашакової Наталії Сергіївни на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" 6 363,38 грн. заборгованості по кредиту; 6 974,27 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом; 3 371,74 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором; 1 660,83 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, 1 827,00 грн. судового збору.

22.09.2014 року на виконання рішення суду від 08.09.2014 року по справі № 902/1117/14 видано наказ, який надіслано на адресу стягувача.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень 22.02.2017 року державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області винесено постанову у виконавчому провадженні № 498500798 про повернення виконавчого документа на підставі п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ "Про виконавче провадження".

Також, відповідно до листа Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 27.04.2018 р. виконавчий документ повернуто на адресу стягувача та повторно до віддіду ДВС не пред"являвся.

02.08.2018 року на адресу суду від ПАТ КБ "ПриватБанк" надійшла заява ( вх. № канц. 02.1-37/37/18 від 02.08.2018 року) про видачу дублікату наказу у справі № 902/1117/14, в зв'язку з його втратою.

В обґрунтування поданої заяви позивач (стягувач) зазначає, що відповідно до листа Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 27.04.2018 р. виконавче провадження по виконанню наказу суду від 22.09.2014 року по справі № 902/1117/14 завершено, наказ повернено на адресу стягувача та повторно до відділу ДВС наказ не пред"являвся.

На підтвердження втрати наказу Господарського суду Вінницької області від 22.09.2014 року позивачем (стягувачем) надано довідку б/н від 30.07.2018 р. за підписом представника ПАТ КБ "ПриватБанк" Молодецького О.С. в якій зазначено, що наказ Господарського суду Вінницької області від 22.09.2014 року втрачено.

Крім того, до заяви долучено платіжне доручення № ВОТМ2В1О0W від 02.05.2018 року про сплату судового збору за видачу дубліката наказу.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

Відповідно до статті 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно зі ст.327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до п.19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

В обґрунтування вимог заяви позивача (стягувача) додано довідку довідку б/н від 30.07.2018 р. за підписом представника ПАТ КБ "ПриватБанк" Молодецького О.С. про втрату наказу. Також до заяви позивачем долучено платіжне доручення № ВОТМ2В1О0W від 02.05.2018 року про сплату судового збору за видачу дублікату наказу.

Поряд з цим, в заяві ПАТ "КБ "ПриватБанк" міститься клопотання про поновлення строку пред'явлення наказу Господарського суду Вінницької області від 22.09.2014 року до виконання з посиланням на приписи ч. 1 ст. 329 ГПК України відповідно до якої у разі пропуску строку для пред'явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Розглянувши дане клопотання позивача (стягувача), суд дійшов висновку про задоволення останнього.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

Відповідно до статті 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно зі ст.327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до п.19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

За приписами ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону станом на момент видачі та повернення виконавчого документа) інші виконавчі документи до яких віднесено накази суду можуть бути пред'явлені до виконання - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст.23 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону станом на момент видачі та повернення виконавчого документа) строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред'явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Згідно з ч.ч.4-6 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону станом на момент подачі заяви про видачу дубліката наказу) строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред'явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

З огляду на задоволення клопотання та поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, суд дійшов висновку про задоволення клопотання позивача (стягувача) б/н від 30.07.2018 року про видачу дублікату наказу Господарського суду Вінницької області від 22.09.2014 року.

Дійшовши висновку про видачу дублікату наказу судом взято до уваги наступне.

Значення обов'язковості виконання рішення суду висловлено в правовій позиції Європейського суду з прав людини в Рішенні у справі "Деркач та Палек проти України" (Заяви №№ 34297/02 та 39574/02) від 21.12.2004 р. Суд знову наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи трибуналі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, пункт передбачає "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Важко уявити, щоб пункт 1 статті 6 детально описував процедурні гарантії, які надано сторонам, - справедливість, відкритість і оперативність проваджень, - і не передбачав би гарантій виконання судових рішень. Тлумачення статті 6 як положення, що лише гарантує право на звернення до суду та проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуації, несумісної з принципом верховенства права, який Високі Договірні Сторони зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід'ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6 (див. "Бурдов проти Росії", заява №589498/00, п. 34). Аналогічний висновок міститься і в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції", Reports of Judgments and Decisions, 1997-II, с. 510, п.40).

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 р. № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 р. № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у рішенні "У справі за конституційним зверненням акціонерної компанії "Харківобленерго" щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 частини другої статті 17, пункту 8 частини першої статті 26, частини першої статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" № 5-рп/2013 від 26.06.2013 р. послався на практику Європейського суду з прав людини, який в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 р. вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином Конституційний Суд України зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Європейський суд) як джерело права.

Стаття 6 Конвенції з прав людини гарантує кожному право на справедливий публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Беручи до уваги викладене та керуючись ст.ст.18, 46, 232, 233, 234, 235, 240, 242, 326, п.п.19.4 п.1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ :

1. Заяву ПАТ КБ "ПриватБанк" б/н від 30.07.2018 року ( вх. № канц. 02.1-37/37/18 від 02.08.2018 року) про видачу дублікату наказу у справі № 902/1117/14 задовольнити повністю.

2. Видати стягувачу - ПАТ КБ "ПриватБанк" - дублікат наказу Господарського суду Вінницької області від 22.09.2014 р. у справі № 902/1117/14.

3. Копію ухвали надіслати сторонам рекомендованим листом.

4. Згідно з приписами ст.235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

4. За приписами п.п.19.4 п.1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України ухвалу про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржено окремо від рішення суду першої інстанції до Рівненського апеляційного господарського суду.

5. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Повний текст ухвали суду складено та підписано - 13.08.2018 року.

Суддя Лабунська Т.І.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу (вул. Набережна Перемоги, буд. 50, м. Дніпропетровськ, 49094; вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001);

3 - відповідачу (АДРЕСА_1).