ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2018 року

м. Київ

Справа № 914/521/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Львова Б.Ю. (головуючий), Булгакової І.В. і Селіваненка В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Верболіз" (далі - ТОВ "Верболіз")

на ухвалу господарського суду Львівської області від 13.04.2018 (суддя Козак І.Б)

та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 06.06.2018 (колегія суддів: Кравчук Н.М. (головуючий), судді Малех І.Б. і Плотніцький Б.Д.)

за позовом ТОВ "Верболіз"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Ерідон Тех" (далі - ТОВ "Ерідон Тех")

про відшкодування матеріальної шкоди (упущеної вигоди) внаслідок неправомірних дій,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Верболіз" звернулося до господарського суду Львівської області з позовом про відшкодування матеріальної шкоди (упущеної вигоди), завданої позивачу внаслідок неправомірних дій ТОВ "Ерідон Тех".

Ухвалою господарського суду Львівської області від 13.04.2018, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06.06.2017, позовну заяву ТОВ "Верболіз" повернуто без розгляду на підставі частини четвертої статті 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) через неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом.

ТОВ "Верболіз", посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, просить суд касаційної інстанції зазначені ухвалу місцевого та постанову апеляційного господарських судів зі справи скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для відкриття провадження. Касаційну скаргу мотивовано тим, що:

місцевий господарський суд неправильно визначив дату отримання позивачем його ухвали про залишення справи без руху від 27.03.2018, оскільки 31.03.2018 листоношею було неправомірно підписано поштове повідомлення про вручення № 616 від імені позивача, тоді як його було доставлено позивачу лише 04.04.2018, що підтверджується заявою ТОВ "Верболіз" від 10.04.2018, адресованою начальнику ЦПЗ-4 Жидачів ОСОБА_5, який у відповідь листом від 13.04.2018 № 08-486 повідомив про неможливість підтвердити дату вручення рекомендованого листа з повідомленням № 616 саме 04.04.2018 через неналежне виконання обов'язків листоношею, у зв'язку з чим їй оголошено догану;

апеляційний суд не взяв до уваги лист публічного акціонерного товариства "Укрпошта" від 01.06.2018 № 01-587, яким підтверджено фактичне отримання рекомендованого листа з повідомленням № 616 саме 04.04.2018, та не дослідив доказів того, що позивач виконав вимоги названої ухвали від 27.03.2018 у повному обсязі.

ТОВ "Ерідон Тех" подало відзив на касаційну скаргу, в якому зазначило про безпідставність її доводів та просило судові рішення зі справи залишити без змін, а скаргу - без задоволення.

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до приписів частин першої, другої, третьої та четвертої статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 171 ГПК України встановлено, що позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

Згідно з частинами першою, другою, четвертою та шостою статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху; в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити); якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою; суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п'яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Отже, апеляційний господарський суд, беручи до уваги, те що: лист публічного акціонерного товариства "Укрпошта" від 01.06.2018 № 01-587 наданий лише до апеляційного суду та не підтверджує отримання ухвали місцевого суду від 27.03.2018 саме 04.04.2018; позивач, отримавши 04.04.2018 ухвалу суду про залишення позовної заяви без руху (як це зазначає ТОВ "Верболіз"), мав час і можливість до 10.04.2018 включно усунути недоліки позовної заяви або звернутися до місцевого суду із заявою про продовження процесуального строку на їх усунення; клопотання позивача від 10.04.2018 № 102 про виконання вимог ухвали місцевого суду від 27.03.2018 надіслано на адресу господарського суду Львівської області лише 13.04.2018 і отримано судом 16.04.2018 - вже після закінчення наданого строку та винесення ухвали про повернення позовної заяви без розгляду від 13.04.2018, встановивши те, що ухвалою господарського суду Львівської області від 27.03.2018 зі справи позовну заяву ТОВ "Верболіз" залишено без руху, а у встановлений строк у 10 календарних днів з дня вручення її позивачу 31.03.2018 недоліки (до 10.04.2018 включно) усунуто не було, дійшов правомірного висновку щодо наявності у місцевого господарського суду передбачених законом підстав для повернення позовної заяви ТОВ "Верболіз" без розгляду.

Водночас ТОВ "Верболіз" не позбавлено права на повторне звернення з даною позовною заявою до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Доводів апеляційної інстанції не спростовує й посилання позивача в касаційній скарзі на фактичне отримання ним згаданої ухвали суду лише 04.04.2018, мотивоване неправомірним підписанням 31.03.2018 листоношею поштового повідомлення про вручення № 616 від імені позивача, на підтвердження чого ним подано заяву ТОВ "Верболіз" від 10.04.2018 № 100 начальнику ЦПЗ-4 Жидачів ОСОБА_5, який у відповідь на неї листом від 13.04.2018 № 08-486 повідомив про те, що у зв'язку з неналежним виконанням листоношею своїх обов'язків неможливо підтвердити дату вручення цього рекомендованого листа саме 04.04.2018, а тому їй оголошено догану. При цьому лист публічного акціонерного товариства "Укрпошта" від 01.06.2018 № 01-587, яким вже підтверджено фактичне отримання позивачем повідомлення № 616 саме 04.04.2018, не може братися до уваги, оскільки суперечить змісту листа від 13.04.2018 № 08-486 та не містить пояснень різниці у відповідях однієї й тієї ж посадової особи на одну й ту ж саму заяву позивача від 10.04.2018 № 100 з різницею майже у два місці.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Відповідно до статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Отже, доводи заявника касаційної скарги про порушення норм процесуального права під час прийняття оскаржуваних процесуальних документів не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законних та обґрунтованих судових рішень Касаційний господарський суд не вбачає.

У зв'язку з тим, що суд відмовляє в задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше ухвалені судові рішення, суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись статтями 300, 308, 309, 315 ГПК України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Львівської області від 13.04.2018 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 06.06.2018 зі справи № 914/521/18 залишити без змін, а касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Верболіз" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Б. Львов

Суддя І. Булгакова

Суддя В. Селіваненко