ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2018м. ДніпроСправа № 904/3282/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Воронько В.Д.,

за участю секретаря судового засідання Батир Б.В.,

розглянувши матеріали справи

за позовом Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Закритого акціонерного товариства "Зеленбуд", м. Дніпро

про стягнення 51539,12 грн

у присутності представників:

від позивача: Жеромський С.В., довіреність №2 від 02.01.2018, юрисконсульт;

від відповідача: не з'явився;

вільний слухач: ОСОБА_2

СУТЬ СПОРУ:

23.07.2018 Комунальне підприємство "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Закритого акціонерного товариства "Зеленбуд" (далі - відповідач), у якій виклало вимогу про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання в сумі 48926,14 грн, пені у сумі 2132,85 грн, інфляційних нарахувань у сумі 291,09 грн та 3% річних у сумі 189,04 грн, нарахованих позивачем з посиланням на неналежне виконання відповідачем умов договору №050029 про постачання теплової енергії, укладеного між відповідачем та Комунальним підприємством "Дніпропетровські міські теплові мережі" 01.01.2013, та на рішення Дніпровської міської ради від 27.07.2016 року №28/12 "Про надання дозволу на передачу з балансу КП "Дніпропетровські міські теплові мережі" на баланс КП "Теплоенерго" об'єктів і мереж теплопостачання" і від 19.07.2017 року №24/23 "Про надання дозволу на передачу основних фондів та інших активів, заборгованості за пільги та субсидії з балансу КП "Дніпропетровські міські теплові мережі" на баланс КП "Теплоенерго".

Ухвалою від 26.07.2018 суд відкрив провадження у справі, прийнявши позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), з повідомленням сторін та призначенням судового засідання на 22.08.2018.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов та на участь у судовому засіданні не скористався, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за його місцезнаходженням згідно матеріалів справи та за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою; якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Пунктом 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України визначено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Поштове відправлення на адресу відповідача з ухвалою суду від 26.07.2018 поштовим відділенням повернуто до суду з відміткою "за зазначеною адресою не проживаэ".

При цьому, стаття 43 ГПК України зобов'язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи той факт, що відповідач зареєстрований у встановленому законом порядку за адресою, на яку судом завчасно, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958, було направлено ухвалу, то суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про розгляд цієї справи.

Положеннями ч. 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на наведені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті за відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

10.10.2013 між Міським комунальним підприємством "Дніпропетровські міські теплові мережі" (правонаступником якого є позивач; далі - енергопостачальна організація) та Закритим акціонерним товариством "Зеленбуд" (далі - відповідач, споживач) було укладено договір №050029 про постачання теплової енергії.

Як зазначає позивач, згідно з рішенням Дніпропетровської міської ради №28/12 від 27.07.2016 "Про надання дозволу на передачу з балансу Комунального підприємства "Дніпропетровські міські теплові мережі" на баланс Комунального підприємства "Теплоенерго" об'єктів і мереж теплопостачання", актом приймання - передачі об'єктів і мереж теплопостачання, Комунальне підприємство "Теплоенерго" отримало від Комунального підприємства "Дніпропетровські міські теплові мережі" засоби для теплопостачання приміщень відповідача.

Тож, у зв'язку з неможливістю подальшого виконання обов'язків з теплопостачання об'єктів за договором №050029 від 01.10.2013 Комунальним підприємством "Дніпропетровські міські теплові мережі" та фактичним переданням функцій та засобів теплопостачання позивачу, між Комунальним підприємством "Теплоенерго" Дніпропетровської міської ради, Комунальним підприємством "Дніпропетровські міські теплові мережі" та Закритим акціонерним товариством "Зеленбуд" 27.09.2016 укладено тристоронню додаткову угоду до договору №050029 від 01.10.2013, яка за змістом є угодою про заміну кредитора у зобов'язанні.

Відповідно до п. 1.1.6 додаткової угоди, з моменту укладення цієї угоди, енергопостачальна організація (Комунальне підприємство "Дніпропетровські міські теплові мережі") втрачає всі права та вимоги, що передбачені основним договором, якщо споживач не має заборгованості, або має кредиторську. При наявності дебіторської заборгованості, енергопостачальна організація має право скористатись правами за основним договором.

Рішенням Дніпровської міської ради №24/23 від 19.07.2017 року "Про надання дозволу на передачу основних фондів та інших активів, заборгованості за пільги та субсидії з балансу КП "Дніпропетровські міські теплові мережі" на баланс КП "Теплоенерго" було надано дозвіл на передачу основних фондів та інших активів згідно з переліком (додатком), заборгованості за пільги та субсидії з балансу Комунального підприємства "Дніпропетровські міські теплові мережі" Дніпровської міської ради" на баланс Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради.

Згідно з додатком до рішення міської ради №24/23 від 19.07.2017 до переліку основних фондів та інших активів, які передаються з балансу КП "Дніпропетровські міські теплові мережі" на баланс КП "Теплоенерго", зокрема належить дебіторська заборгованість.

На виконання рішення Дніпровської міської ради №24/23 від 19.07.2017 року "Про надання дозволу на передачу основних фондів та інших активів, заборгованості за пільги та субсидії з балансу КП "Дніпропетровські міські теплові мережі" на баланс КП "Теплоенерго" Комунальним підприємством "Дніпропетровські міські теплові мережі" було передано, а Комунальним підприємством "Теплоенерго" прийнято дебіторську заборгованість споживачів за спожиту теплову енергію у сумі 221419065,67 грн, про що 06.11.2017 складено акт приймання - передачі №1.

Заборгованість відповідача у сумі 80087,12 грн була включеною до реєстру дебіторської заборгованості споживачів за спожиту теплову енергію станом на 01.11.2017, розміщеного у додатку №1 до акту приймання-передачі №1 від 06.11.2017 (а.с. 102-103).

Листом за вих. №1697-сс від 11.10.2017 відповідача було повідомлено про наявність рішення Дніпровської міської ради №24/23 від 19.07.2017 року та запропоновано останньому розглянути і підписати акти звіряння взаємних розрахунків, додані до цього листа (а.с. 105).

Враховуючи вищенаведене, КП "Теплоенерго" 06.11.2017 року набуло прав вимоги за зобов'язаннями споживачів перед КП "Дніпропетровські міські теплові мережі", що виникли до моменту передачі на баланс КП "Теплоенерго" основних фондів, об'єктів і мереж теплопостачання.

У відповідності до приписів ст. 514 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За умовами п. 1.1 договору про постачання теплової енергії №050029 від 01.10.2013 (далі - договір) енергопостачальна організація бере на себе зобов'язання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов'язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Відповідно до пункту 2.1. договору теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком 1 до цього договору у вигляді гарячої води на такі потреби:

- опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону (172 діб);

- гаряче водопостачання - протягом року;

- технологічні потреби - відповідно з виробничої програмою;

- кондиціювання повітря - по мірі необхідності.

Рішення про початок та закінчення опалювального сезону приймається виконавчим органом відповідної місцевої ради, виходячи з кліматичних умов (п. 2.2 договору).

Згідно з пунктом 11.1 договору цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 01.10.2016 року.

Припинення дії договору не звільняє споживача від обов'язку повної сплати спожитої теплової енергії (п. 11.3 договору).

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін. По узгодженню сторін оплата за послуги теплопостачання буде здійснена з 01.10.2013 на підставі свідоцтва про право власності (п. 11.4 договору).

Матеріали справи не містять письмових повідомлень сторін про припинення дії договору.

В додатку №1 до договору визначено, що поставка теплової енергії енергопостачальною організацією здійснюється на об'єкт споживача - виробнича дільниця №7 за адресою: пл. Дзержинського, 8.

Пунктом 1.1 додатку №1 до договору передбачено річний обсяг теплового навантаження на опалення: Qр = 0,228164 Гкал/годину х 0,43333 х 24 год. х 4,81% = 19,63 Гкал/рік (S опал. підвалу = 400,4м? - 40%, ; S опал. кв. ж/б = 3170,1м?). У відповідності до п. 1.2 цього додатку середньомісячне теплове навантаження на опалення в опалювальному сезоні (на -0,2?С): Qс.м. = 19,59 Гкал/рік: 5,65 міс/рік = ,47 Гкал/міс. Помісячні обсяги теплового навантаження на гаряче водопостачання складають: листопад-березень - 0,06 Гкал/міс; травень-вересень - 0,048 Гкал/міс; квітень, жовтень - 0,052 Гкал/міс (п. 1.3 додатку №1 до договору). Річний обсяг теплового навантаження на ГВП: Qр = 0,06 Гкал/міс х 5 міс + 0,048 Гкал/міс х 4,5 міс + 0,052 Гкал/міс х 2 міс = 0,62 Гкал/рік. Середньомісячна величина обсягу споживання гарячої води Qс.м. = 0,62 Гкал/рік х 11,5 міс = 0,054 Гкал/міс (п. 1.4 додатку №1 до договору).

Згідно з пунктом 5.2 договору облік споживання теплової енергії проводиться розрахунковим способом: пл. Дзержинського, 8, ЗАТ "Зеленбуд".

При відсутності приладів обліку, споживач зобов'язується надати енергопостачальній організації проектно-технічну документацію, в котрій обумовлені теплові навантаження на кожний об'єкт тепло споживання. У разі відсутності такої, споживач зобов'язується у трьохмісячний термін відновити проектний розрахунок теплових навантажень ліцензованою проектною організацією, а кількість теплової енергії, що відпущена споживачу за цей період, визначається енергопостачальною організацією, як виняток, розрахунковим способом згідно додатку №1.

Пунктом 6.1 договору передбачено, що тарифи на теплову енергію, що споживається згідно з цим договором встановлює Національна комісія регулювання ринку комунальних послуг.

У відповідності до п. 6.2 договору (в новій редакції з урахуванням пунктом 2.1 додаткової угоди) згідно з Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30.06.2016 №1210 "Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП" (а сам до постанови №1372 від 30.04.2015 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб бюджетних установ, релігійних організацій та інших споживачів (крім населення)" КП "Теплоенерго") затверджено тариф на теплову енергію, що виробляється, транспортується та постачається КП "Теплоенерго": теплова енергія 1 Гкал - 1121,74 грн (без ПДВ), 1346,09 грн з ПДВ.

За умовами п. 7.1 договору розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводиться в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів.

Розрахунковим періодом є календарний місяць, по результатам якого підписується акт (в 2-х примірниках) на відпуск - отримання теплової енергії по формі додатку 4 (п. 7.2 договору).

Енергопостачальною організацією на виконання умов договору у період з жовтня 2015 року по квітень 2018 року було поставлено відповідачу теплову енергію на загальну суму 48926,14 грн, що підтверджується наступними документами:

- виставленими енергопостачальною організацією відповідачу рахунками на оплату вартості відпущеної теплової енергії:

№050029 від 31.10.2015 за жовтень 2015 року на суму 724,60 грн;

№050029 від 30.11.2015 за листопад 2015 року на суму 3830,03 грн;

№050029 від 31.12.2015 за грудень 2015 року на суму 4029,83 грн;

№050029 від 31.01.2016 за січень 2016 року на суму 5301,47 грн;

№050029 від 29.02.2016 за лютий 2016 року на суму 4838,86 грн;

№050029 від 31.03.2016 за березень 2016 року на суму 3476,57 грн;

№050029 від 30.04.2016 за квітень 2016 року на суму 1132,31 грн;

№050029 від 30.11.2017 за листопад 2017 року на суму 4321,01 грн;

№050029 від 31.12.2017 за грудень 2017 року на суму 4483,34 грн;

№050029 від 31.01.2018 за січень 2018 року на суму 4992,59 грн;

№050029 від 28.02.2018 за лютий 2018 року на суму 5150,80 грн;

№050029 від 31.03.2018 за березень 2018 року на суму 5096,35 грн;

№050029 від 30.04.2018 за квітень 2018 року на суму 1618,38 грн (а.с. 45-57);

- односторонньо підписаними енергопостачальною організацією актами прийому-передачі виконаних робіт (прийому передачі теплової енергії) на відповідні сумі (а.с. 58-70).

Про направлення вищевказаних рахунків та актів прийому-передачі виконаних робіт (прийому передачі теплової енергії) свідчать наявні у матеріалах справи: реєстр вручення рахунків КП "Теплоенерго" за особовим рахунком №050029 (а.с. 71); супровідні листи МКП "Дніпропетровські міські теплові мережі" за період з 06.11.2015 по 05.05.2016 (а.с. 72-78) та супровідні листи КП "Теплоенерго" за період з 11.12.2017 по 08.05.2018 (а.с. 79-84) із фіскальними чеками оператора зв'язку, що підтверджують направлення цих листів на адресу відповідача рекомендованою кореспонденцією; роздруківки з офіційного веб-сайту ПАТ "Укрпошта" (https://ukrposhta.ua) з інформацією про відстеження вручення відповідачу зазначених поштових відправлень за їх штрихкодовами ідентифікаторами.

Підпунктом 3.2.2 пункту 3.2 договору на споживача теплової енергії покладено, зокрема, такі обов'язки: виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором; на кінець опалювального сезону проводити звіряння розрахунків з енергопостачальною організація .

Розділом 7 договору визначений порядок розрахунків за теплову енергію.

Так, згідно з пунктом 7.3 договору споживач зобов'язаний не пізніше ніж за 5 дні до початку розрахункового періоду сплачувати енергопостачальній організації вартість теплової енергії згідно з її кількістю, передбаченою у додатку 1 до цього договору, по власним платіжним дорученням з указанням періоду, за який він сплачує.

Пунктом 7.4 договору обумовлено, що остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться споживачем в продовж 5 діб після одержання рахунку енергопостачальної організації, яка зобов'язана направляти його споживачу не пізніше 10 числа місяця слідуючого за розрахунковим. У випадку утворення переплати вона зараховується в рахунок наступних платежів.

Відповідно до п. 7.6 договору для споживачів, що не мають приладів обліку, кількість фактично спожитої теплової енергії визначається згідно з договірними навантаженнями з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія від теплових джерел енергопостачальної організації та кількості годин (діб) роботи теплоспоживального обладнання споживача в розрахунковому періоді. Різниця між заявленою та фактично спожитою тепловою енергією сплачується споживачем згідно з пунктом 7.4.

При зміні тарифів на теплову енергію її розрахункова вартість у додатку 1 змінюється енергопостачальною організацією з дати введення нового тарифу за діючим договором без додаткової угоди (п. 7.9 договору).

З матеріалів справи вбачається, що рахунки та акти прийому-передачі виконаних робіт по поставці теплової енергії за спірний період, а саме за опалювальний період 2015-2016 років, надсилалися відповідачу рекомендованим поштовим відправленням через УДППЗ "Укрпошта" наступним чином:

за жовтень 2015 - рахунок направлено 06.11.2015;

за листопад 2015 - рахунок направлено 14.12.2015;

за грудень 2015 - рахунок направлено 12.01.2016;

за січень 2016 - рахунок направлено 12.02.2016;

за лютий 2016 - рахунок направлено 15.03.2016;

за березень 2016 - рахунок направлено 09.04.2016;

за квітень 2016 - рахунок направлено 06.05.2016.

Рахунки та акти прийому-передачі теплової енергії за період з листопада 2017 року по квітень 2018 року направлялися позивачем відповідачу рекомендованим поштовим відправленням та були вручені останньому у наступні терміни:

за листопад 2017 - рахунок направлено 12.12.2017, вручено - 15.01.2018;

за грудень 2017 - рахунок направлено 11.01.2018, вручено - 23.02.2018;

за січень 2018 - рахунок направлено 13.02.2018, вручено - 24.03.2018;

за лютий 2018 - рахунок направлено 14.03.2018, вручено - 07.05.2018;

за березень 2018 - рахунок направлено 13.04.2018, вручено - 18.06.2018;

за квітень 2018 - рахунок направлено 06.05.2016, вручено - 18.06.2018.

Вищезазначені обставини свідчать про те, що відповідач був належним чином обізнаний про виникнення у нього зобов'язання з оплати за послуги теплопостачання.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, з огляду на дати вручення енергопостачальною організацією рахунків та з урахуванням вимог ст.ст. 253, 254 ЦК України, відповідач повинен був розрахуватися за спожиту теплову енергію у 5-денний строк з дня отримання цих рахунків, зокрема:

за листопад 2017 - 22.01.2018 (рахунок вручено 15.01.2018);

за грудень 2017 - 28.02.2018 (рахунок вручено 23.02.2018);

за січень 2018 - 29.03.2018 (рахунок вручено 24.03.2018);

за лютий 2018 - 14.05.2018 (рахунок вручено 07.05.2018);

за березень 2018 - 25.06.2018 (рахунок вручено 18.06.2018);

за квітень 2018 - 25.06.2018 (рахунок вручено 18.06.2018).

Отже, строк виконання відповідачем зобов'язання з оплати вартості спожитої ним теплової енергії є таким, що настав.

За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідач своїх зобов'язань по оплаті вартості спожитої теплової енергії не виконав, чим порушив умови укладеного з енергопостачальною організацією договору. Згідно з розрахунком позивача сума заборгованості відповідача за відпущену йому теплову енергію становить 48926,14 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача пеню у сумі 2132,85 грн за порушення відповідачем умов договору щодо повної та своєчасної оплати відпущеної йому теплової енергії у листопаді 2017 рок - за період з 23.01.2018 по 13.07.2018, у грудні 2017 року - за період з 01.03.2018 по 13.07.2018, у січні 2018 року - за період з 30.03.2018 по 13.07.2018, у лютому 2018 року - за період з 15.05.2018 по 13.07.2018, у березні 2018 року - за період з 26.06.2018 по 13.07.2018 та у квітні 2018 року - за період з 26.06.2018 по 13.07.2018.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За приписами ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

У разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором; при цьому розмір санкцій може бути встановлений договором у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг) (ч. 4, 6 ст. 231 ГК України)

У відповідності до положень ч. 6 ст. 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

За умовами пункту 8.2.3 договору в разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію нараховується пеня в розмірі 1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, за кожний день прострочки.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку, що він зроблений правильно та відповідає вимогам чинного законодавства. Враховуючи викладене, стягненню з відповідача підлягає пеня у сумі 2132,85 грн.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення інфляційні нарахування у сумі 291,09 грн за загальний період з лютого по червень 2018 року та 3% річних у сумі 189,04 грн за загальний період з 23.01.2018 по 13.07.2018.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіркою наданих позивачем розрахунків інфляційних нарахувань та 3% річних судом встановлено їх обґрунтованість та арифметичну вірність.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за поставлену теплову енергію за період з жовтня 2015 року по квітень 2018 року в сумі 48926,14 грн, пені в сумі 2132,85 грн, інфляційних нарахувань у сумі 291,09 грн та 3% річних у сумі 189,04 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у сумі 1762,00 грн покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Закритого акціонерного товариства "Зеленбуд" (49030, м. Дніпро, узвіз Крутогірний (колишня вулиця Рогальова), буд. 15-а, офіс 1214; ідентифікаційний код 03329752) на користь Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 37; ідентифікаційний код 32688148) основний борг у сумі 48926,14 грн, пеню у сумі 2132,85 грн, інфляційні нарахування у сумі 291,09 грн, 3% річних у сумі 189,04 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн, видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано - 27.08.2018.

Суддя В.Д. Воронько