номер провадження справи 18/35/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2018 справа № 908/698/18

м. Запоріжжя

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжгаз збут" (69035, м. Запоріжжя, вул. Заводська, 7)

до відповідача фізичної особи-підприємця Новікової Галини Анатоліївни (АДРЕСА_1)

про стягнення 2515,42 грн.

господарський суд Запорізької області у складі судді Носівець В.В.

при секретарі судового засідання Чубар М.В.

учасники справи:

від позивача: Жейнова А.І., довіреність № Др-23-1217 від 21.12.2017;

від відповідача: Хорошко С.В., ордер ЗП № 63262 від 31.05.2018

До господарського суду Запорізької області 20.04.2018 звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Запоріжгаз збут" з позовною заявою про стягнення з фізичної особи-підприємця Новікової Галини Анатоліївни 2411,74 грн. основного боргу за поставлений природний газ на підставі договору про постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 1141745В4САР016 від 01.01.2016, 16,59 грн. пені, 69,00 грн. інфляційних втрат та 18,09 грн. 3% річних.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.04.2018 справу № 908/698/18 передано на розгляд судді Носівець В.В.

Ухвалою суду від 02.05.2018 відкрито загальне позовне провадження у справі № 908/698/18, присвоєно справі номер провадження 18/35/18, призначено підготовче судове засідання на 30.05.2018; оголошувались перерви у підготовчому засіданні до 03.07.2018, 19.07.2018; строк підготовчого провадження продовжувався на тридцять днів в порядку ч. 3 ст. 177 ГПК України; підготовче провадження закрито 19.07.2018, розгляд справи по суті призначено на 01.08.2018. Ухвалою суду від 24.07.2018 судове засідання, призначене на 01.08.2018, перенесено на 07.08.2018.

В судовому засіданні 07.08.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові. В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що сторонами 01.01.2016 укладено договір про постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 1141745В4САР016, на підставі якого ТОВ "Запоріжгаз збут" у січні, березні, квітні, травні, червні, серпні, листопаді 2016 року та у січні, березні, квітні, травні, червні, серпні, листопаді 2017 року передало відповідачу природний газ на загальну суму 3315,50 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу у відповідні періоди, з урахуванням часткової оплати, сума основного боргу складає 2411,74 грн. Внаслідок порушення відповідачем грошового зобов'язання, враховуючи положення договору та норми чинного законодавства, позивачем нараховані до стягнення пеня, 3% річних та інфляційні втрати. Позовні вимоги ґрунтуються на ст. 193 ГК України, ст.ст. 525, 526, 625 ЦК України.

Відповідач проти позову заперечив, свої заперечення виклав у відзиві на позовну заяву від 10.05.2018, вважає позов безпідставним та таким, в задоволенні якого має бути відмовлено. Відповідач в обґрунтування заперечень посилається на те, що позивачем до позову додано два докази понесених судових витрат: платіжне доручення № 13 від 16.05.2017 на суму 1600,00 грн. та платіжне доручення № 11 від 30.03.2018 на суму 162,00 грн., тоді як правовідносини між сторонами, на які посилається відповідач, склалися в кінці 2017 року, отже доказ сплати судового збору, платіжне доручення № 13 від 16.05.2017 на суму 1600,00 грн., не міг оплачувати звернення до суду саме по цій справі. Відповідач також вказував, що дійсно відповідачу постачався газ на підставі договору, на який посилається позивач, проте, згідно актів наданих позивачем до жовтня 2017 року відповідач спожив газ в розмірі до 10 кубів, а за листопад спожив 238 кубів. ПАТ «Запоріжгаз» 29.09.2017 за результатами контрольного огляду вузла обліку встановив, що пломби не порушено, показання лічильника складають 12362,365 куб. м., а на час складання Акту про порушення № 33 - 12366,313 куб. м, отже, відповідачем в проміжок часу з 29.09.2017 по 25.10.2017 спожито 3,948 куб. м газу. Згідно Акту припинення та відключення від газопостачання від 09.11.2017 покази лічильника 12373 куб. м. Відповідач зазначив, що так як припинення використання газу в зв'язку з демонтажем лічильника відбулося 09.11.2017, то відповідач не міг використовувати газ фізично.

В відповіді на відзив позивач з приводу заперечень відповідача проти позовних вимог щодо нарахованої заборгованості у розмірі 2464,58 грн. за листопад 2017 в обсязі 0,238 тис. куб. м зазначив, що відповідно до Умов договору (п. 2.3) та положень Кодексу газорозподільних систем розрахований необлікований (донарахований) об'єм природного газу 0,238 тис. куб. м вважається об'ємом постачання природного газу. Підставою для нарахування зазначеного об'єму газу є порушення, виявлене 25.10.2017 фахівцями Оператора ГРМ на об'єкті відповідача, передбачене абз. 4 пункту 2 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, а саме: пропущення строку періодичності повірки ЗВТ з вини споживача, що не є побутовим.

У запереченнях по справі, поданих суду 09.07.2018, відповідач зазначив, що у відповіді на відзив позивача вказано, що підставою для позову слугувало виконання позивачем з власного боку обов'язків по поставці газу за договором поставки від 01.01.2016 і невиконання відповідачем обов'язків по його оплаті, а згідно відповіді на відзив підставою для подачі позову є порушення зобов'язань з боку відповідача по повірці лічильника, що стало підставою для перерахунку обсягів розподілу газу, які позивач визначає як обсяги постачання та споживання з боку відповідача, що для відповідача нібито слугує підставою для оплати за обсяг нарахований, але не спожитий. Як доказ з боку позивача наявності підстав позову додано Акт наданих послуг з розподілу природного газу № ЗП000011523 від 30.11.2017 нібито підписаний ПАТ «Запоріжгаз» та відповідачем, без огляду та наявності оригіналу акту. Відповідач вважає зазначений доказ недопустимим та неналежним, який не стосується предмету доказування в межах заявленого предмету та підстав позову, а тому судом взагалі не повинен братись до уваги, оскільки позивачем не зазначено природу його походження, адже позивач не є підписантом за актом, не зазначено вказівки знаходження оригіналу, і не доведено суду неможливість подання вказаного доказу разом з позовом, так як в додатках до позову його немає.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Запоріжгаз збут" (постачальник, позивач у справі) та фізична особа-підприємець Новікова Галина Анатоліївна (споживач, відповідач у справі) 01.01.2016 уклали договір про постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 1141745В4САР016 (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов'язується передати у власність споживачу у 2016 році природний газ (далі - газ), а споживач зобов'язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Згідно з п. 2.3 договору обсяг переданого (спожитого) газу за розрахунковий період (пункт 4.1 договору), що підлягає оплаті споживачем, визначається на межі балансової належності оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених в заяві-приєднанні до договору розподілу природного газу, укладеного між оператором ГРМ та споживачем, а також з урахуванням процедур, передбачених Кодексом ГРМ.

Як зазначено у п. 2.9 договору визначення (звіряння) фактичного обсягу поставленого (спожитого) природного газу між сторонами здійснюється в наступному порядку:

2.9.1 За підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов'язаний надати постачальнику копію відповідного акту про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між оператором ГРМ та споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ.

2.9.2 На підставі отриманих від споживача даних та/або даних оператора ГРМ постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником постачальника.

2.9.3 Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов'язується повернути постачальнику один примірник оригіналу приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений печаткою споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу.

2.9.5 У випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних оператора ГРМ.

Пунктом 4.1 договору визначено, що розрахунковий період за договором становить один календарний місяць - з 7.00 години першого дня місяця до 07.00 години першого дня наступного місяця включно.

Відповідно до п. 4.2 договору оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника в наступному порядку: 100% місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму за ціною, що діяла у попередньому місяці. Остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу (п. 3.6 договору) здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Пунктом 4.3 договору обумовлено, що датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок постачальника.

Згідно п. 5.4.5 договору споживач зобов'язується самостійно обмежувати (припиняти) споживання природного газу у випадках: порушення строків розрахунків за договором; відсутності або недостатності підтвердженого обсягу природного газу, виділеного споживачу; перевитрат добового та/або місячного підтвердженого обсягу газу без узгодження з постачальником; припинення або розірвання договору та в інших випадках, передбачених Правилами постачання газу, іншими актами законодавства.

Як зазначено у п. 5.4.7 договору споживач зобов'язується компенсувати постачальнику вартість послуг за відключення (обмеження/припинення) та підключення газопостачання, якщо такі послуги оператора ГРМ здійснювались внаслідок винних дій (бездіяльності) споживача та оплачувались постачальником.

Пунктом 11.1. договору встановлено, що цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) сторін і діє в частині постачання газу з 01.01.2016 до 31.12.2016, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

У п. 11.2 договору зазначено, що договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. При цьому, сторони мають внести зміни до договору щодо планових обсягів постачання газу на продовжений строк.

Додатковою угодою до договору від 30.12.2016 строк дії договору визначено до 31.12.2017.

На виконання умов договору згідно актів приймання-передачі природного газу позивачем у січні, березні, квітні, травні, червні, серпні, листопаді 2016 року та у січні, березні, квітні, травні, червні, серпні, листопаді 2017 року передано відповідачу природний газ в обсязі 0,339 тис. куб. метрів загальною вартістю 3315,50 грн. (арк. с. 34-40). Зазначені акти приймання-передачі природного газу, крім Акту № ЗЗП00014641 від 30.11.2017, узгоджені сторонами та підтверджують прийняття відповідачем природного газу та наданих послуг без жодних зауважень та претензій, про що свідчить підпис відповідача на актах; акти скріплені печатками.

Відповідач зобов'язання щодо своєчасної та повної оплати отриманого за договором № 1141745В4САР016 від 01.01.2016 природного газу не здійснив, частково сплатив лише 903,76 грн., чим порушив умови договору.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань щодо оплати отриманого природного газу у розмірі 2411,74 грн., позивач за захистом своїх порушених прав та законних інтересів звернувся з позовом до суду.

Приписами ст. 6 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За правилами ч. 1 ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України. Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. (ст. 714 ЦК України).

Відповідно ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як свідчать матеріали справи, між сторонами існує спір з приводу нарахування за Актом приймання-передачі природного газу № ЗЗП00014641 від 30.11.2017 2464,58 грн. вартості природного газу обсягом 0,238 тис. куб. м.

Слід зазначити, що на виконання вимог ст. 16 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» з 01 липня 2015 року виконано відокремлення функцій транспортування, розподілу та постачання природного газу.

У зв'язку з цим з 01.07.2015 публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» (ПАТ «Запоріжгаз») виконує функції з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ газу відповідно до отриманої Ліцензії серія АЕ № 642479 та є оператором газорозподільної системи.

ПАТ «Запоріжгаз» 25.10.2017 на об'єкті відповідача виявлено порушення, передбачене абз. 4 пункту 2 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, а саме пропущення строку періодичної повірки ЗВТ з вини споживача, що не є побутовим.

Згідно підпункту 4 пункту 2 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494, до порушень, внаслідок яких Оператор ГРМ змінює встановлений режим нарахування об'ємів (обсягів) розподіленого природного газу споживачу, належить пропущення строку періодичної повірки ЗВТ з вини споживача, що не є побутовим.

Облік природного газу по договору № 1141745В4САР016 від 01.01.2016 здійснювався по лічильнику природного газу типу Gallus 2000-U, заводський номер 738723.

Згідно Покажчика «Засоби вимірювальної техніки, занесені до державного реєстру України» міжповірочний інтервал лічильника Gallus 2000-U, який занесено під номером 1764, складає 5 років. Паспорт лічильника природного газу типу Gallus 2000-U, заводський номер 738723, також свідчить про міжповірочний інтервал, який складає 5 років.

Відповідно до пункту 1 глави 6 розділу X Кодексу газорозподільних систем власник комерційного ВОГ або суб'єкт господарювання, що здійснює його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, забезпечує належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових (зокрема ЗВТ), а також проведення періодичної повірки ЗВТ (крім населення) в порядку, визначеному главою 7 цього розділу, та відповідає за дотримання правил експлуатації комерційного вузла обліку та його складових (ЗВТ).

Пунктами 1, 2 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, передбачено, що у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.

У відповідності до вказаних приписів, 25.10.2017 за наслідками виявлення факту порушення, представниками ПАТ «Запоріжгаз» на місці виявлення порушення у передбаченому для цього порядку складено Акт про порушення № 33 від 25.10.2017. Внесені до акту відомості підтверджено підписами представників Оператора ГРМ та представником Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області.

ПАТ «Запоріжгаз» 26.10.2017 листом № Zp02.1-СЛ-22733-1017 повідомило споживача - ФОП Новікову Г.А. про виявлене порушення та складання з цього приводу Акту про порушення № 33 від 25.10.2017.

Відповідач 03.11.2017 звернувся до Оператора ГРМ з заявою на розпломбування вузла обліку природного газу для зняття ЗВТ на планову перевірку, дата останньої повірки 17.10.2012 (арк. с. 68-69). ПАТ «Запоріжгаз» 09.11.2017 здійснено припинення та відключення газопостачання згідно Акту від 09.11.2017 (арк. с. 70).

Відповідно до Акту експертизи лічильника газу № 1184 від 04.12.2017, лічильник непридатний до подальшої експлуатації, підлягає заміні. Крім того, присутній на експертизі член комісії - провідний інженер з метрології ДП «Запоріжжястандартметрології» ОСОБА_5 зазначив, що лічильник газу з ІІІ кварталу 2017 року не може використовуватись як засіб вимірювальної техніки для обліку газу, до проведення повірки, що свідчить про пропущення строку періодичної повірки ЗВТ. У довідці про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 3-0934-17 від 04.12.2017 зазначено, що за результатами повірки встановлено, що ЗВТ не відповідає вимогам п. 6.9.1 «Метрологія. Лічильники газу побутові. Методи та засоби повірки.», відносна похибка вимірювання перевищує допустиму (арк. с. 71-72).

Згідно протоколу засідання комісії по розгляду актів про порушення Кодексу газорозподільних систем від 14.11.2017, комісією Акт про порушення № 33 від 25.10.2017 задоволено; зазначено, що споживач визнав факт порушення, а саме: пропущення строку повірки ЗВТ з вини споживача з 18.10.2017.

На підставі Акту про порушення № 33 від 25.10.2017 ПАТ «Запоріжгаз» проведений перерахунок необлікованого (донарахованого) об'єму (обсягу) природного газу, в обсязі 238 куб. м. Розрахунок необлікованого об'єму природного газу здійснено за номінальною потужністю газового обладнання за період з 7:00 01.11.2017 по 07:00 09.11.2017 - плита ПГ-4 потужність 1,24 м куб., кількість годин роботи газоспоживного неопломбованого обладнання - 192. Вартість необлікованого (донарахованого) об'єму природного газу за листопад складає 122,87 грн.

Згідно з підпунктом 1 пункту 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРС у разі виявлення оператором ГРМ пропущення строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача, несправності лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску), що сталася внаслідок його пошкодження або позаштатного режиму роботи, за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ перерахунок об'єму розподіленого (спожитого) природного газу проводиться з урахуванням такого: при визначенні лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску) непридатними до застосування за результатами позачергової або експертної повірки, а також при пропущенні строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача об'єм переданого (прийнятого) газу розраховується за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання - перерахунок проводиться за період з дати виходу з ладу ЗВТ (з дати початку прострочення періодичної повірки) до моменту встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ. У разі якщо дату виходу з ладу ЗВТ неможливо достовірно визначити, перерахунок проводять з початку розрахункового періоду до дати встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ.

Підпунктом 2 абзацу 3 пункту 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС визначено, що при складанні акта-розрахунку враховується таке: розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об'єм природного газу, що припадає на період після 01-го числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення, включається в баланс поточного календарного місяця за загальними правилами і вважається об'ємом постачання природного газу споживачу його діючим постачальником. Виключенням є об'єм природного газу, нарахований несанкціонованому споживачу та споживачу, у якого відсутній постачальник, вартість якого має бути компенсована Оператору ГРМ за цінами закупівлі ним природного газу в поточному календарному місяці;

Згідно з п. 2 глави 5 технічної угоди, яка є додатком 2 до Кодексу ГРС, щодо оформлення актів приймання передачі зазначено: контрактна година для всіх типів приладів обліку встановлюється з 07:00 (за київським часом) дня до 07:00 наступного дня. Поточний (звітний) місяць закінчується о 07:00 першого числа наступного місяця.

ПАТ «Запоріжгаз» складено акт № ЗП000011523 від 30.11.2017 наданих послуг з розподілу природного газу у кількості 0,238 тис. м куб. у розмірі 122,84 грн. (арк. с. 82), який ФОП Новіковою Г.А. підписаний без зауважень.

Зазначене стало підставою для донарахування діючим постачальником відповідача ТОВ «Запоріжгаз Збут» у листопаді 2017 року природного газу обсягом 0,238 тис. куб. м на суму 2464,58 грн., про що свідчить акт приймання-передачі природного газу № ЗЗП00014641 від 30.11.2017.

Листом від 15.02.2018 позивачем направлено зазначений акт приймання-передачі природного газу № ЗЗП00014641 від 30.11.2017, про що свідчать копія фіскального чеку та опису вкладення від 15.03.2018 (арк. с. 41-43).

Положеннями п. 2.9.5 договору передбачено, що у випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних оператора ГРМ.

Відповідачем зазначений акт не підписаний, отже, враховуючи положення п. 2.9.5 договору, - вважається підписаним.

Згідно з пунктом 5.13 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 року № 618, перерахунки об'єму протранспортованого газу проводяться у випадках, зокрема: тимчасової відсутності ЗВТ (зняття ЗВТ на періодичну, позачергову, експертну повірки та ремонт); непридатності до застосування (несправності) ЗВТ за результатами перевірки технічного стану комерційного ВОГ.

Відповідно до пунктів 5.13.2, 5.13.3 вказаних Правил якщо власником комерційного вузла обліку газу є споживач, перерахунки об'єму протранспортованого газу за період відсутності (несправності) ЗВТ здійснюються обліковою організацією за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача.

Отже, з огляду на імперативні приписи Кодексу ГРС, якими і керувався оператор ГРМ (ПАТ «Запоріжгаз») при виявленні порушення та донарахуванні обсягів газу, встановлена ним непридатність лічильника і пропущення строку його повірки покладає на відповідача обов'язок оплатити вартість донарахованого об'єму природного газу за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання.

Перерахунок спожитого газу за період роботи ЗВТ у позаштатному режимі здійснюється не за фактично використаний газ, а за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача.

ПАТ «Запоріжгаз» правомірно здійснено розрахунок переданого (прийнятого) об'єму газу, незалежно від того, який об'єм газу фактично був спожитий відповідачем.

Заперечення відповідача стосовно розрахунку об'єму донарахування газу у розмірі 238 куб.м та визначеного періоду нарахування з 7:00 01.11.2017 по 07:00 09.11.2017, його посилання на те, що згідно актів наданих позивачем до жовтня 2017 року відповідач споживав газ в розмірі до 10 кубів, а за листопад спожив 238 кубів, що фізично не можливо з огляду на показання приладів обліку, є безпідставними і спростовується вище викладеним.

Доводи відповідача щодо відсутності його вини у пропущенні строку періодичної повірки лічильника суд оцінює критично та вважає помилковими.

Відповідно до пункту 1 глави 7 розділу Х Кодексу ГРС власники ЗВТ, що є елементами комерційних ВОГ, зобов'язані забезпечити належний контроль за строками спливу міжповірочних інтервалів ЗВТ та організацію проведення їх періодичної повірки. Здійснення періодичної повірки ЗВТ забезпечується власником ЗВТ за власний рахунок.

Підпункти 1, 2 пункту 2 глави 7 розділу Х Кодексу ГРС для належної організації періодичної повірки власних ЗВТ зобов'язують споживача, зокрема, до дати прострочення періодичної повірки, не пізніше десяти робочих днів, направити Оператору ГРМ письмове повідомлення про дату та час демонтажу ЗВТ на повірку та забезпечити на дату демонтажу ЗВТ на повірку (або його повірку на місці встановлення) доступ представникам Оператора ГРМ до ЗВТ для його розпломбування та складання відповідного акта роз пломбування.

У разі якщо повірка ЗВТ буде здійснюватися не на місці його встановлення, споживач повинен забезпечити за власний рахунок демонтаж/монтаж ЗВТ, його транспортування та державну повірку. Про дату і час встановлення повіреного ЗВТ споживач завчасно має письмово повідомити Оператора ГРМ та забезпечити присутність представника Оператора ГРМ під час монтажу повіреного ЗВТ (підпункт 3 пункту 2 глави 7 розділу Х Кодексу ГРС).

Таким чином, саме на відповідача, як власника комерційного ВОГ, покладається обов'язок дотримання строків періодичної повірки лічильника та завчасного звернення з цією метою до Оператора ГРМ, тому посилання відповідача на складений представниками ПАТ «Запоріжгаз» акт контрольного огляду вузла обліку газу 29.09.2017 за вісімнадцять днів до граничного строку повірки лічильника не звільняє відповідача від здійснення покладених на нього Кодексом ГРС та Договором обов'язків щодо виконання дій для вчасної повірки належного йому лічильника та, відповідно, не звільняє його від відповідальності за їх невиконання.

Доводи відповідача, що ПАТ «Запоріжгаз», який не являється стороною у справі, а не позивач є підписантом за актом наданих послуг з розподілу природного газу № ЗП000011523 від 30.11.2017, що став підставою для перерахунку об'єму спожитого природного газу та вартість якого є предметом позову, суд також відхилив, як необґрунтовані.

Відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» ПАТ "Запоріжгаз", як Оператор ГРМ, здійснює виключно діяльність з розподілу природного газу і після відокремлення 01.07.2015 функцій транспортування та постачання природного газу на нього покладено визначені Кодексом ГРС обов'язки забезпечення транспортування природного газу та контролю дотримання споживачами порядку комерційного обліку природного газу.

На виконання покладених на нього обов'язків ПАТ «Запоріжгаз» проведено перевірку об'єкта відповідача та при виявленні порушення складено Акт про порушення № 33 від 25.10.2017, який підписано відповідачем без зауважень. Також ПАТ «Запоріжгаз» проведений перерахунок необлікованого (донарахованого) об'єму (обсягу) природного газу, в обсязі 238 куб. м. у сумі 122,87 грн., що є вартістю транспортування природного газу. Отже, покладені на нього зобов'язання ПАТ «Запоріжгаз» виконав і взаємовідносини позивача (постачальника природного газу за Договором) та відповідача (споживача природного газу) жодним чином не стосуються ПАТ «Запоріжгаз», тому вирішення даного спору на може вплинути на його права та обов'язки. Предметом же заявлених вимог є стягнення донарахованого діючим постачальником відповідача ТОВ «Запоріжгаз Збут» природного газу обсягом 0,238 тис. куб. м на суму 2464,58 грн. за актом приймання-передачі природного газу № ЗЗП00014641 від 30.11.2017.

При перевірці обґрунтованості заявленої до стягнення суми заборгованості судом з'ясовано, що за попередні місяці відповідачем вартість спожитого природного газу спалено з переплатою на суму 52,84 грн., тому вимога позивача про стягнення із відповідача 2411,74 грн. основного боргу визнана обґрунтованою та задовольняється судом.

За порушення виконання відповідачем грошового зобов'язання позивач, посилаючись на пункт 6.2.1 договору, просив стягнути 16,59 грн. пені за період з 11.02.2016 по 15.06.2016.

Згідно п. 6.2.1 договору у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом ІV договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Приписами ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з положеннями ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочення платежу пеню, в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Враховуючи визначений позивачем період, перевіривши за допомогою бази даних "Законодавство" правильність нарахування пені, судом визначено, що сума пені розрахована позивачем вірно, отже позовні вимоги про стягнення 16,59 грн. пені за період з 11.02.2016 по 15.06.2016 судом задовольняються.

За порушення виконання відповідачем грошового зобов'язання позивач просив стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 18,09 грн. за період з 11.02.2016 по 05.03.2018 та 69,00 грн. інфляційних втрат за період з березня по травень 2016 року, грудень 2017 року та січень 2018 року.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні витрати пов'язані з інфляційними процесами в державі та за своєю природою є компенсацією за понесені збитки, завдані знеціненням грошових коштів, а три відсотки річних - є платою за користування коштами, які не були своєчасно сплачені боржником. Вказана правова позиція викладена в інформаційному листі Верховного Суду України № 3.2-2005 від 15.07.2005 року.

Наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат суд визнав виконаним вірно, у зв'язку із чим позовні вимоги про стягнення з відповідача 18,09 грн. 3% річних за період з 11.02.2016 по 05.03.2018 та 69,00 грн. інфляційних втрат за період з березня по травень 2016 року, грудень 2017 року та січень 2018 року судом задовольняються.

Заперечення відповідача стосовно сплати позивачем судового збору у сумі 1600,00 грн. згідно платіжного доручення № 13 від 16.05.2017, суд визнав безпідставними. Зарахування вказаного судового збору підтверджено випискою про зарахування судового збору саме у цій справі (арк. с. 59).

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з фізичної особи-підприємця Новікової Галини Анатоліївни 2411,74 грн. основного боргу за поставлений природний газ, 16,59 грн. пені, 69,00 грн. інфляційних втрат та 18,09 грн. 3% річних в повному обсязі.

Судовий збір на підставі пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача повністю.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 233, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Новікової Галини Анатоліївни (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжгаз збут" (69035, м. Запоріжжя, вул. Заводська, 7, ідентифікаційний код 39587271, р/р №6 в ПАТ АБ «Кліринговий Дім», м. Київ, МФО 300647) 2411,74 грн. (дві тисячі чотириста одинадцять грн. 74 коп.) основного боргу, 16,59 грн. (шістнадцять грн. 59 коп.) пені, 18,09 грн. (вісімнадцять грн. 09 коп.) 3% річних, 69,00 грн. (шістдесят дев'ять грн. 00 коп.) інфляційних втрат та 1762,00 грн. (одну тисячу сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.) судового збору. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст.ст. 240, 241 ГПК України 17.08.2018.

Суддя В.В. Носівець