ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.08.2018 Справа № 905/1393/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.

при секретарі судового засідання Хадієвій М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження матеріали

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "АЗОВСТАЛЬ" (Ідентифікаційний код 00191158, адреса: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Лепорського, буд. 1),

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (Ідентифікаційний код 40075815, адреса: 03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5) в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (Ідентифікаційний код 40150216, адреса: 84400, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, буд. 22),

про: стягнення 8174,00 грн., -

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Соколова В.П. - за довіреністю, -

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «АЗОВСТАЛЬ» звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» збитків, що виникли у зв'язку з незбереженням вантажу при перевезенні, у розмірі 8174,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач при перевезенні коксу доменного по залізничним накладним №50939685 від 11.07.2017, №50756782 від 30.06.2017 допустив незбереження вантажу у вагонах №56918402, №61078580. На станції Сартана Донецької залізниці було здійснено комісійне переважування маси вантажу, яке показало вагову недостачу у вказаних вагонах, про що складено відповідні комерційні акти №484809/604 від 02.07.2017, №484809/635 від 13.07.2017. Позивач розрахував вартість нестачі з врахуванням норми природної втрати для видачі вантажів на рівні 2% маси від зазначеної в перевізних документах, яка склала у вагоні №56918402 - 6490,00 грн. з ПДВ із розрахунку 0,747 тн (нестача з урахуванням норми природної втрати) х 8688,00 грн. (вартість 1 тони вугілля з ПДВ згідно рахунку-фактури від 11.07.2017), у вагоні №61078580 - 1684,00 грн. з ПДВ із розрахунку 0,200 тн (нестача з урахуванням норми природної втрати) х 8420,00 грн. (вартість 1 тони вугілля з ПДВ згідно рахунку-фактури від 11.07.2017. Позивач вважає, що саме з вини залізниці ним понесені збитки у вигляді вартості втраченого вантажу на загальну суму 8174,00 грн., які пред'явлено до стягнення в судовому порядку.

Нормативно вимоги обґрунтовано приписами ст.ст. 174, 307, 315 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 254, 256, 257, 258, 260, 261, 908, 909, 920, 924, 925 Цивільного кодексу України, ст.ст. 6, 31, 32, 110, 113, 114, 115, 129, 134, 136 Статуту залізниць України, ст.ст. 12, 23, 26 Закону України "Про залізничний транспорт", п.п. 5, 6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу, затверджених наказом Мінтрансу України № 542 від 20.08.2001, абз. 4 п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Мінтрансу України № 644 від 21.11.2000, п. 27 Правил видачі вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, п.3.8 Роз'яснення Президії Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею» №04 - 5/601 від 29.05.2002, п.4.7.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» №10 від 29.05.2013.

На підтвердження позовних вимог надано суду: довідку б/н б/д, рахунок - фактуру №91565976 від 30.06.2017, рахунок - фактуру №91597784 від 11.07.2017 з доказами сплати, акти прийому-передачі №91597784 від 11.07.2017, №91565976 від 30.06.2017, відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно учасників справи, копії яких долучено до матеріалів справи. Водночас надано оригінали документів: комерційні акти №484809/604 від 02.07.2017, №484809/635 від 13.07.2017, залізничні накладні №50939685 від 11.07.2017, №50756782 від 30.06.2017 з відомостями вагонів.

Ухвалою суду від 31.07.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1393/18; визначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання призначено на 21.08.2018; визначено відповідачу протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати суду відзив; копію відзиву на позовну заяву і всі додані до нього докази направити позивачу, докази направлення надати суду у вказаний строк; визначено позивачу протягом п'яти днів з дня отримання відзиву на позовну заяву надати суду відповідь на відзив; копію відповіді на відзив і всі додані до неї докази направити відповідачу, докази направлення надати суду у вказаний строк; явка представників сторін у судове засідання визнана не обов'язковою.

21.08.2018 від відповідача до канцелярії суду надійшов відзив №2022/618 від 20.08.2018 на позовну заяву, за змістом якого Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" заперечує проти позовних вимог та просить суд у задоволенні позову позивачеві відмовити, посилаючись на ненадання останнім належних і допустимих доказів отримання збитків, а саме: документів на підтвердження оплати оспорюваного вантажу.

До означеного відзиву додано копію довіреності на представника відповідача.

В судове засідання, що відбулось 21.08.2018, позивач свого представника не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідач у судове засідання з'явився, проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Враховуючи, що явка представників сторін в судове засідання обов'язковою визнана не була, позивач повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, документи та пояснення подані у строк, встановлений судом і таких документів достатньо для вирішення спору, тому справа розглядається за наявними матеріалами без присутності представника позивача.

Дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, суд, -

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що 30.06.2017 та 11.07.2017 зі станції "Авдіївка" Донецької залізниці ПрАТ "АКХЗ" здійснило відправлення вагонів у рухомому складі за залізничними накладними №50939685, №50756782, у тому числі й вагонів №56918402, №61078580, навантажених коксом доменним, на станцію "Сартана" Донецької залізниці, одержувач ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь".

Згідно відміток у вказаних накладних, вантаж завантажено навалом у вологому стані. Вантаж помаркований поздовжньою смугою вздовж вагону вапном.

На станції "Сартана" Донецької залізниці на підставі ст. 24 Статуту Залізниць України, залізницею проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вагонах №56918402, №61078580 не відповідає масі, вказаній відправником у накладній, про що складено відповідні комерційні акти №484809/604 від 02.07.2017, №484809/635 від 13.07.2017, згідно яких, на підставі актів загальної форми №11981 від 01.07.2017, №12056 від 12.07.2017 ст.Волноваха Донецької залізниці було проведено комісійне переважування вагонів №56918402, №61078580, що прибули по відправці вказаній на лицьовому боці акту, вантаж кокс, з розціпкою на справних 150т. держповірених 09.09.2016 вагонних вагах вантажоодержувача.

За наслідками комісійного переважування вагонів, виявилось: у вагоні №56918402 - брутто 60800 кг., тара з документа 22200 кг., нетто 38600 кг., що менше документа на 1550 кг., у вагоні №61078580 - брутто 62500 кг., тара з документа 23500 кг., нетто 39000 кг., що менше документа на 1000 кг.

У розділі "Д" комерційного акту №484809/604 зафіксовано, що вагон зважувався двічі, результат не змінився. Навантаження шапкою, вище бортів 30 - 40 см. Вантаж марковано однією смугою вздовж вагону, вапном. По ходу поїзда праворуч над 6 - 7 люками виїмка довжиною 250 см., шириною 200 см., вглиб 80 см. Маркування порушено. Технічно справний. Течі вантажу не має. Вагон бездверний, люки закриті. З моменту прибуття і до комісійного переважування вагон знаходився під охороною служби безпеки комбінату Азовсталь і комерційних агентів ст. Сартана. Комісійне переважування проводили вагар і старший прийомоздавальних комбінату Азовсталь ОСОБА_6, ОСОБА_7, ДСЗ ст. Сартана ОСОБА_2 і комерційний агент ст. Сартана ОСОБА_3 Завідувач вантажним двором за штатним розкладом не значиться.

У розділі "Д" комерційного акту №484809/635 зафіксовано, що вагон зважувався двічі, результат не змінився. Навантаження шапкою, вище бортів 40 - 50 см. Вантаж марковано однією поздовжньою смугою вздовж вагону, вапном. По ходу поїзда над 5, 6, 7 люками виїмка довжиною 400 см., шириною 280 см., вглиб 50 см. В районі виїмки маркування відсутнє. Технічно справний. Течі вантажу не має. Вагон бездверний, люки закриті. З моменту прибуття і до комісійного переважування вагон знаходився під охороною служби безпеки комбінату Азовсталь і комерційних агентів ст. Сартана. Комісійне переважування проводили вагар і старший прийомоздавальних комбінату Азовсталь ОСОБА_8, ОСОБА_9, ДС ст. Сартана ОСОБА_4 і комерційний агент ст. Сартана ОСОБА_5 Завідувач вантажним двором за штатним розкладом не значиться.

Статтею 307 ГК України, яка кореспондується зі статтею 908 ЦК України, передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статут залізниць України, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998 зі змінами та доповненнями, внесеними Постановами Кабінету Міністрів України №1510 від 11.10.2002 та №1973 від 25.12.2002 (далі - Статут залізниць України), визначає обов'язки, права та відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Відповідно до частини 1 статті 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (частини 1, 2, 3 статті 909 ЦК України).

Згідно зі статтею 920 ЦК України у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до п. 6 Статуту залізниць України, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

За договором залізничного перевезення вантажу, згідно з п.п. 1 п. 22 Статуту залізниць України, залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. У разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій (п.п. 1, 2, 3 п. 23 Статуту залізниць України).

За статтею 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до пункту 9 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002 №334, у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена незбереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення незбереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Ніякі припущення та висновки про причини незбереженості або про вину відправника і залізниці до акта не вносяться. Усі графи бланка акта мають бути заповнені. Не дозволяється проставляння рисок та лапок замість повторення необхідних даних. У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено. Особи, які склали або підписали комерційний акт або акт загальної форми, що містить дані, які не відповідають дійсності, несуть установлену законодавством відповідальність.

Як встановлено судом, комерційні акти №484809/604 від 02.07.2017, №484809/635 від 13.07.2017 засвідчують невідповідність фактичної маси вантажу масі зазначеній у перевізних документах.

Відповідно до п. 114 Статуту залізниць України, залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту).

Відповідно до п. 27 Правил видачі вантажів вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2 % маси, зазначеної в перевізних документах, зокрема у разі здачі вантажу до перевезення у вологому стані.

Як було встановлено судом, комерційний акт №484809/604 від 02.07.2017 засвідчує нестачу вантажу у розмірі 1550 кг, комерційний акт №484809/635 від 13.07.2017 засвідчує нестачу вантажу у розмірі 1000 кг.

З урахуванням положень п. 27 Правил видачі вантажу, фактична нестача вантажу у вагоні №56918402 становить 747 кг. з наступного розрахунку: 1550 кг. (нестача за комерційним актом №484809/604) - 803 кг. (2% від 40150 кг., маси зазначеної у залізничній накладній).

Фактична нестача вантажу у вагоні №61078580 становить 200 кг. з наступного розрахунку: 1000 кг. (нестача за комерційним актом №484809/635) - 800 кг. (2% від 40000 кг., маси зазначеної у залізничній накладній).

З наявних в матеріалах справи актів прийому-передачі №91597784 від 11.07.2017, №91565976 від 30.06.2017 та рахунків-фактури №91597784 від 11.07.2017, №91565976 від 30.06.2017 до договору №107/16Сб від 01.02.2016 вантажовідправника (ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод") вбачається, що вартість коксу доменного у вагоні №61078580 складає 7017,20 грн., разом з 20% ПДВ - 8420,00 грн., у вагоні №56918402 складає 7239,74 грн., разом з 20% ПДВ - 8688,00 грн.

За розрахунком позивача, вартість нестачі коксу доменного у вагоні №56918402 склала 6490,00 грн. з ПДВ з наступного розрахунку: 8688,00 грн. з ПДВ (вартість однієї тони коксу доменного згідно рахунку вантажовідправника) х 0,747 т (фактична нестача вантажу з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезень на рівні 2% маси, зазначеної в перевізних документах).

Вартість нестачі коксу доменного у вагоні №61078580 склала 1684,00 грн. з ПДВ з наступного розрахунку: 8420,00 грн. з ПДВ (вартість однієї тони коксу доменного згідно рахунку вантажовідправника) х 0,200 т (фактична нестача вантажу з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезень на рівні 2% маси, зазначеної в перевізних документах).

Згідно з ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало; перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до частини 3 статті 314 ГК України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Статтею 110 Статуту залізниць України встановлено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству; обов'язки збереження, супроводження та охорони особливо цінних та небезпечних вантажів, перелік яких встановлюється Правилами, покладаються на відправника.

Суд вважає, що наданий позивачем розрахунок вартості шкоди, спричиненої внаслідок нестачі, є обґрунтованим та підтвердженим матеріалами справи.

Оскільки спірні вагони прийнято залізницею для перевезення без зауважень до вантажовідправника, відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі вантажоотримувачу в силу п. 110 Статуту залізниць України покладається на залізницю, тобто на відповідача. Відповідачем протилежного не доведено.

Доводи відповідача про ненадання позивачем належних і допустимих доказів отримання збитків, а саме документів на підтвердження оплати оспорюваного вантажу спростовуються матеріалами справи, тому судом відхиляються.

Таким чином, з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю, з віднесенням судових витрат на відповідача.

Керуючись статтями 73 - 80, 129, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 8174,00 грн. (вісім тисяч сто сімдесят чотири гривні).

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (, адреса: 03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5) в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (, адреса: 84400, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, буд. 22) на користь Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" (, адреса: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Лепорського, буд. 1.) збитки, що виникли у зв'язку з незбереженням вантажу при перевезенні у розмірі 8174,00 грн. (вісім тисяч сто сімдесят чотири гривні) та судовий збір у сумі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні).

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили через двадцять днів з дня його підписання та може бути оскаржене в апеляційному порядку, згідно з Розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

5. Повний текст рішення підписано 23.08.2018.

Суддя Н.В. Величко