ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.08.2018 Справа № 908/4538/15

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Е.В.Зекунова, суддів О.М Сковородіної, Г.В. Левшиної, за участю секретаря судового засідання Поліщук А.І., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма Каді Дніпро за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Лотос-Крим про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1О.(за довіреністю);

від відповідача ОСОБА_2;

від третьої особи на стороні відповідача не зявились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство УкрСиббанк, звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма Каді Дніпро, про звернення стягнення на предмет іпотеки (з урахуванням уточнених позовних вимог).

Позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» обґрунтовує тим, що третьою особою не сплачена заборгованість за кредитним договором №0 від 28.12.2009, що є підставою для звернення стягнення на майно, яке передано в іпотеку ТОВ «ВКФ «Каді Дніпро» за іпотечним договором №0/0/3 від 28.12.2009.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.08.2015 вказану позовну заяву з додатками направлено за підсудністю до господарського суду Донецької області.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 20.08.2015 (суддя Уханьова О.О.) за вказаною позовною заявою порушено провадження по справі №908/4538/15 та залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю Лотос-Крим.

22.09.2015 для розгляду справи №908/4538/15 було призначено колегію у складі: головуючого судді Уханьової О.О., суддів Левшиної Г.В., Курило Г.Є.

Склад суду неодноразово змінювався.

Ухвалами від 21.10.2015, від 13.09.2016 та від 16.06.2017 суд призначав судову оціночну експертизу по справі №908/4538/15, проведення якої доручав експертам Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз, витрати по оплаті вартості експертизи покладались на відповідача.

Розгляд справи неодноразово зупинявся та поновлявся, матеріали справи направлялись до експертної установи та повертались до господарського суду Донецької області.

09.09.2016 від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог.

18.05.2017, у звязку з відрахуванням зі штату головуючого судді Мальцева М.Ю. та закінченням повноважень судді Осадчої А.М., здійснено повторний автоматичний розподіл справи, внаслідок чого її передано на розгляд судової колегії у складі: головуючого судді Паляниці Ю.О., суддів Левшиної Г.В. та Сковородіної О.М.

16.06.2017 від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог.

16.06.2017 господарським судом ухвалено направити матеріали справи №908/4538/15 до Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України для проведення судової експертизи згідно з ухвалою від 13.09.2016р. та зупинено провадження у справі №908/4538/15 за позовом Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк, м.Харків до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма Каді Дніпро, м.Запоріжжя про звернення стягнення на предмет іпотеки, до отримання результатів судової економічної експертизи.

11.06.2018 на адресу господарського суду Донецької області від Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшли матеріали справи та висновок №1046, складений 05.06.2018 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 18.06.2018 поновлено провадження у справі та вирішено розглядати справу 908/4538/15 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 05.07.2018.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Донецької області від 03 липня 2018 року призначено повторний автоматичний розподіл справи у звязку із закінченням повноважень головуючого судді Паляниці Ю.О.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2018 в склад колегії суддів входять: головуючий суддя Зекунов Е.В., О.М. Сковородіна, Г.В.Левшина.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 04.07.2018 справу прийнято до провадження суддею Зекуновим Е.В. та призначено підготовче засідання на 05.07.2018.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 05.07.2018 відкладено підготовче засідання на 25.07.2018.

23.07.2018 через канцелярію господарського суду Донецької області від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 25.07.2018 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 15.08.2018.

15.08.2018 через канцелярію господарського суду Донецької області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Каді Дніпро» надійшло клопотання про оголошення перерви та відкладення розгляду справи на іншу дату.

У судовому засіданні представник відповідача просив задовольнити своє клопотання, обґрунтовуючи його тим, що між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та відповідачем ведуться переговори щодо вирішення спору мирним шляхом.

15.08.2018 через канцелярію господарського суду Донецької області від представника позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна станом на 15.08.2018 згідно з якої за відповідачем визнано право власності на нерухоме майно.

У судовому засіданні представник позивача заперечив щодо відкладення розгляду справи, оскільки справа розглядається вже досить тривалий проміжок часу. Крім того зазначив, що укладення мирової угоди можливо на стадії виконання судового рішення. Наполягав на задоволенні позову з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог.

Розглянувши клопотання ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Каді Дніпро» про оголошення перерви та відкладення розгляду судової справи на іншу дату, суд відмовляє у його задоволенні, оскільки справа перебувала на розгляді у господарському суді Донецької області з 2015 року, та у відповідача було досить часу вирішити питання щодо можливості урегулювати спір мирним шляхом. Крім того, сторони не позбавлені можливості укласти мирову угоду на стадії виконання рішення на підставі ст.330 Господарського процесуального кодексу України.

Третя особа до судових засідань, призначених на 05.07.2018, 25.07.2018 та на 15.08.2018 не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, пояснень щодо заявлених позовних вимог до суду не надавала.

Згідно ст. 222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

28.12.2009 між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» (надалі Позивач/Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю Лотос Крим (надалі третя особа/Позичальник) було укладено Кредитний договір №0, зі змінами та доповненнями (надалі Кредитний договір) (з подальшими додатковими угодами до нього), згідно якого позивач зобовязується надати третій особі, а третя особа зобовязувалась прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу кредит у формі «поновлювальною кредитною лінією» в національній валюті України в сумі ліміту кредитної лінії, що дорівнює 10000000 грн. у порядку та на умовах визначених цим договором (п.1.1. договору) (т.1 а.с. 31).

Відповідно до п.1.3.1. Кредитного договору плата за користування Кредитом визначається у вигляді процентів, розмір яких встановлюється наступним чином: Плата за користування Кредитом в гривнях встановлюється в розмірі 14% річних, якщо не встановлена інша ставка згідно умов цього договору. У подальшому процентна ставка змінювалась згідно додаткових угод до основного договору, а саме:

«П. 4 додаткової угоди №1 від 28.04.2011 сторони домовились, що банк не користується своїм правом відповідно до положення п.1.3.2 договору щодо застосування процентної ставки у подвійному розмірі в період з 01.10.2010 по 28.04.2011 включно».

«П.1 додаткової угоди №3 від 29.11.2011 сторони домовились, що з 01.11.2011 за використання кредитних коштів за договором встановлюється процентна ставка в розмірі 12% річних в Українській гривні, якщо після підписання цієї додаткової угоди не буде встановлена інша процентна ставка згідно умов договору. Пунктом 2 сторони домовились, що з 01.12.2011 за використання кредитних коштів за договором встановлюється процентна ставка в розмірі 14% річних в Українській гривні, якщо після підписання цієї додаткової угоди не буде встановлена інша процентна ставка згідно умов договору». Пунктом 3 сторони також домовились, що за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін встановлюється процентна ставка у подвійному розмірі від ставки, що діє для строкової суми на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника за договором. Нарахування подвійної процентної ставки на прострочену суму основного боргу починається з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня після дня несплати або не повної сплати платежу встановленого у договорі. Проценти нараховуються на прострочену суму основного боргу за підвищеною ставкою до моменту погашення такої заборгованості.

«П.1 додаткової угоди №4 від 29.12.2011 сторони домовились, з 01.12.2011 за використання кредитних коштів за договором встановлюється процентна ставка в розмірі 12% річних в Українській гривні, якщо після підписання цієї додаткової угоди не буде встановлена інша процентна ставка згідно умов договору. Пунктом 2 сторони домовились, що з 01.01.2012 за використання кредитних коштів за договором встановлюється процентна ставка в розмірі 14% річних в Українській гривні, якщо після підписання цієї додаткової угоди не буде встановлена інша процентна ставка згідно умов договору».

«П.3 додаткової угоди №5 від 12.04.2012 сторони домовились, з 01.01.2012 за використання кредитних коштів за договором встановлюється процентна ставка в розмірі 12% річних в Українській гривні, якщо після підписання цієї додаткової угоди не буде встановлена інша процентна ставка згідно умов договору. Сторони домовились, що з 01.04.2012 за використання кредитних коштів за договором встановлюється процентна ставка в розмірі 14% річних в Українській гривні, якщо після підписання цієї додаткової угоди не буде встановлена інша процентна ставка згідно умов договору. Пунктом 6 сторони домовились, що банк не користується своїм правом відповідно до положення п.1.3.2 договору, щодо застосування процентної ставки у подвійному розмірі в період з 01.01.2012 по 12.04.2012 включно».

«П.1 додаткової угоди №6 від 28.04.2012 сторони домовились, з 01.04.2012 за використання кредитних коштів за договором встановлюється процентна ставка в розмірі 12% річних в Українській гривні, якщо після підписання цієї додаткової угоди не буде встановлена інша процентна ставка згідно умов договору. Сторони домовились, що з 01.05.2012 за використання кредитних коштів за договором встановлюється процентна ставка в розмірі 14% річних в Українській гривні, якщо після підписання цієї додаткової угоди не буде встановлена інша процентна ставка згідно умов договору».

«П.1 додаткової угоди №7 від 29.05.2012 сторони домовились, з 01.05.2012 за використання кредитних коштів за договором встановлюється процентна ставка в розмірі 12% річних в Українській гривні, якщо після підписання цієї додаткової угоди не буде встановлена інша процентна ставка згідно умов договору. Сторони домовились, що з 01.06.2012 за використання кредитних коштів за договором встановлюється процентна ставка в розмірі 14% річних в Українській гривні, якщо після підписання цієї додаткової угоди не буде встановлена інша процентна ставка згідно умов договору».

«П.1 додаткової угоди №8 від 31.08.2012 сторони домовились про перенесення строків виконання зобовязань позичальника зі сплати процентів за договором (при цьому на вказане перенесення не розповсюджуються на загальні правила черговості погашення зобовязань, встановлені договором):

- Сплата проценті, нарахованих згідно умов договору за використання кредитних коштів у національній валюті в період з 01.06.2012 по 30.06.2012 здійснюється позичальником не пізніше 30.10.2012 згідно умов договору.

- Сплата процентів, нарахованих згідно умов договору за використання кредитних коштів у національній валюті в період з 01.07.2012 по 31.07.2012, здійснюється позичальником не пізніше 30.10.2012 згідно умов договору».

«П.3 додаткової угоди №9 від 07.03.2013 сторони домовились, що банк не користується своїм правом відповідно до положень п.1.3.2 договору щодо застосування процентної ставки у подвійному розмірі в період з 31.10.2012 по 07.03.2012 включно, у звязку з чим домовились викласти п.1.3.2 договору в наступній редакції: п.1.3.2 за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін встановлюється процентна ставка: п.1.3.2.1 у період з 31.10.2012 по 07.03.2013 включно в розмірі діючої процентної ставки, що діє для строкової суми основного боргу. П.1.3.2.2 починаючи з 08.03.2013 у подвійному розмірі від ставки, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника за договором. Нарахування сказаних в п.1.3.2 договору процентних ставок на прострочену суму основного боргу починається з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня після дня несплати або не повної оплати платежу, встановленого у договорі. Проценти нараховуються на прострочену суму основного боргу за підвищеною ставкою до моменту погашення такої заборгованості. Пунктом 4 передбачено, що сторони домовились змінити термін погашення процентів за користування кредитними коштами, нарахованих за період з 01.06.2012 по 31.01.2013, та викласти п.1.3.5 договору в наступній редакції, п.1.3.5 позичальник зобовязується сплачувати: в термін не пізніше 29.03.2013 проценти нараховані за період з 01.06.2012 по 31.01.2013 включно, у строк з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані банком такі проценти за користування кредитом проценти нараховані починаючи з 01.02.2013. При цьому, остаточне погашення процентів повинно бути зроблене не пізніше дати остаточного повного повернення кредиту. При цьому, якщо останній день строку сплати процентів або дата остаточного повного повернення кредиту припадає на вихідний, святковий або не робочий день, в такому випадку останній днем строку сплати процентів вважається перший робочий день, що слідує за таким вихідним, святковим або неробочим днем.».

Згідно з п.7.1. договору, за порушення позичальником термінів повернення кредиту та/або процентів за кредит та/або комісій, встановлених договором, банк має право вимагати від позичальника, а позичальник при цьому зобовязаний сплатити банку додатково до плати за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми зазначеної простроченої заборгованості (суми кредиту та/або процентів по кредиту та/або комісій), розрахованої за кожен день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості, за методом «факт/360» (метод «факт/360» передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), але в будь якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України.

Відповідно до додаткової угоди №8 від 31.08.2012 п. 2 сторони домовились, що банк не користується своїм правом відповідно до положення п.7.1 договору, щодо нарахування пені та штрафних санкцій за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобовязань, передбачених цим договором, починаючи з 01.06.2012 по 31.08.2012 включно.

Згідно з п.6 додаткової угоди №9 від 27.03.2013 сторони домовились, що банк не користується своїм правом відповідно до положення п.7.1 договору щодо нарахування пені в період з 31.10.2012 по 07.03.2013 включно.

Відповідно до додаткової угоди №9 від 07.03.2013 до кредитного договору, встановлено новий строк повернення кредиту за договором, а саме з 28.12.2009 по 29.03.2013 (п.2 додаткової угоди №9 а.с.53).

З матеріалів справи вбачається, що Банк виконав свої зобовязання за Кредитним договором по наданню третій особі кредиту, що підтверджується меморіальним ордером № від 29.12.2009 на суму 10000000грн. та виписками з рахунків обліку заборгованості Позичальника (том 1 а.с.55, а.с.63-73).

За договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (стаття 1054 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором (стаття 525 Цивільного Кодексу України).

Вимогою від 19.08.2013 вих. №33-15/27122 Банк повідомив третю особу про порушення зобовязання та наявність заборгованості за Кредитним договором, про необхідність її погашення у стислі терміни.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/6943/15 позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до ТОВ «Лотос-Крим» про стягнення заборгованості у сумі 15481672,23 грн. були задоволені.

Однак, судом встановлено, що третя особа свої зобовязання у повному обсязі не виконала належним чином, у результаті чого у останнього, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, наявна заборгованість перед позивачем.

Отже, порушення третьою особою зобовязань за Кредитним договором №0 від 28.12.2009 є підставою для звернення ПАТ «УкрСиббанк» до господарського суду Донецької області з позовом до ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Каді Дніпро» про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №0 від 28.12.2009, між ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Каді Дніпро» (надалі іпотекодавець, відповідач) та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» (далі - іпотекодержатель) було укладено іпотечний договір №0/0/3 від 28.12.2009 (далі - іпотечний договір).

Відповідно до п.1.1 іпотечного договору, іпотекодавець передає в іпотеку іпотеко держателю наступне нерухоме майно: нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою ОСОБА_2 Республіка Крим, м.Сімферополь, вул.Василєва Генерала, б.44 «Б», та належить іпотекодавцю на праві власності на підставі рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 04.11.2005 по справі №2-1/14546-2005, та зареєстровано Сімферопольським міжміським бюро реєстрації і технічної інвентаризації номер запису: 5255 в книзі: 300 реєстраційний номер 13737499, і немає жодних договірних змін строків позовної давності, щодо правочинів на підставі яких іпотекодавець набув право власності на предмет іпотеки. Предмет іпотеки складається з: цех погрузки літ. З площею 2441,7 кв.м. та складу з спорудами літ.И площею 1,2506 га на підставі договору оренди земельної ділянки від 24.12.2008, кадастровий номер 01101000:03:004:0100, цільове призначення - експлуатація виробничо-складського комплексу. На час укладання цього договору предмет іпотеки знаходиться в іпотеці в забезпечення виконання зобовязань ТОВ «Лотос плюс» за кредитним договором №0 від 07.11.2006, ТОВ «Лотос Крим» за кредитним договором №0 від 07.11.2006, ТОВ «Лотос+Донецк» за кредитним договором №0 від 07.11.2006, ТОВ «Альфа Нова» за кредитним договором №0 від 07.11.2006, ТОВ «Гермес +» за кредитним договором №0 від 07.11.2006 перед іпотеко держателем згідно договору іпотеки №80/81/82/83/0/2 від 08.11.2006, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за №3353.

Згідно з п.1.2 договору іпотеки, в редакції договору про внесення змін №2 від 12.04.2012 до договору іпотек, ринкова вартість предмета іпотеки, за домовленістю сторін становить 4164580, 00 грн.

Відповідно до п.1.3 договору іпотеки, іпотекодавець та іпотекодержатель ознайомлені з усіма умовами договорів, що обумовлюють основне зобовязання, в тому числі стосовно можливості зміни розміру зобовязань у більшу та/або меншу сторону, строку і порядку його виконання, забезпеченого цим договором та/або договорам. Сторони досягли згоди відносно розміру, строку і порядку виконання зобовязань, що забезпечуються іпотекою відповідно до цього договору, розуміючи при цьому можливість зміни розміру зобовязань у більшу та/або у меншу сторону, строку і порядку його виконання у випадках, передбачених умовами договорів, що обумовлюють основне зобовязання. Сторони підтверджують, що іпотекою згідно цього договору забезпечуються також і розмір зобовязань, строк і порядок їх виконання, який може бути змінено відповідно до умов вищевказаних договорів, що обумовлюють основне зобовязання.

Згідно з п.4.1 договору іпотеки, іпотекодержатель має право звернення на предмет іпотеки, зокрема передбаченого п.4.1.1. у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобовязання за цим договором або будь-якого зобовязання, що забезпечено іпотекою за цим договором.

Крім того звернення стягнення здійснюється на підставі, зокрема, рішення суду (п.4.2 договору іпотеки).

Вимогою від 20.08.2013 вих. №33-15/27204 Банк повідомив відповідача та третю особу про усунення порушення боржника по основному договору та здійснити негайне повернення всієї суми кредиту, нарахованих процентів та пені.

Зазначена вимога була вручена ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Каді Дніпро» та ТОВ «Лотос Крим», однак належним чином сторонами виконана не була.

22.09.2015 до матеріалів справи було залучено звіт №2-1709/1 про оцінку майна, згідно з якою визначення вартості обєкта оцінки з метою продажу обєктів, а саме: нежитлова будівля Літ. «З», естакада загальною площею 2441,7 кв.м, нежитлова будівля Літ. «И», навіс Літ. «и» естакада загальною площею 2997,5 кв.м складає 19229000 грн. (т.1 а.с.152-153).

Не погодившись з визначеною ринковою вартістю нерухомого майна, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма Каді Дніпро та передано в іпотеку, а саме: цех погрузки літ. З площею 2441,7кв.м. та складу з спорудами літ. И площею 2997,5кв.м. Предмет іпотеки розташований на земельній ділянці площею 1,2506га на підставі договору оренди земельної ділянки від 24.12.2008р., кадастровий номер 01101000:03:004:0100, цільове призначення експлуатація виробничо-складського комплексу ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Каді Дніпро» було заявлено клопотання про призначення судової економічної експертизи, для перевірки і встановлення дійсної суми заборгованості ТОВ «Лотос-Крим» перед ПАТ «УкрСиббанк» за кредитним договором №0 від 28.12.2009.

Ухвалами суду від 21.10.2015р., від 13.09.2016р. та від 16.06.2017р. суд призначав судову оціночну експертизу по справі №908/4538/15, проведення якої доручав експертам Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз, витрати по оплаті вартості експертизи покладались на відповідача.

11.06.2018р. на адресу господарського суду Донецької області від Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшов висновок №1046, складений 05.06.2018р. за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, згідно з якого зазначено, що ринкова вартість нерухомого майна, що належить ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Каді Дніпр» та передано в іпотеку, а саме: цех погрузки літ. З площею 2441,7 кв.м та складу з спорудами літ. И площею 2441,7 кв.м та складу з спорудами літ И площею 2997,5 кв.м. Предмет іпотеки розташований на земельній ділянці площею 1,2506 га на підставі договору оренди земельної ділянки від 24.12.2008, кадастровий номер 01101000:03:004:0100, цільове призначення експлуатація виробничо-складського комплексу, станом на день проведення експертизи. Предмет іпотеки знаходиться за адресою: ОСОБА_2 Республіка Крим, м.Сімферополь, вул.Васильєва Генерала, б.44Б та належить ТОВ «ВКФ «Канді Дніпро» на підставі права власності рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 04.11.2005 по справі №2-1/14546-2005, та зареєстровано Сімферопольським міжміським бюро реєстрації і технічної інвентаризації номер запису:5255 в книзі: 300 реєстраційний номер 13737499 на момент проведення дослідження складає 21851660 (двадцять один мільйон вісімсот пятдесят одна тисяча шістсот шістдесят) грн. без ПДВ.

З з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, поданої представником позивача 23.07.2018 через канцелярію суду, заборгованість по кредитному договору із врахуванням погашень та нарахування додаткових процентів за користування кредитом перед позивачем станом на 11.07.2018 становить 19505634грн. 73 коп., з яких:

- заборгованість за кредитом 8808296 грн. 24 коп.;

- заборгованість по процентам за користування кредитом 9944666 грн. 36 коп.;

- пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 577267грн. 51коп. (за період з 19.09.2013 по 21.03.2014);

- пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам 175404 грн. 62 коп. (за період з 19.09.2013 по 21.03.2014).

За своєю правовою природою Договір №0 від 28.12.2009 є кредитним договором, згідно з яким, за приписами ст. 1054 Цивільного кодексу України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Факт видачі кредиту підтверджується матеріалами справи (меморіальним ордером, банківськими виписками).

У відповідності до ст.193 Господарського кодексу України (надалі ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина 1 ст.530 ЦК України визначає що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Позика вважається повернутою позикодавцю в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок ( ч.3 ст.1049 Цивільного кодексу України).

Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Статтею 526 ЦК України, передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кореспондуючу норму містить стаття 629 ЦК України.

Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Позивач довів розрахунком та банківськими виписками наявність заборгованості третьої особи перед позивачем за кредитним договором.

Третьою особою до прийняття судового рішення не надано доказів погашення зазначених сум, а тому є обґрунтованою та доведеною сума заборгованості.

Крім того, позивачем на підставі п. 7.1 кредитного договору заявлені вимоги щодо стягнення пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у сумі 577267,51 грн. за період з 19.09.2013 по 21.03.2014 та пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам у сумі 175404,62 грн. за період з 19.09.2013 по 21.03.2014.

Статтею 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Перевіривши розрахунок пені банківської установи, суд зазначив, що він є арифметично вірним.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами (право застави) (ст.572 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 575 Цивільного кодексу України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

У відповідності до ст. 3 Закону України "Про іпотеку" іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності; іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

За приписами ст. 590 Цивільного кодексу України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до статті 33 Закону України Про іпотеку у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно із ч. 1 ст. 35 Закону України Про іпотеку у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

В той же час, згідно з ч. 2 ст. 35 Закону України Про іпотеку положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Статтею 39 Закону України Про іпотеку встановлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, в рішенні суду зазначаються наступні відомості:

загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки;

опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя;

заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні;

спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону;

пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки;

початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

У відповідності до Розділу 4 Іпотечного договору, за вибором Іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на Предмет іпотеки та задоволення вимог Іпотекодержателя, а саме за рішенням суду;

шляхом продажу Іпотекодержателем від свого імені Предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, передбаченому чинним законодавством України;

іншим способом звернення стягнення на предмет іпотеки встановленим чинним законодавством України.

У відповідності до ч. 3 ст. 33 Закону України Про іпотеку та умов Договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду.

Статтею 38 Закону України Про іпотеку передбачено, якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір.

З метою забезпечення однакового і правильного вирішення господарськими судами спорів, що виникають з кредитних договорів, Пленумом Вищого господарського суду України у Постанові № 1 від 24.11.2014 Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів надано, зокрема, наступні роз'яснення (п.4.4.2): У застосуванні приписів статей 33, 37, 38 Закону України "Про іпотеку" господарським судам необхідно мати на увазі таке. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону (частина третя статті 36 Закону України "Про іпотеку").

У разі встановлення у договорі такого способу звернення стягнення, як набуття права власності на предмет іпотеки, іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК України має право звернутися до суду з відповідним позовом.

Крім того, вирішуючи спори про звернення стягнення на предмет іпотеки, господарські суди мають враховувати приписи статті 35 Закону України "Про іпотеку", якими передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. Проте ненадіслання іпотекодержателем іпотекодавцю відповідної вимоги не виключає права іпотекодержателя на звернення до суду з відповідним позовом за захистом своїх порушених прав.

Відсутність попереднього повідомлення іпотекодавця не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки (частина третя статті 35 Закону України "Про іпотеку").

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається в тому числі спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону та початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Обов'язковість встановлення початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації визначена Законом України Про іпотеку, а правова позиція з цього питання викладена в постанові Верховного Суду України від 10.06.2015 № 6-449цс15, яка відповідно є обов'язковою для застосування судами.

Підсумовуючи вищевикладене, враховуючи умови укладеного між Позивачем та Відповідачем договору іпотеки, вимоги чинного законодавства України регулюючого спірні правовідносини, наявність факту невиконання Позичальником взятих на себе обовязків та недотримання умов Кредитного договору, суд вважає, що вимоги Позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки, визначеною на підставі складеного Донецьким науково-дослідним інститутом судових експертиз звіту про експертну оцінку ринкової вартості предметів застави підлягають задоволенню.

Відомості про право власності на предмет іпотеки та обтяження нерухомого майна іпотекою підтверджені Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна за номером інформаційної довідки 134397883 від 15.08.2018.

Відповідно до ст.129 Конституції України та ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з ст.ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач не надав суду доказів належного виконання зобов'язань у визначені строки, заявлені позовні вимоги не спростував, суд задовольняє позовні вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки для погашення суми заборгованості за кредитним договором №0 в сумі 19505634,73 грн., з яких: заборгованість за кредитом 8808296,24 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 9944666,36 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 577267,51 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам 175404,62 грн.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Каді Дніпро", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Лотос-Крим про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити повністю.

Звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №0/0/3 від 28.12.2009 укладеного між Публічним акціонерним товариством УкрСиббанк та Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо - комерційна фірма Каді Дніпро (69084, м.Запоріжжя, вул.Димитрова, 52, ) та посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі за номером 1891, де предметом іпотеки якого є нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою ОСОБА_2 Республіка Крим, м.Сімферополь, вул.Василєва Генерала. Буд.44 Б та належить Товариству з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма Каді Дніпро на підставі права власності на підставі рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 04.11.2005 по справі №2-1/14546- 2005, та зареєстровано Сімферопольським міжміським бюро реєстрації і технічної інвентаризації номер запису: 5255 в книзі 300 реєстраційний номер 13737499. Предмет іпотеки складається з: цех погрузки літ. З площею 2441,7 кв.м. та складу з спорудами літ. И площею 2997,5 кв.м. Предмет іпотеки розташований на земельній ділянці площею 1,2506 га на підставі договору оренди земельної ділянки від 24.12.2008, кадастровий номер 01101000:03:004:0100, цільове призначення - експлуатація виробничо-складського комплексу, в рахунок задоволення грошових вимог Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк (04070, м.Київ, вул.Андріївська, 2/12, рахунок №0113 в АТ УкрСиббанк, МФО 351005) за кредитним договором №0 від 28.12.2009 станом на 17.02.2017 на суму 19505634,73 грн, з яких: заборгованість за кредитом 8808296,24 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 9944666,36 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 577267,51 грн. (за період з 19.09.2013 по 21.03.2014), пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам 175404,62 грн. (за період з 19.09.2013 по 21.03.2014). Встановити початкову ціну продажу предмету іпотеки та спосіб реалізації за договором іпотеки №0/0/3 від 28.12.2009 укладеного між Публічним акціонерним товариством УкрСиббанк та Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма Каді Дніпро в розмірі 21851660 грн., шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма Каді Дніпро (69084, Запоріжжя, вул.Димитрова, 52, ) на користь Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк (04070, м.Київ, вул.Андріївська, 2/12, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 133439,43 грн.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті, його вступну та резолютивну частини проголошено у судовому засіданні 15 серпня 2018 року.

Повний текст рішення складено та підписано 17 серпня 2018 року.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ у встановленому порядку.

Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Е.В. Зекунов

Суддя О.М. Сковородіна

Суддя Г.В. Левшина