Господарський суд
Житомирської області
________________________________________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

"10" серпня 2018 р. Справа № 906/655/18

Господарський суд Житомирської області у складі судді Тимошенка О.М.,

розглядаючи справу

за позовом: ОСОБА_1 (м.Київ)

до 1) ОСОБА_2 (м.Київ)

2) ОСОБА_3 (м.Луганськ)

про розірвання договору та скасування й поновлення запису в ЄДР ЮО,ФОП та ГФ щодо відомостей про учасника товариства,

ВСТАНОВИВ:

Позивачем пред'явлено позов , в якому просить :

1. Розірвати договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Вітал-Інтер», який укладений 10.02.2015 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2

2. Вилучити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості відносно ОСОБА_3 як засновника ТОВ «Вітал-Інтер» (), якому належить частка у статному капіталі в розмірі 99 % (дев'яносто дев'ять відсотків) вартістю 6 930 000.00 грн. та поновити в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості відносно ОСОБА_1 як засновника ТОВ «Вітал-Інтер» (), якій належить частка у статному капіталі в розмірі 99 % (дев'яносто дев'ять відсотків) вартістю 6 930 000.00 грн.

При цьому позивач посилається на те, що за вказаним договором вона продала відповідачу свою частку в статутному капіталі товариства, однак покупець не розрахувався.

За приписами ст. 45 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України) сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

Подання позовної заяви за правилами Господарського процесуального кодексу України означає, що позовна заява повинна бути подана за правилами предметної та суб'єктної юрисдикції справ відповідно до ст. 20 ГПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

За змістом ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Критерієм розмежування справ цивільного і господарського судочинства є одночасно як суб'єктивний склад учасників процесу, так і характер спірних правовідносин.

Позивач як фізична особа звернувся з позовними вимогами до фізичних осіб. Спір виник у зв'язку з невиконанням одним з відповідачем цивільно-правового договору в частині оплати придбаного.

Згідно пункту 1.7 Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України „Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" № 4 від 25.02.2016 року, до корпоративних спорів не належать та вирішуються загальними або господарськими судами залежно від суб'єктного складу сторін: спори між набувачем права власності на частку в статутному капіталі та учасниками ТОВ або ТДВ про право власності на частку.

Отже, аналіз вищевказаного суб'єктного складу свідчить про те, що між сторонами виник спір, що підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, а тому позовна заява подана із порушенням правил підвідомчості, встановлених ГПК України для відповідного позову.

Аналогічну правову позицію викладено також у постанові Верховного Суду України від 31.05.2017 у справі № 6-703цс17, де роз'яснено, що при визначенні підвідомчості (підсудності) справ, що відносяться до категорії корпоративних судам необхідно керуватися поняттям корпоративних прав, визначеним ч. 1 ст. 167 ГК України.

Так, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Під корпоративними відносинами розуміють відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

В правовій позиції, висловленій у справі, Верховний суд України зазначив, що спір щодо грошових коштів, що підлягають сплаті за умовами цивільно-правового договору, тобто щодо виконання грошового зобов'язання не стосується захисту позивачем своїх прав, пов'язаних з процедурою реалізації корпоративного права, а стосується захисту позивачем своїх майнових прав, тому такий спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства .

Той факт, що даний договірний спір виник у процесі реалізації корпоративних прав (на порушення яких жодна із сторін не покликається), не робить цей спір підсудним господарським судам.

За наведених обставин, оскільки предметом у даній справі є спір, що виник при виконанні правочину у господарській діяльності, сторонами якого є фізичні особи, які не є підприємцями, дана справа не відноситься до юрисдикції господарських судів та підлягає вирішенню загальними судами за правилами цивільного судочинства .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Згідно із ч. 4 ст. 175 ГПК України до ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали; копія позовної заяви залишається в суді.

Сплачена сума судового збору в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції згідно п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 20, 45, п. 1 ч. 1 ст. 175, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Позовну заяву з додатками на 29 аркушах повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Рівненського апеляційного господарського суду через господарський суд Житомирської області протягом десяти днів

Ухвала підписана 10.08.18

Суддя Тимошенко О. М.

Друк:

1 - в справу

2 - позивачу (рек. з повідом.)