ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/22652/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І.В. (головуючий), Селіваненка В.П. і Пількова К.М.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "БЦ БЛ "Башта №5",

відповідач - приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські електромережі",

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі"

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.05.2018 (головуючий суддя - Іоннікова І.А., судді: Тищенко О.В., Тарасенко К.В.)

у справі № 910/22652/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "БЦ БЛ "Башта №5" (далі - ТОВ "БЦ БЛ "Башта №5")

до приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" (далі - ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі")

про стягнення 322 000,00 грн.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "БЦ БЛ "Башта №5" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" про стягнення 322 000,00 грн. завданих збитків.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням публічним акціонерним товариством "Київенерго" (правонаступником якого є ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі") умов договору від 11.08.2015 № 33967 про постачання електричної енергії.

Рішенням господарського суду міста Києва від 19.01.2017 зі справи № 910/22652/16 у задоволенні позову відмовлено повністю з посиланням на недоведеність позивачем існування складу цивільного правопорушення в діях відповідача, що є підставою для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.05.2018 рішення місцевого господарського суду зі справи № 910/22652/16 скасовано, прийнято нове рішення про задоволення позову. Стягнуто з відповідача на користь позивача 322 000,00 грн. завданих збитків, 4830,00 грн. витрат зі сплати судового збору за розгляд позовної заяви, 5319,00 грн. витрат зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги, 23 808, 00 грн. витрат зі сплати судової експертизи.

Розгляд касаційної скарги ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" здійснено судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи, у відповідності до частини четвертої статті 301 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, в редакції, чинній з 15.12.2017).

ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі", посилаючись на порушення судом попередньої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд касаційної інстанції постанову апеляційного господарського суду зі справи скасувати, а рішення місцевого господарського суду залишити в силі. Так, згідно з доводами відповідача, викладеними у касаційній скарзі:

- висновок суду апеляційної інстанції про доведеність позивачем вини відповідача як правонаступника публічного акціонерного товариства "Київенерго" у порушенні договірних зобов'язань щодо постачання електричної енергії з дотриманням граничних показників якості є хибним та таким, що зроблений на основі поверхневого дослідження матеріалів справи, без з'ясування всіх обставин справи;

- судом апеляційної інстанції не надано оцінки висновку експертів від 27.02.2018 № 14355/14356/17-46 у взаємозв'язку з іншими доказами по справі, чим порушено порядок дослідження доказів, передбачений приписами статті 86 ГПК України та надано перевагу одному доказу над іншими;

- у діях публічного акціонерного товариства "Київенерго", правонаступником якого є відповідач відсутня вина в постачанні електричної енергії неналежної якості споживачу (ТОВ "БЦ БЛ "Башта №5");

- судом не зазначено, якими саме доказами позивачем доведено наявність причинно - наслідкового зв'язку між порушенням, завданими збитками та діями публічного акціонерного товариства "Київенерго", правонаступником якого є відповідач, а також наявність вини названого Товариства;

- судом апеляційної інстанції у розгляді справи невірно застосовані норми матеріального права, а саме, приписи частини п'ятої статті 92 Конституції України, статті 24 Закону України "Про електроенергетику", пунктів 8.6 та 10.3 Правил користування електричною енергією, які затверджені постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28.

ТОВ "БЦ БЛ "Башта №5" у відзиві на касаційну скаргу просила залишити судовий акт попередньої інстанції без змін, а касаційну скаргу - без задоволення, посилаючись, зокрема, на законність та обґрунтованість судового акта попередньої інстанції.

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Місцевим та апеляційним господарськими судами у справі, зокрема, встановлено, що:

- 11.08.2015 публічним акціонерним товариством "Київенерго" як постачальником та ТОВ "БЦ БЛ "Башта №5" як споживачем укладений договір № 33967 про постачання електричної енергії (далі - Договір), відповідно до умов якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача за об'єктами споживача згідно з умовами цього договору та додатків до Договору, що є його невід'ємною частиною, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатків до Договору, що є його невід'ємною частиною. Точка продажу електричної енергії: на межі балансової належності електроустановок споживача;

- відповідно до пункту 2.1 Договору під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором сторони зобов'язалися керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ);

- згідно з підпунктом 2.2.2 пункту 2.2 Договору постачальник зобов'язався постачати споживачу електроенергію як різновид товару з дотриманням граничних показників якості електричної енергії, визначених державними стандартами;

- пунктом 4.4 Договору передбачено, що у разі виявлення однією із сторін порушень умов Договору іншою стороною, за які законодавством передбачене застосування санкцій чи які тягнуть за собою збитки, недоотриману продукцію або вигоду тощо, на місці оформлюється двосторонній акт порушень. Акт складається у присутності представників обох сторін Договору у двох примірниках. Сторона, дії або бездіяльність якої стала причиною складання акту, має право внести до акта свої зауваження. Сторона, яка виявила порушення своїх прав зобов'язана попередити іншу сторону про необхідність складання акта. Інша сторона не може без поважних причин відмовитися від складання та підписання акта. У разі відмови відповідальної сторони від підписання акта в ньому має бути запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо його на місці складання підписали не менше трьох уповноважених представників сторони Договору, що складала акт.

Судами також встановлено, що:

- листом від 13.09.2016 вих. № 205 позивач запропонував публічному акціонерному товариству "Київенерго" скласти двосторонній акт про порушення в строк до 16.09.2016, з огляду на те, що 21.06.2016 з 18:15 год. до 21:45 год. в районі електромереж "Центральний" публічного акціонерного товариства "Київенерго" сталася аварійна ситуація - відбулися перепади напруги, що призвело до задимлення та загоряння обладнання та виходу з ладу двох електричних трансформаторів позивача Siеmens ( № В117998, № В117999, 2007 року) у трансформаторній підстанції (ТП) 6434 за адресою: м. Київ, вул. Рибальська, 22;

- позивачем 16.09.2016 в односторонньому порядку складено акт № 1 про порушення (із вказівкою про те представники публічного акціонерного товариства "Київенерго" не прибули для складання акту), у якому зазначено, що оглядом 21.06.2016, 02.08.2016 трансформаторної підстанції (ТП) 6434 за адресою: м. Київ, вул. Рибальська, 22 представниками публічного акціонерного товариства "Київенерго" встановлено, що 21.06.2016 о 17:52 сталося аварійне відключення повітряної лінії напругою 330 Кв ЧАЕС - Північна з неуспішним швидкодіючим автоматичним повторним включенням з послідуючим зниженням напруги на шинах 110 кВ підстанцій 330 кВ, від яких отримує живлення мережа 110 кВ публічного акціонерного товариства "Київенерго" до рівня 90…95 кВ, що, в свою чергу, призвело до зниження напруги в розподільчій мережі 10 кВ. О 18:13 виконано успішне РПВ "ручне повторне включення" ПЛ-330 ЧАЕС - Північна, що призвело до значного підвищення напруги в мережі 110 кВ та 10 кВ Київського енерговузла, у зв'язку з чим відбулося задимлення та загоряння трансформаторів Siеmens (інвентарні номери № В117998, № В117999, 2007 року); публічним акціонерним товариством "Київенерго" порушено умови підпункту 2.2.2 пункту 2.2 Договору;

- 22.09.2016 позивачем складено акт, в якому зазначено про порушення відповідачем умов підпункту 2.2.2 пункту 2.2 Договору та встановлено, що аварійне підвищення напруги на КЛ 10 кВ, які живлять ТП 6434, і, як наслідок, підвищення напруги на мережах споживача - 0,4 кВ призвело до задимлення, загоряння та виходу з ладу трансформаторів Siеmens (інвентарні номери № В117998, № В117999, 2007 року).

Згідно з ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.06.2017 у справі № 910/22652/16 призначено судову електротехнічну експертизу, відповідно до висновку від 27.02.2018 № 14355/14356/17-46 якої: трансформатори сухого типу виробництва фірми Siеmens 1000/10/0,4 заводський номер В117998 та Siemens-1000/10/0,4 заводський номер В117999, які належать ТОВ "БЦ БЛ "Башта №5" мають наявні ознаки аварійних явищ, а саме: стан їх обмоток, магнітопроводів та металоконструкцій опорної рами свідчить про те, що в наданих на дослідження трансформаторах присутні ознаки аварійного режиму - пошкодження електричної ізоляції фазних обмоток низької напруги з послідуючим коротким замиканням між зазначеними обмотками і магнітопроводом. Струм короткого замикання, що виник при цьому, проходив по ланцюгу, який складався з таких елементів трансформаторів: обмотка низької напруги з боку розташування вивідних алюмінієвих шин - поверхня верхнього металевого листа магнітопроводу з цього ж боку - стяжні шпильки рами трансформатора - поверхня крайнього металевого листа магнітопроводу із зворотного боку - клема "заземлення" на рамі трансформатора - "земля". В результаті зазначеного аварійного режиму (короткого замикання) на конструктивних елементах трансформаторів утворилися оплавлення алюмінієвих шин та обвуглення обмоток низької напруги. Процес та причини пошкодження ізоляції фазних обмоток низької напруги трансформаторів встановити не видається за можливе, з причини не надання експертам можливості розбирання обмоток трансформаторів і детального дослідження їх стану. Також у висновку зазначено про наявність ознак аварійного режиму (короткого замиканні), які присутні на обмотках, магнітопроводі та металоконструкціях опорних рам трансформаторів Siеmens 1000/10/0,4 заводський номер В117998 та Siemens-1000/10/0,4 заводський номер В117999, які належать ТОВ "БЦ БЛ "Башта №5", що свідчить про те, що найбільш вірогідною причиною утворення зазначених наслідків, може бути тривалий аварійний режим подачі підвищеної напруги їх живлення 10 кВ у мережі ПАТ "Київенерго", який відбувався 21.06.2016, що призвело до виходу з ладу вторинних обмоток вказаних трансформаторів.

Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 322 000,00 грн. завданих збитків, що є залишковою вартістю двох трансформаторів згідно з витягом балансового рахунку позивача - 10 "Основні засоби".

Відповідно до приписів статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно з приписами статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов'язання, які виникають з договорів та інших правочинів або внаслідок завдання шкоди. За статтею 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарські зобов'язання можуть виникати внаслідок заподіяння шкоди суб'єкту або суб'єктом господарювання.

Вирішуючи спори про стягнення заподіяних збитків, господарський суд перш за все повинен з'ясувати правові підстави покладення на винну особу зазначеної майнової відповідальності. При цьому господарському суду слід відрізняти обов'язок боржника відшкодувати збитки, завдані невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання, що випливає з договору (статті 623 ЦК України), від позадоговірної шкоди, тобто від зобов'язання, що виникає внаслідок завдання шкоди (глава 82 ЦК України).

Згідно з приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до приписів статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Як унормовано приписами статті 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Частиною першою статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками відповідно до частини другої статті 22 ЦК України є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності, як відшкодування шкоди необхідною є наявність чотирьох елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправна поведінка заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вина заподіювача шкоди.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий господарський суд виходив, зокрема, з того, що акти від 16.09.2016 № 1 та від 22.09.2016, які складені позивачем в односторонньому порядку не є належними доказами у справі, за відсутності доказів того, що позивач повідомляв відповідача про необхідність складання акта про порушення. У зв'язку з чим місцевий господарський суд дійшов висновку про недоведеність позивачем наявності протиправної поведінки публічного акціонерного товариства "Київенерго" (правонаступником якого є відповідач), його вини та заподіяння збитків позивачу у визначеній останнім сумі діями відповідача.

Суд апеляційної інстанції, у свою чергу, встановивши, що позивач повідомляв відповідача листом від 13.09.2016 № 205 про необхідність складення акта про порушення і такий лист був отриманий відповідачем, що підтверджується посиланням на нього у листі - відповіді публічного акціонерного товариства "Київенерго" від 10.10.2016 № 4204/012/10733; беручи до уваги пункт 4.4 Договору, а також враховуючи те, що підвищення напруги в мережі 110 кВ та 10 кВ Київського енерговузла підтверджується листом структурного відокремленого підрозділу "Київські електричні мережі" ПАТ "Київенерго" РЕМ "Центральний" від 22.06.2016 № 149, актом розслідування причин нормальних режимів роботи мережі 110 кВ Київського енерговузла, що сталися 21.06.2016 при відключенні ПЛ - 330 кВ ЧАЕС - Північна, складеного 25.08.2016 Державною інспекцією з експлуатації електричних станцій і мереж, листом структурного відокремленого підрозділу "Київські електричні мережі" ПАТ "Київенерго" від 14.09.2016 № 030/24-5653, оцінивши як належний доказ у справі висновок від 27.02.2018 № 14355/14356/17-46 судової електротехнічної експертизи, - дійшов неспростовного висновку про наявність складу цивільного правопорушення в діях відповідача, що, у свою чергу, є підставою для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування завданих позивачу збитків (що є вартістю двох трансформаторів згідно з витягом балансового рахунку позивача - 10 "Основні засоби") у заявленому останнім розмірі.

Наведеним спростовуються доводи скаржника про ненадання апеляційною інстанцією оцінки доказам у справі в їх сукупності.

Доводи касаційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують. При цьому останні безпосередньо пов'язані із встановленням фактичних обставин справи та оцінкою доказів у ній, тоді як суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України в редакції, чинній з 15.12.2017). Тому пов'язані з наведеним аргументи відповідача не можуть бути прийняті Касаційним господарським судом.

Посилання відповідача на те, що його відповідальність згідно з приписами Закону України "Про електроенергетику" перед споживачем електричної енергії обмежується штрафом в розмірі двадцяти п'яти відсотків вартості електроенергії, параметри якості якої внаслідок дій або бездіяльності енергопостачальника виходять за межі показників, визначених у Договорі на постачання електричної енергії, Касаційний господарський суд відхиляє, оскільки вказане твердження відповідача не узгоджується з наведеними вище приписами цивільного законодавства.

Доводи, які викладені у відзиві ТОВ "БЦ БЛ "Башта №5" на касаційну скаргу, ґрунтуються на обставинах, встановлених у розгляді справи судом попередньої інстанції та відповідають нормам матеріального і процесуального права.

Верховний Суд у прийнятті даної постанови керується й принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 03.12.2003 у справі "Рябих проти Росії", від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 18.11.2004 у справі "Праведная проти Росії", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Понамарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов'язкового до виконання рішення суду не може здійснюватись лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicate можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у даній справі скаржником не зазначено й не обґрунтовано.

Згідно з положеннями статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

З огляду на викладене Касаційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишити касаційну скаргу ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" без задоволення, а рішення суду попередньої інстанції - без змін, як такого, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У зв'язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін судовий акт попередньої інстанції, а також враховуючи, що учасники справи не подавали заяв про розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись статтями 308, 309, 315 ГПК України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.05.2018 у справі № 910/22652/16 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя В. Селіваненко

Суддя К. Пільков