ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2018 року

м. Київ

Справа № 925/308/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткаченко Н.Г. (головуючого), Білоуса В.В., Жукова С.В.

за участю секретаря судового засідання Гаращенко Т.М.

за участю представників: ПАТ "Державний ощадний банк України" - адвокатів Кур"яти В.В., Новіка В.М., ліквідатора - Іванюка О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.04.2018

та постанову Господарського суду Черкаської області від 01.06.2017

у справі № 925/308/16

за заявою Уманської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Черкаській області

до Дочірнього підприємства "Уманський консервний комбінат"

про банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 31.05.2016 за заявою Уманської ОДПІ у Черкаській області порушено провадження у справі №925/308/16 про банкрутство ДП "Уманський консервний комбінат", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника строком на 115 календарних днів та призначено розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Левченка В.М.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 18.05.2018 у справі №925/308/16 (попереднього засідання) затверджено реєстр вимог кредиторів боржника.

У травні 2017 голова комітету кредиторів, на підставі рішення комітету кредиторів від 25.05.2017, звернувся до суду першої інстанції із клопотанням про визнання ДП "Уманський консервний комбінат" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Постановою Господарського суду Черкаської області від 01.06.2017 у справі № 925/308/16 (суддя Гура І.І.) визнано боржника - ДП "Уманський консервний комбінат" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатора банкрута.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.04.2018 у справі № 925/308/16 (судді Пашкіна С.А., Калатай Н.Ф., Власов Ю.Л.) постанову Господарського суду Черкаської області від 01.06.2017 залишено без змін.

В касаційній скарзі ПАТ "Державний ощадний банк України" просить постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.04.2018 та постанову Господарського суду Черкаської області від 01.06.2017 у справі № 925/308/16 скасувати, прийнявши нове рішення про відмову у визнанні боржника - ДП "Уманський консервний комбінат" банкрутом, відкритті ліквідаційної процедури та припинення процедури розпорядження майном.

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями щодо припинення процедури розпорядження майном боржника та визнання ДП "Уманський консервний комбінат" банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, кредитор у своїй касаційній скарзі посилається на порушення судами обох інстанцій вимог ст. 27 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у підсумковому засіданні господарський суд за пропозицією розпорядника майна боржника та на підставі рішення зборів кредиторів приймає одне з таких судових рішень: ухвалу про введення процедури санації та затвердження плану санації у разі схвалення плану санації боржника зборами кредиторів та погодження його забезпеченими кредиторами в порядку, встановленому статтею 30 цього Закону; ухвалу про введення процедури санації та зобов'язання керуючого санацією підготувати план санації у разі відхилення плану санації боржника зборами кредиторів або неподання його боржником; постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; ухвалу про припинення провадження у справі про банкрутство; ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду в межах граничного строку, визначеного цим Законом.

Однак, суди попередніх інстанцій зазначих вимог Закону не врахували, як і того, що у підсумковому засіданні у даній справі суд здійснюючи перехід до наступної судової процедури - ліквідації прийняв таке рішення на підставі рішення зборів комітету кредиторів, а не згідно рішення загальних зборів кредиторів, як це передбачено вимогами чинного законодавства.

Таким чином, на думку скаржника судами попередніх інстанцій визнаючи боржника банкрутом та переходячи до наступної судової процедури - ліквідації, не враховано належним чином вимоги ст. 26 та ст. 27 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" , а саме те, що до компетенції саме загальних зборів кредиторів, а не комітету кредиторів, належить право пропонувати суду перехід до наступної судової процедури у справі про банкрутство.

У відзиві ліквідатор банкрута - ДП "Уманський консервний комбінат" просить оскаржувані судові рішення залишити без змін, як такі що прийняті з урахуванням вимог Закону України про банкрутство, оскільки за ч. 8 ст. 26 цього Закону, зокрема до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення про звернення до господарського суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у випадках, передбачених цим Законом, до того ж кредиторська заборгованість боржника значно перевищує вартість наявних активів боржника, а інвестори з пропозиціями чи проектами плану санації щодо відновлення платоспроможності підприємства -боржника не звертались.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями Касаційного господарського суду від 11.05.2018 для розгляду вказаної касаційної скарги визначено колегію суддів у складі : Ткаченко Н.Г. - головуючого (доповідача), Жуков С.В., Білоус. В.В. та ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.05.2018 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ "Державний ощадний банк України" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.04.2018 та постанову Господарського суду Черкаської області від 01.06.2017 у справі № 925/308/16 у даній справі, справу за касаційною скаргою призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 18.07.2018 на 10-15 .

В судовому засіданні 18.07.2018 було оголошено перерву на 01.08.2018 на 09:30.

Заслухавши доповідь судді Ткаченко Н.Г., пояснення представників кредитора, пояснення ліквідатора боржника, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний господарський суд, припиняючи процедуру розпорядження майном боржника, визнаючи боржника - ДП "Уманський консервний комбінат" банкрутом та відкриваючи ліквідаційну процедуру виходили з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 31.05.2016 ухвалою суду першої інстанції за заявою Уманської ОДПІ у Черкаській області порушено провадження у справі №925/308/16 про банкрутство ДП "Уманський консервний комбінат", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника строком на 115 календарних днів та призначено розпорядника майна боржника.

01.06.2016 оприлюднено оголошення про порушення справи про банкрутство ДП "Уманський консервний комбінат" на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет за № 32108.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 18.05.2018 у справі №925/308/16 затверджено реєстр вимог кредиторів боржника.

Із наявних у справі матеріалів вбачається та як встановлено судами обох інстанцій, 25.05.2017 відбулись перші загальні збори кредиторів, на яких обрано склад комітету кредиторів, а також голову комітету кредиторів.

На засіданні зборів комітету кредиторів прийнято одноголосно рішення щодо звернення до суду з клопотанням про визнання боржника - ДП "Уманський консервний комбінат" банкрутом , відкриття ліквідаційної процедуру, про призначення ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Іванюка О.М., уповноважити голову комітету кредиторів подати до суду відповідне клопотання, враховуючи протокол № 1 від 25.05.2017.

За таких обставин, суд першої та апеляційної інстанцій, встановивши недостатність активів боржника - ДП "Уманський консервний комбінат" для задоволення вимог кредиторів, відсутність інвесторів з пропозиціями щодо відновлення платоспроможності підприємства -боржника та враховуючи наявність клопотання голови комітету кредиторів про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури щодо нього, суди обох інстанцій дійшли висновку про наявність правових підстав для припинення процедури розпорядження майном боржника та визнання боржника - ДП "Уманський консервний комбінат" банкрутом і переходу до наступної судової стадії, зокрема ліквідаційної процедури, з урахуванням вимог ст. ст. 26, 27 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Але з такими висновками суду першої та апеляційної інстанцій погодитись не можна.

Провадження по справі про банкрутство ДП "Уманський консервний комбінат" здійснюється відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній з 19.01.2013.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 26 З Закону України "Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом" до компетенції зборів кредиторів належить прийняття рішення про: визначення кількісного складу та обрання членів комітету кредиторів; дострокове припинення повноважень комітету кредиторів або окремих його членів; схвалення плану санації боржника в процедурі розпорядження майном; інші питання, передбачені цим Законом.

На час дії процедур банкрутства збори кредиторів обирають комітет кредиторів у складі не більше ніж сім осіб.

Під час проведення процедур банкрутства інтереси всіх кредиторів представляє комітет кредиторів, утворений відповідно до цього Закону.

Згідно ч. 8 ст. 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом" до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення, зокрема про звернення до господарського суду з клопотанням про відкриття процедури санації, визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у випадках, передбачених цим Законом; звернення до господарського суду з клопотанням про призначення арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора).

За ч. 1 ст. ст. 27 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у підсумковому засіданні суду у процедурі розпорядження майном боржника здійснюється перехід до наступної судової процедури або припиняється провадження у справі.

До закінчення процедури розпорядження майном боржника збори кредиторів зобов'язані прийняти одне з таких рішень: схвалити план санації та подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і затвердження плану санації;відхилити план санації та подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і зобов'язання керуючого санацією підготувати план санації;подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і зобов'язання керуючого санацією підготувати план санації у разі його неподання боржником;подати до господарського суду клопотання про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури;подати до господарського суду клопотання про укладення мирової угоди (ч. 2 ст. ст. 27 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

Згідно ч. 3 ст. 27 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у підсумковому засіданні господарський суд за пропозицією розпорядника майна боржника та на підставі рішення зборів кредиторів приймає одне з таких судових рішень, зокрема, постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Відтак, Законом України "Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом" передбачено, що саме загальні збори кредиторів наділені правом пропонувати суду перехід до процедури ліквідації боржника, а щодо такої можливості комітету кредиторів, то за ним таке право зберігається тільки у разі делегування йому відповідних повноважень зборами кредиторів.

Таким чином, з урахуванням наведених вище норм та встановленого судами попередніх інстанцій, касаційний суд дійшов висновку про передчасність висновків судів першої та апеляційної інстанцій щодо наявності підстав для визнання боржника - ДП "Уманський консервний комбінат" банкрутом та переходу до ліквідаційної процедури боржника, оскільки клопотання до суду першої інстанції про визнання боржника - ДП "Уманський консервний комбінат" банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури було подано головою комітету кредиторів, на підставі рішення комітету кредиторів, при цьому докази делегування відповідних повноважень з боку загальних зборів боржника відсутні.

Отже, в даному випадку судом припинено процедуру розпорядження майном боржника та здійснено перехід в процедуру ліквідації боржника - ДП "Уманський консервний комбінат", в порушення визначеного Законом України "Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом" порядку переходу до наступної судової процедури банкрутства, так як саме до виключної компетенції зборів кредиторів належить прийняття відповідного рішення щодо переходу до будь-якої судової процедури банкрутства, а не комітету кредиторів, який може мати таке право, якщо загальними зборами кредиторів боржника комітету делеговані відповідні повноваження.

Разом з тим, суди попередніх інстанцій не врахували вимог ч. 2 ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", згідно якої, основне завдання попереднього засідання господарського суду полягає в розгляді вимог кредиторів та затвердження реєстру вимог кредиторів, а ухвала суду попереднього засідання є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному конкурсному кредитору під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів.

При цьому, суди попередніх інстанцій не врахували, що ухвала Господарського суду Черкаської області від 18.05.2018 у даній справі про затвердження реєстру вимог кредиторів боржника - ДП "Уманський консервний комбінат", оскаржувалась щодо кредиторських вимог окремих кредиторів в апеляційному порядку і на час прийняття 25.05.2017 рішень загальних зборів та комітету кредиторів , не було визначеного чітку кількість конкурсних кредиторів боржника, та кількість голосів кожного конкурсного кредитора, як наділені вирішальним голосом при вирішенні питань, зокрема щодо переходу до подальших судових процедур банкрутства.

Крім того, статтею 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у випадках, передбачених цим Законом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців.

Банкрут - боржник, неспроможність якого виконати свої грошові зобов'язання встановлена господарським судом.

Тобто, відповідно до вимог Закону про банкрутство, визнаючи боржника банкрутом, суд повинен встановити його неплатоспроможність для чого необхідно належним чином з'ясувати зазначені вище питання.

Відомості про актив боржника, мають міститися у звіті арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією) про фінансово - майновий стан божника, що повинен бути наданий комітету кредиторів та на основі якого комітет кредиторів вирішує питання про введення наступної судової процедури. Фінансово-майновий стан боржника (актив) повинен бути предметом розгляду в судовому засіданні.

Якщо встановлення пасиву боржника відбувається на попередньому засіданні суду, то остаточна правова оцінка активу і пасиву боржника та можливість відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом надається у підсумковому засіданні суду з огляду на знаходження справи у процедурі розпорядження майном боржника.

Проте, на зазначені вище вимоги закону суди першої та апеляційної інстанцій належної уваги не звернули, та як наслідок, залишили поза увагою те, що розпорядником майна боржника не було надано суду аналіз фінансового та господарського стану боржника - ДП "Уманський консервний комбінат", отже не встановивши фінансовий стан боржника, наявність чи відсутність майнових активів у нього, за рахунок яких можливо продовжити виробничу діяльність з метою погашення кредиторської заборгованості, не перевірили можливості застосування до боржника іншої, ніж ліквідація, судової процедури / мирова угода, санація /, суди попередніх інстанцій передчасно дійшли висновку щодо визнання боржника - ДП "Уманський консервний комбінат" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, оскільки таке рішення повинно прийматись за наявності належних та допустимих доказів про відсутність можливості відновити платоспроможність боржника та погасити вимоги кредиторів не інакше, як через застосування ліквідаційної процедури.

Відповідно ч. 1 та ч. 2 ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

За таких обставин, постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.04.2018 та постанову Господарського суду Черкаської області від 01.06.2017 у справі № 925/308/16 щодо визнання боржника - ДП "Уманський консервний комбінат" банкрутом, відкритті ліквідаційної процедури не можна визнати як такі, що відповідають фактичним обставинам справи і вимогам закону і вони підлягають скасуванню, а справа направленню до Господарського суду Черкаської області на стадію підсумкового засідання.

Оскільки Касаційний господарський суд дійшов висновку, що судові рішення по справі № 925/308/16 підлягають скасуванню, а справа направленню на до суду першої інстанції, то розподіл судових витрат, відповідно до ст.129 ГПК України ( редакції, чинній після 15.12.2017 ) судом не здійснюється.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 240, 300, 301, 314, 315, 317 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.04.2018 та постанову Господарського суду Черкаської області від 01.06.2017 у справі № 925/308/16 скасувати.

Справу № 925/308/16 направити на новий розгляд у підсумковому засіданні на стадію розпорядження майном до Господарського суду Черкаської області .

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя Ткаченко Н.Г.

Судді Білоус В.В.

Жуков С.В.