ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2018м. ДніпроСправа № 904/2329/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Левицької К.Ю.

за позовом Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської Ради, м. Дніпро

до Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційне підприємство № 34" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

про стягнення 10 067, 77 грн. заборгованості за послуги з теплопостачання

Представники:

від позивача ОСОБА_1 дов. № 2 від 02.01.18 р. юрисконсульт

від відповідача:не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Теплоенерго" Дніпровської міської Ради звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 9 145, 84 грн., що складають суму заборгованості за послуги, надані на підставі договору № 050708 про постачання теплової енергії від 20.09.2012 року; 62, 32 грн. річних; 163, 06 грн. інфляції грошових коштів; 696, 55 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 050708 про постачання теплової енергії від 20.09.2012 року в частині здійснення своєчасної оплати наданих послуг.

Ухвалою від 05.06.2018 року господарським судом відкрито провадження у справі № 904/2329/18 та призначено для розгляду спору по суті на 25.06.2018 р.

Відповідач письмовий відзив на позов не надав, його представник у судове засідання 25.06.2018 року не з'явився.

Останній був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи з огляду на те, що до матеріалів справи залучено поштове відправлення з ухвалою суду про відкриття провадження у справі, призначеної до розгляду на 25.06.2018 року, надіслане на адресу КП "ЖЕП № 34" згідно Витягу з ЄДР, тобто, за останньою відомою суду адресою, яке повернено 12.06.2018 року підприємством зв'язку з відміткою "адресат не існує", що в силу ч.6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України є підтвердженням про вручення судового рішення.

Зважаючи на те, що 15-денний строк для надання відзиву на позов, не сплив, судове засідання відкладено до 06.08.2018 р., про що 25.06.2018 р. судом постановлено відповідну ухвалу.

Клопотання позивача про долучення до матеріалів справи доказів, господарським судом задоволено не було, з огляду на пропуск строку їх подачі та відсутність обґрунтування, щодо неможливості подачі таких доказів у встановлені строки.

06.08.2018 р. відповідач письмовий відзив на позов також не надав, а його представник у судове засідання не з'явився.

Останній був належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення № 605 від 04.07.2018 р. з відміткою про отримання його відповідачем.

06.08.2018 р. у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст.240 Господарського процесуального кодексу України.).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

20.09.2012 року міським комунальним підприємством Дніпропетровські міські теплові мережі, як Енергопостачальна організація та Комунальним підприємством "Житлово-експлуатаційне підприємство № 34" Дніпровської міської ради, як Споживачем укладено договір № 050708 про постачання теплової енергії.

Згідно п.1.1. вказаного вище договору, Енергопостачальна організація бере на себе зобовязання постачати Споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних обсягах, а останній зобовязався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

За умовами п.2.1. договору, теплова енергія постачається Споживачу в обсягах згідно з додатком 1 до цього договору у вигляді гарячої води на такі потреби: опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону (175 діб), гаряче водопостачання - протягом року, технологічні потреби - відповідно з виробничою програмою, кондиціювання повітря - по мірі необхідності.

Відповідно до п. 5.2 Договору, облік споживання теплової енергії здійснюється за показами приладів обліку, встановлених розрахунковим способом за адресою: вул. Орлівська, 30 КЖЕП № 34 службове приміщення.

Відповідно до умов п.6.1. договору, тарифи на теплову енергію, що споживається згідно з цим договором встановлюються Дніпропетровською міською радою народних депутатів.

Тариф для розрахунків за цим договором складає: теплова енергія - 1 Гкал 1008,34 грн. (п. 6.2 Договору).

Пунктом 7.1. договору, сторонами встановлено, що розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів.

Розрахунковим періодом є календарний місяць, по результатам якого підписується акт (в 2-х примірниках) на відпуск - отримання теплової енергії по формі додатку 4 (п. 7.2 Договору).

Відповідно до п. 7.3 Договору Споживач зобов'язаний не пізніше ніж за 5 діб до початку розрахункового періоду сплачувати Енергопостачальній організації вартість теплової енергії згідно з її кількістю, передбаченою у додатку 1 до цього договору, по власним платіжним дорученням з зазначенням періоду, за який він сплачує.

Остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться Споживачем впродовж 5 діб після одержання рахунку Енергопостачальної організації, яка зобов'язана направити Споживачу не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим. У випадку утворення переплати, вона зараховується в рахунок наступних платежів (п. 7.4 Договору).

При зміні тарифів на теплову енергію її розрахункова вартість у додатку 1 змінюється Енергопостачальною організацією з дати нового тарифу за діючим договором без додаткової угоди (п. 7.9 Договору).

Відповідно до п. 11.1 Договору цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 20.09.2015 року.

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (п. 11.4 Договору).

Доказів, які б свідчили про те, що сторони припинили дію договору про постачання теплової енергії № 050708 від 20.09.2012 р., в матеріалах справи відсутні, а отже, останній є чинним.

На підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 27.07.2016 року № 28/12 "Про надання дозволу на передачу з балансу КП "Дніпропетровські міські теплові мережі" на баланс КП "Теплоенерго", наказу КП "Дніпропетровські міські теплові мережі" від 05.09.2016р № 320 "Про передачу об'єктів і мереж теплопостачання на баланс КП "Теплоенерго" та акту приймання-передачі об'єктів і мереж теплопостачання, останнє отримало засоби теплопостачання.

У звязку з неможливістю подальшого виконання обовязків з теплопостачання обєктів за договором № 050708 від 20.09.2012 р. Комунальним підприємством Дніпропетровські міські теплові мережі та фактичним переданням функцій з теплопостачання до Комунального підприємства Теплоенерго, останнім запропоновано відповідачу укласти тристоронню додаткову угоду до договору № 050708 від 20.09.2012 р.

Вказані вище обставини викладені у повідомленні за вих. № 2555/1311 від 05.10.2016 р. (а.с. 39).

До повідомлення, яке адресоване КП ЖЕП № 34 ДМР, позивачем додано 3 примірники даної додаткової угоди до договору та два примірники акту звіряння взаємних розрахунків, які 17.10.2016 р. отримані головним бухгалтером підприємства відповідача - ОСОБА_2М (а.с. 39).

На час звернення до суду, вказаний документ на адресу позивача відповідачем не повернуто, обґрунтованих заперечень, щодо її підписання не надано.

Зі змісту Додаткової угоди від 27.09.2016 р. вбачається, що остання, фактично, є угодою про заміну кредитора у зобовязанні.

Частиною першою статті 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов'язку боржника третьою особою.

Вказане вище свідчить про те, що за юридичним фактом передачі на баланс КП Теплоенерго об'єктів і мереж теплопостачання згідно з рішенням Дніпропетровської міської ради від 27.07.2016р. № 28/12 відбулася заміна кредитора в договорі № 050708 від 20.09.2012 р. шляхом правонаступництва.

Таким чином, КП Теплоенерго Дніпровської міської ради є належним позивачем за вимогами, які ґрунтуються на підставі договору № 050708 від 20.09.2012 р.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов вищезазначеного Договору, Енергопостачальною організацією, правонаступником якої є позивач, здійснено постачання теплової енергії відповідачу у січні-березні 2018 р., на загальну суму 9145,84 грн., про що складені акти прийому-передачі теплової енергії за вказаний період (а.с.28-30).

Частиною шостою статті 19 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

З огляду на викладене, відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, що регулюють правовідносини у сфері теплопостачання, у відповідача щомісячно виникає обов'язок, щодо оплати фактично спожитої теплової енергії.

Для оплати поставленої теплової енергії, позивачем сформовані рахунки № 050708 від 31.01.2018 р., № 050708 від 28.02.2018 р., № 050708 від 31.03.2018 р. (а.с. 25-27).

Вказані рахунки та акти приймання-передачі теплової енергії, надіслані на адресу відповідача 18.04.2018 р., що підтверджується поштовою квитанцією та описом вкладення у цінний лист, копії яких позивачем залучено до матеріалів справи. (а.с. 44).

В п.7.4 спірного договору сторони встановили, що остаточні розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються Споживачем на протязі 5 діб після одержання рахунку Енергопостачальної організації.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів сплати вартості наданих за спірний період послуг за поставлену теплову енергію в сумі 9145,84 грн., відповідач, на момент розгляду спору не надав.

З огляду на вище викладене, вимоги позивача щодо примусового стягнення заборгованості на зазначену вище суму, слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошових зобов'язань на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

У розрахунку річних, який залучений до матеріалів справи, позивачем не вірно визначений початок періоду прострочення та суми, від яких слід здійснювати нарахування.

Після перерахунку, до стягнення підлягають річні за загальний період прострочення з 25.04.2018 р. по 02.05.2018 р., що складають 10,53 грн.

Зазначена вище сума підлягає до примусового стягнення.

Щодо нарахування інфляції, яка за розрахунком позивача становить 163,06 грн. суд зазначає наступне.

Так, п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" встановлено, що згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Таким чином, враховуючи приписи Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", інфляція в сумі 163,06 грн. задоволенню не підлягає.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За порушення строків оплати теплової енергії, сторонами у договорі передбачена відповідальність у вигляді пені у розмірі 1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочки (п.8.2.3. договору).

З огляду на не вірно визначений початок періоду прострочення та суми, від яких слід здійснювати нарахування, розрахунок пені позивачем також завищено.

Після перерахунку до стягнення підлягає пеня за загальний період прострочення з 25.04.2018 р. по 02.05.2018 р. в сумі 119,27 грн.

Керуючись статтями 526, 512, 625, 610, 611 Цивільного кодексу України, статтею 19 Закону України "Про теплопостачання", статтями 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційне підприємство № 34" Дніпровської міської ради (49017, м. Дніпро, вул. Орловська,30, ) на користь Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської Ради (49000, м. Дніпро, пр. Д.Яворницького,37, р/р 5264 в ПАТ "Укрсоцбанк" м. Дніпро, МФО 300023, ) 9145,84 грн. (дев'ять тисяч сто сорок п'ять гривень 84 коп.) основного боргу, 10,53 грн. (десять гривень 53 коп.) річних, 119,27 грн. (сто дев'ятнадцять гривень 27 коп.) пені, 1623,37 грн. (одна тисяча шістсот двадцять три гривні 37 коп.) судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 13.08.2018

Суддя ОСОБА_3