ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2018 року

м. Київ

Справа № 917/94/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Студенець В.І. - головуючий, Вронська Г.О., Стратієнко Л.В.

за участю секретаря судового засідання: Натаріної О.О.

розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз"

на рішення Господарського суду Полтавської області

від 06.03.2018

(суддя - Киричук О.А.)

та постанову Харківського апеляційного господарського суду

(головуючий - Сіверін В.І., судді: Терещенко О.І., Слободін М.М.)

від 22.05.2018

у справі № 917/94/18

за позовом Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація № 2" Полтавської міської ради

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз"

про розірвання договору

за участю представників учасників справи:

позивача - не з'явився

відповідача - Заліпа Н.Ю.

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційна організація № 2" Полтавської міської ради (далі - КП "ЖЕО №2") звернулося до місцевого господарського суду із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" (далі ПАТ "Полтавагаз"), в якій просило суд розірвати договір на експлуатацію складових газорозподільної системи багатоквартирних будинків від 17.10.2017 № 10-20/312Е/17 (далі - договір).

1.2. Позовна заява мотивована тим, що незважаючи на встановлення у договорі строку його дії та висловлення позивачем наміру про припинення його дії, відповідач відхилив пропозицію про розірвання договору та повернув без підпису додаткові угоди. При цьому, матеріально-правовою підставою позову визначено статті 631, 651, 654 Цивільного кодексу України, статті 180, 188 Господарського кодексу України.

2. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2.1. Рішенням Господарського суду Полтавської області від 06.03.2018 у задоволенні позову Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація № 2" відмовлено.

2.2. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22.05.2018 рішення Господарського суду Полтавської області від 06.03.2018 залишено без змін.

2.3. Господарськими судами встановлено такі обставини:

- постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17.10.2017 № 917/535/17 визнано укладеним договір № 10-20/312Е/17 на експлуатацію складових газорозподільної системи між Комунальним підприємством "Житлово-експлуатаційна організація № 2" Полтавської міської ради та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" (далі - договір);

- предметом даного договору є надання оплатних послуг виконавцем з експлуатації складових газорозподільної системи, які безпосередньо підключені (приєднані) до газових мереж виконавця, який є оператором газорозподільної системи (оператором ГРМ), та використовуються для забезпечення розподілу природного газу споживачам, підключеним (приєднаним) до складових газорозподільної системи замовника;

- пунктом 1 розділу VI договору встановлено, що він є укладеним і набирає чинності з дати підписання його сторонами і діє до 31.12.2017;

- за умовами абзацу 2 пункту 1 розділу VI договору, якщо протягом 1 місяця до закінчення строку дії цього договору жодна зі сторін не заявляє про припинення його дії, цей договір вважається укладеним на такий самий новий строк та на тих самих умовах;

- листом від 29.11.2017 за № 2656/02 КП "ЖЕО № 2" заявило намір ПАТ "Полтавагаз" про розірвання (припинення дії) договору № 10-20/312Е/17 від 17.10.2017 на експлуатацію складових газорозподільної системи;

- ПАТ "Полтавагаз", в свою чергу, листом-відповіддю від 08.12.2017 № 8.1/3267 відхилило пропозицію КП "ЖЕО № 2" про розірвання (припинення дії) договору № 10-20/312Е/17 від 17.10.2017;

- відмова ПАТ "Полтавагаз" від розірвання (припинення дії) договору № 10-20/312Е/17 від 17.10.2017 і стало підставою для звернення КП "ЖЕО № 2" до суду з позовом про розірвання зазначеного договору.

2.4. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд, дійшов висновку про те, що договір припинив свою дію 31.12.2017 у зв'язку з закінченням строку, на який його було укладено, оскільки КП "ЖЕО № 2", у строк встановлений пунктом 1 (Розділу VI) договору, заявило про намір розірвати договір (припинити дію) та направило ПАТ "Полтавагаз" додаткову угоду про розірвання зазначеного договору. При цьому місцевий суд також зазначив про безпідставність вимоги позивача про розірвання договору, оскільки зазначений договір припинив свою дію, тому відсутні підстави для його розірвання.

2.5. Погоджуючись із висновком суду першої інстанції, апеляційний господарський суд зазначив, що факт направлення комунальним підприємством листа про припинення дії договору свідчить про волевиявлення позивача не продовжувати договірні відносини з ПАТ "Полтавагаз".

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Полтавської області від 06.03.2018 та постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22.05.2018, ПАТ "Полтавагаз" подало касаційну скаргу, в якій просить змінити мотивувальну частину оскаржуваних рішення місцевого суду та постанови суду апеляційної інстанції, виключивши з підстав відмови в позові висновки суду про припинення дії договору № 10-20/312Е/17 від 17.10.2017 на експлуатацію складових газорозподільної системи, укладеного між ПАТ "Полтавагаз" та КП "ЖЕО № 2"; резолютивну частину рішення залишити без змін з мотивів, викладених у касаційній скарзі.

3.2. Узагальнені доводи касаційної скарги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз":

- всупереч вимогам ст. 238 Господарського процесуального кодексу України оскаржувані рішення прийнято лише з врахуванням доводів відповідача, при цьому не зазначено у зв'язку з чим відхилено доводи позивача;

- судами першої та апеляційної інстанцій не надано оцінки умовам договору, за якими направлення заяви про припинення його дії повинно відбутися протягом місяця до закінчення його строку, тобто не раніше, як це зроблено відповідачем.

4. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій з посиланням на норми права, яким керувався суд

4.1. Предметом спору у справі є матеріально-правова вимога про розірвання договору від 17.10.2017 № 10-20/312Е/17, укладеним між Комунальним підприємством "Житлово-експлуатаційна організація № 2" Полтавської міської ради та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз".

4.2. Предметом оскарження відповідно до вимог касаційної скарги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" є постанова апеляційного господарського суду та рішення місцевого господарського суду в частині виключення з підстав відмови в позові висновки суду про припинення дії договору від 17.10.2017 № 10-20/312Е/17 на експлуатацію складових газорозподільної системи, укладеного між ПАТ "Полтавагаз" та КП "ЖЕО № 2".

4.3. Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення прав та обов'язків, є, зокрема, договори та інші правочини.

4.4. Згідно статті 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

4.5. Частиною 2 ст. 180 Господарського кодексу України встановлено, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

4.6. Відповідно до статті 187 Господарського кодексу України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов'язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

4.7. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17.10.2017 № 917/535/17 визнано укладеним договір № 10-20/312Е/17 на експлуатацію складових газорозподільної системи між Комунальним підприємством "Житлово-експлуатаційна організація № 2" Полтавської міської ради та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз".

4.8. Проте, постановою Верховного Суду від 02.05.2018 у справі № 917/535/17 постанову Харківського апеляційного господарського суду від 17.10.2017 скасовано, справу скеровано на новий розгляд.

4.9. Відповідно до статті 317 Господарського процесуального кодексу України, постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасовані або визнані нечинними рішення, постанови та ухвали суду першої або апеляційної інстанції втрачають законну силу та подальшому виконанню не підлягають.

4.10. Відсутність рішення суду про визнання договору на експлуатацію складових газорозподільної системи від 17.10.2017 № 10-20/312Е/17 укладеним на момент розгляду даної справи є, відповідно, свідченням того, що спірний договір є неукладеним.

4.11. Врахувавши скасування Верховним Судом постанови Харківського апеляційного господарського суду від 17.10.2017 у справі № 917/535/17 та пов'язаність моменту укладення договору із набранням законної сили судового рішення, зазначені обставини виключають можливість розірвання неукладеного договору.

4.12. Водночас, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками судів про відмову у задоволенні позову про розірвання договору на експлуатацію складових газорозподільної системи від 17.10.2017 № 10-20/312Е/17, проте вважає за необхідне змінити його мотивувальну частину стосовно підстав такої відмови, виключивши, зокрема, висновки судів про те, що на момент вирішення даного спору судами встановлений факт припинення дії спірного договору, оскільки скасування постанови, якою було визнано договір укладеним, виключає можливість розірвання неукладеного договору.

4.13. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

4.14. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

4.15. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" від 03.04.2008р. (заява №3236/03), "Рябих проти Росії" від 03.12.2003р. (заява №52854/99), "Нєлюбін проти Росії" від 02.11.2006р. (заява №14502/04)), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

5. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

5.1. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції, за результатами розгляду касаційної скарги, має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

5.2. Згідно частини 1 статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

5.3. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (ч. 2 ст. 309 ГПК України).

5.4. Відповідно до частини 4 статті 311 Господарського процесуального кодексу України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

5.5. Поряд з цим, встановлені під час касаційного провадження невідповідність висновків судів апеляційної інстанції та місцевого господарського суду не призвели до прийняття по суті невірного рішення, а надані процесуальним законом повноваження, враховуючи остаточність постанови, дає можливість змінити мотивувальну частину рішення та постанови без скасування по суті правильного рішення.

Керуючись статтями 236, 238, 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Полтавської області від 06.03.2018 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 22.05.2018 у справі № 917/94/18 змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

3. В іншій частині рішення Господарського суду Полтавської області від 06.03.2018 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 22.05.2018 у справі № 917/94/18 залишити без змін.

4. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий В.Студенець

Судді Г.Вронська

Л.Стратієнко