ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2018м. ДніпроСправа № 904/2247/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко Н.Е. за участю секретаря судового засідання Ільєнко Д.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, м. Київ

до Приватного підприємства "Технолюкс", м. Кривий Ріг

про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 534 421,01 грн.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного підприємства "Технолюкс" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 534 421,01 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2018 залишено позовну заяву без розгляду для усунення недоліків позивачем.

11.06.2018 від позивача надійшов лист про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2018 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 10.07.2018.

20.06.2018 від позивача до суду надійшло клопотання про призначення судового засідання по справі у режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.06.2018 клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено та призначено розгляд справи № 904/2247/18 у підготовчому судовому засіданні 10.07.2018 в режимі відеоконференції.

В судове засідання 10.07.2018 повноважний представник відповідача не з'явився, відзив на позов суду не надав.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.07.2018 відкладено підготовче судове засідання на 24.07.2018.

10.07.2018 від позивача до суду надійшло клопотання про призначення судового засідання по справі у режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.07.2018 клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено та призначено розгляд справи № 904/2247/18 у підготовчому судовому засіданні 24.07.2018 в режимі відеоконференції.

24.07.2018 в підготовче судове засідання повноважний представник відповідача не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. До суду надійшов конверт, надісланий на адресу відповідача, з ухвалою суду про відкриття провадження, у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

Враховуючи, що судом вчинено всі необхідні дії щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, направлено ухвали суду за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак відповідач повторно у підготовче судове засідання свого представника не направив, жодних клопотань не надав.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.07.2018 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.08.2018.

14.08.2018 у судове засідання повноважні представники сторін не з'явилися. У зв'язку з цим розгляд справи здійснюється на підставі наданих сторонами доказів.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 21.06.2007 між Акціонерним комерційним інноваційним Банком "УкрСиббанк" (банк) та Приватним підприємством "ТЕХНОЛЮКС" (позичальник, відповідач) укладений Кредитний договір № 0 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору банк зобов'язується надавати позичальнику, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) у сумі 90 000,00 (дев'яносто тисяч дол. США) в порядку і на умовах, визначених цим Договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 454 500,00 грн. за курсом Національного банку України (далі - НБУ) на день укладення цього Договору.

Згідно п. 1.2. договору визначено термін кредитування: 21.06.2007.

Пунктом 1.2.2. договору визначено те, що позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути кредит згідно Додатку № 1 цього договору, але в будь-якому випадку не пізніше 20.06.2018.

Відповідно до п. 1.3.1. договору з урахуванням додаткової угоди до нього від 11.07.2007 № 1 за користування кредитними коштами з 21.06.2007 по 31.07.2007 процентна ставка встановлюється у розмірі 12,8 % річних.

За користуванням кредитними коштами після 31.07.2017 процентна ставка встановлюється у розмірі 13,8 % річних, якщо не виконуються умови пункту 4.8. договору, та якщо інша процентна ставка не буде встановлена у відповідності до умов цього договору та/або додаткових угод до договору.

В силу вимог п. 7.1. договору за порушення позичальником термінів повернення кредиту та/або процентів за кредит, та/або комісій, встановлених договором, банк має право вимагати від позичальника, а позичальник при цьому зобов'язаний сплатити банку додатково до плати за кредит пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від суми зазначеної простроченої заборгованості (суми кредиту та/або процентів по кредиту та/або комісій), розрахованої за кожен день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості, за методом "факт/360" передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України.

На виконання умов укладеного кредитного договору №0 від 21.06.2007 року, ПАТ "УкрСиббанк" надав Приватному підприємству "ТЕХНОЛЮКС" кредитні кошти, в розмірі 90 000,00 дол. США на строки, встановлені кредитним договором.

Крім того, 08.12.2011 між Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк" (продавець) та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (позивач - покупець) укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами (далі - договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами).

З урахуванням положень цього договору та відповідно до них, продавець цим погоджується продати (відступити) права вимоги за кредитами та передати їх покупцеві, а покупець цим погоджується придбати права вимоги за кредитами, прийняти їх та сплатити ціну купівлі (п. 2.1. (а) договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами).

Згідно п. 2.3. (а) договору права вимоги за кредитами переходять від продавця до покупця (далі - передача), та, з урахуванням інших зобов'язань продавця та покупця, викладених у цьому договорі, зобов'язання продавця передати права вимоги за кредитами покупцеві є виконаним з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання-передачі прав вимоги за кредитами у дату закриття.

19.12.2011 між ПАТ "УкрСиббанк" та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" підписано Акт приймання-передачі.

Відповідно до п. 3 Акту приймання-передачі від 19.12.2011 продавець передав (відступив) права вимоги за кредитами покупцю (зазначені в додатку І до договору та деталізовані в Додатку д до цього Акту), а покупець прийняв права вимоги за кредитами. Продавець та покупець визнають, що передача прав вимоги за кредитами набуває чинності безпосередньо з моменту підписання ними цього акту, як передбачено статтею 2.2 (Передача Прав вимоги за кредитами та закриття) Договору.

У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань ПП "Технолюкс" за Кредитним договором № 0 від 21.06.2007 року, розмір заборгованості за період з 07,05.2015 року по 07.05.2018 року перед АТ "Дельта Банк" становить 56284,70 дол. США, (що є еквівалентом за курсом НБУ станом на 07 травня 2018 року 1 480 598,41 грн.) та 53 822,60 грн., що складається з:

- суми заборгованості за строковими відсотками - 390,07 доларів США, (що є еквівалентом за курсом НБУ станом на 07 травня 2018 року 10 260,99 грн.);

- суми заборгованості за простроченими відсотками - 55 894,63 доларів США, (що є еквівалентом за курсом НБУ станом на 07 травня 2018 року 1 470 337, 42 грн.).

Окрім цього, на підставі постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 № 664 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.10.2015 прийнято рішення № 181 "Про початок здійснення процедури ліквідації АТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку", відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації АТ "Дельта Банк" та призначено уповноважену особу Фонду провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова Владислава Володимировича, строком на 2 роки з 05 жовтня 2015 року до 04 жовтня 2017 року включно.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20.02.2017 прийнято рішення № 619 "Про продовження строків здійснення процедури ліквідації АТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку", відповідно до якого вирішено продовжити строки здійснення процедури ліквідації АТ "Дельта Банк" та продовжити повноваження ліквідатора АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича строком на 2 роки по 04 жовтня 2019 року включно.

Позивач звертає увагу суду на те, що під час процедури ліквідації банків Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є спеціальним і пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Згідно до ст. 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку.

Відповідно до ст. 50 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня початку процедури ліквідації банку Фонд приступає до інвентаризації та оцінки майна банку з метою формування ліквідаційної маси банку. До ліквідаційної маси банку включаються будь-яке нерухоме та рухоме майно, кошти, майнові права та інші активи банку.

Згідно ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" фонд зобов'язаний забезпечити збереження активів та документації банку.

Таким чином, у зв'язку з неналежним виконанням умов Кредитного договору відповідачем позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за строковими відсотками - 390,07 дол. США, (що є еквівалентом за курсом НБУ станом на 07.05.2018 становить 10 260,99 грн.) та заборгованості за простроченими відсотками - 55 894,63, (що є еквівалентом за курсом НБУ станом на 07.05.2018 становить 1 470 337, 42 грн.). Разом з цим, позивач на підставі заборгованості нарахував відповідачу пеню за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 53822,60 грн.

Відповідач своїм правом на судовий захист не скористався, відзив на позов і доказів сплати заборгованості та пені суду не надав.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, про задоволення позову у повному обсязі з наступних підстав.

Як встановлено судом, укладений між сторонами договір за своїм змістом та правовою природою є кредитним договором, а тому права та обов'язки сторін, що виникають при одержанні та поверненні кредиту, регулюються умовами Договору та відповідними положеннями статей параграфів 1, 2 глави 71 підрозділу І розділу III Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ("Позика") глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 цієї глави і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

В силу положень статей 525 та 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами ст. 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На момент розгляду справи заборгованість за строковими відсотками складає 390,07 дол. США, що є еквівалентом за курсом НБУ станом на 07.05.2018 становить 10 260,99 грн. та заборгованість за простроченими відсотками 55 894,63, що є еквівалентом за курсом НБУ станом на 07.05.2018 становить 1 470 337, 42 грн., докази погашення яких в матеріалах справи відсутні, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Водночас, порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За вимогами статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді сплати неустойки. Договірна неустойка встановлюється за згодою сторін, тобто її розмір та умови застосування визначаються виключно на їх власний розсуд.

Відповідно до статті 549 названого Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

На підставі п. 7.1. Договору позивачем нараховано відповідачу до сплати пеню в розмірі 53 822,60 грн. (за період з 01.06.2017 - по 07.05.2018).

Перевіривши здійснені позивачем нарахування розміру пені, суд визнає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ч.1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 124, 129, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б; ) до Приватного підприємства "Технолюкс" (50056, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, мікрорайон Сонячний, буд. 8, приміщ. 2; ) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 21.06.2007 за період з 07.05.2015 по 07.05.2018 у розмірі 56 284,70 доларів США, що евівалентом за курсом НБУ станом на 07.05.2018 становить 1 480 598,41 та 53 822,60 грн., та скаладається з: 390,07 доларів США, (що є еквівалентом за курсом НБУ станом на 07.05.2018) та складає 10 260,99 грн. - заборгованості за строковими відсотками, 55 894,63 доларів США, (що є еквівалентом за курсом НБУ станом на 07.05.2018) та складає 1 470 337,42 грн. - заборгованості за простроченими відсотками, 53 822,60 грн. - пені за несвоєчасне повернення відсотків - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Приватного підприємства "Технолюкс" (50056, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, мікрорайон Сонячний, буд. 8, приміщ. 2; ) на користь

Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б; ) 390,07 доларів США, що є еквівалентом за курсом НБУ станом на 07.05.2018 та складає 10 260,99 грн. (десять тисяч двісті шістдесят грн. 99 коп.) - заборгованості за строковими відсотками, 55 894,63 доларів США, що є еквівалентом за курсом НБУ станом на 07.05.2018 та складає 1 470 337,42 грн. (один мільйон чотириста сімдесят тисяч триста тридцять сім грн. 42 коп.) - заборгованості за простроченими відсотками, 53 822,60 грн. (п'ятдесят три тисячі вісімсот двадцять дві грн. 60 коп.) - пені за несвоєчасне повернення відсотків, 23 016,32 грн. (двадцять три тисячі шістнадцять грн. 31 коп.) - витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Відповідно до п.17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 20.08.2018.

Суддя Н.Е. Петренко