ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" серпня 2018 р. Справа №921/1425/14-г/8

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Кордюк Г.Т.

суддів Якімець Г.Г.

Плотніцький Б.Д.

одержавши апеляційну скаргу за вих.№ 89 від 20.07.2018р. Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖУССО УКРАЇНА", м. Берегове

на ухвалу господарського суду Закарпатської області від 03.07.2018р.

у справі №907/336/18

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖУССО УКРАЇНА", м.Берегове

до відповідача: Компанії Майл Банк АКЦІЕНГЕЗЕЛЬШАФТ (MEINL BANK AG), Республіка Австрія

про: визнання недійсним іпотечного договору від 22.04.2015р.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 03.07.2018р. у справі № 907/336/18 (суддя Андрейчук Л.В.) зобов`язано позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЖУССО УКРАЇНА", в строк до 31.07.2018 року, внести на депозитний рахунок суду, грошову суму у розмірі 6000 (шість тисяч) євро, що еквівалентно до курсу гривні встановленого НБУ станом на день внесення коштів на рахунок, для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача на професійну правничу допомогу. Докази внесення на депозитний рахунок суду вказаних коштів подати суду до 31.07.2018 року.

З підстав, викладених в апеляційній скарзі, позивач оскаржив ухвалу місцевого господарського суду в частині забезпечення судових витрат.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 25.07.18 вказану апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖУССО УКРАЇНА" залишено без руху, як таку, що не відповідає вимогам статті 258 Господарського процесуального кодексу України, та зазначено про необхідність усунення апелянтом недоліків шляхом надання протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надати (надіслати) суду докази, що підтверджують дату отримання копії ухвали господарського суду Закарпатської області від 03.07.2018р. у справі № 907/336/18.

Як вбачається з поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, ухвала Львівського апеляційного господарського суду від 25.07.18 була вручена апелянту 31.07.18.

Відповідно до частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Беручи до уваги, що за станом на 13.08.18 недоліки апеляційної скарги не були усунуті, враховуючи строки нормативних пересилань поштових відправлень, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апелянт не усунув недоліки вказані в ухвалі Львівського апеляційного господарського суду, що є підставою для її повернення.

На адресу суду від відповідача надійшло заперечення проти відкриття апеляційного провадження б/н від 26.07.2018 (вих.№01-04/4459/18 від 26.07.2018), в якому останній стверджує, що позивач зловживає процесуальними правами, як учасник судового процесу, оскільки подає безпідставні позови, в яких зазначає неправдиву інформацію, несплачує судовий збір за подання своїх безпідставних позовів, не з'являється у судові засідання за своїми ж безпідставними позовами, подає апеляційну скаргу на ухвалу, яка не оскаржується окремо від рішення суду. Таким чином, відповідач просить з врахуванням вищезазначеного стягнути з ТзОВ «Джуссо Україна» в дохід державного бюджету 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 18 410, 00 грн. з підстав передбачених ч. 2 ст. 135 ГПК України.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 43 ГПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Стаття 135 ГПК України передбачає випадки стягнення в дохід бюджету штрафу з відповідної особи, а саме:

1) невиконання процесуальних обов'язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин;

4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк;

5) порушення заборон, встановлених частиною десятою статті 188 цього Кодексу.

Стаття 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

При здійсненні правосуддя суд має виходити з необхідності дотримання основних засад господарського судочинства, зазначених в статтях 2, 4 Господарського процесуального кодексу України стосовно забезпечення права сторін на розгляд справ у господарському суді після їх звернення до нього у встановленому порядку, гарантованому чинним законодавством та всебічно забезпечити дотримання справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Враховуючи вищевказані норми чинного законодавства та конституційне право позивача на подання апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає порушень в діях позивача, тому підстави для застосування штрафу відсутні.

Крім того, у зазначеному вище запереченні відповідач вказує, що відповідно до приписів ст. 255 ГПК України законодавцем перелічено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть оскаржуватися в апеляційному порядку окремо від рішення суду, однак вказана стаття не містить положення про можливість оскарження окремо від рішення суду ухвали суду про забезпечення судових витрат. При цьому за умовами п.4 ч. 5 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Тому, відповідач стверджує, що дана апеляційна скарга підлягає поверненню на підставі п.4 ч.5 ст. 260 ГПК України.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, додані до неї документи та заперечення проти відкриття апеляційного провадження, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, зокрема, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Статтею 255 Господарського процесуального кодексу України встановлено перелік ухвал суду першої інстанції які окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку. При цьому, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Разом з тим, як слідує з матеріалів справи оскаржувана ухвала в частині забезпечення судових витрат у справі, яка прийнята на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України не підпадає під частину 1 статті 255 ГПК України, тобто така ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Враховуючи вищевикладене та приписи Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції на підставі п. 4 ч. 5 ст. 260 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 258, 259, п.4 ч.5 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖУССО УКРАЇНА" на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 03.07.2018 року по справі №907/336/18 повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий-суддя Кордюк Г.Т.

Суддя Якімець Г.Г.

Суддя Плотніцький Б.Д.