УХВАЛА

16 серпня 2018 року

м. Київ

Справа № 905/1549/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Міщенка І.С. - головуючого, Берднік І.С., Чумака Ю.Я.,

перевіривши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком"

на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду у складі Стойка О.В. - головуючий, Зубченко І.В., Чернота Л.Ф. від 23 квітня 2018 року

за позовом фізичної особи-підприємця Стрекаловського Миколи Віталійовича

до товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком"

про стягнення основного боргу в сумі 150 287, 50 грн., інфляційних нарахувань в сумі 121 888, 48 грн., 3% річних у розмірі 10 956, 58 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" 11 травня 2018 року звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 23 квітня 2018 року у даній справі.

Перевіривши матеріали касаційної скарги на відповідність вимогам параграфу 1 глави 2 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) Суд зазначає таке.

За приписами пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) у касаційній скарзі повинно бути зазначено обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Таким чином процесуальний закон покладає на скаржника обов'язок зазначати про неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та/або порушення норм процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень, в чому саме полягає таке порушення або неправильне застосування і яким чином воно вплинуло на прийняття цих рішень.

Зміст поданої скарги по суті зводиться до висловлення незгоди з прийнятою ухвалою апеляційного господарського суду, а за формою являє собою набір не пов'язаних між собою логікою речень з цитуванням загальних норм національного та міжнародного законодавства, що звичайно ж Суд не може визнати належним виконанням вимог пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ).

Разом з цим, в порушення пункту 7 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) у касаційній скарзі товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" не зазначено дати отримання копії оскаржуваної ухвали апеляційного господарського суду, що також є порушенням вимог, які ставляться процесуальним законом до форми касаційної скарги.

Крім цього, відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" № 3674 - VI.

За приписами статті 4 Закону України № 3674 - VI (в редакції чинній на час звернення з даною касаційною скаргою) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день звернення з касаційною скаргою складає 1 762 грн.

До поданої касаційної скарги взагалі не додано доказів сплати судового збору або документів, що підтверджують підстави звільнення від такої сплати, що є порушенням наведених вище положень пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) і хоча скаржником, серед іншого, заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, Суд дане клопотання не розглядає, оскільки статтею 8 Закону № 3674 - VI визначено вичерпний перелік умов за яких суд може відстрочити сплату судового збору і ці умови на скаржника не поширюються, а тому і клопотати перед судом про відстрочення сплати судового збору він не може.

Наведені обставини могли би стати підставою для повернення касаційної скарги без розгляду в силу положень статті 292 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ), однак Суд вважає за необхідне повернути касаційну скаргу з інших підстав, підстав передбачених статтею 43 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ), а саме через те, що розцінює її подання зловживанням процесуальними правами і в обґрунтування своєї позиції зазначає таке.

За приписами частин 1, 2, 3 статті 43 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Так Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" 13 травня 2016 року звернулося до місцевого господарського суду із зустрічною позовною заявою до фізичної особи-підприємця Стрекаловського Миколи Віталійовича.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 15 травня 2016 року вказану зустрічну позовну заяву повернуто без розгляду через істотну кількість допущених при її поданні недоліків.

В подальшому товариство з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" оскаржило наведену вище ухвалу місцевого господарського суду від 15 травня 2016 року до апеляційного господарського суду.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 20 травня 2016 року апеляційну скаргу товариство з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" повернуто скаржникові без розгляду на підставі пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу чинній до 15 грудня 2017 року).

Не погодившись із ухвалою апеляційного господарського суду від 20 травня 2016 року, товариством з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" двічі надіслано касаційні скарги до Вищого господарського суду України, які ухвалами касаційного суду від 21 червня 2016 року та від 19 серпня 2016 року також повернуто без розгляду, оскільки скарги містили значну кількість недоліків і не виправлялися скаржником при повторному зверненні.

20 вересня 2016 року відповідач знову звернувся до Господарського суду Донецької області із зустрічним позовом у даній справі, однак ухвалою місцевого господарського суду від 21 вересня 2016 року і повторно подану зустрічну позовну заяву повернуто без розгляду, адже заявником допущено ті ж недоліки, що і при первинному зверненні.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 03 жовтня 2016 року апеляційну скаргу товариством з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" на ухвалу Господарського суду Донецької області від 21 вересня 2016 року повернуто скаржнику без розгляду на підставі пунктів 2, 3, 4 частини 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу чинній до 15 грудня 2017 року).

Далі товариство з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" сім разів зверталося до Вищого господарського суду України із касаційними скаргами на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 03 жовтня 2016 року, однак кожного разу касаційний суд повертав касаційні скарги без розгляду з тих чи інших підстав, а саме ухвалою від 07 листопада 2016 року касаційну скаргу повернуто на підставі пунктів 1, 3, 4 частини 1 статті 111-3 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу чинній до 15 грудня 2017 року), ухвалою від 09 грудня 2016 року - пунктів 1, 4 частини 1 статті 111-3 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу чинній до 15 грудня 2017 року), ухвалою від 01 лютого 2017 року - пунктів 1, 4 частини 1 статті 111-3 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу чинній до 15 грудня 2017 року), ухвалою від 28 березня 2017 року - пунктів 1, 3, 4 частини 1 статті 111-3 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу чинній до 15 грудня 2017 року), ухвалою від 29 травня 2017 року - пункту 4 частини 1 статті 111-3 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу чинній до 15 грудня 2017 року), ухвалою від 24 липня 2017 року - пунктів 1, 3, 4 частини 1 статті 111-3 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу чинній до 15 грудня 2017 року), ухвалою від 30 жовтня 2017 року - пунктів 4, 5 частини 1 статті 111-3 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу чинній до 15 грудня 2017 року).

Крім цього, вже Верховний Суд в ухвалі від 19 березня 2018 року, що приймалася за результатами перевірки матеріалів касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" на ухвалу Господарського суду Донецької області від 21 вересня 2016 року у даній справі, визнав безпідставні звернення скаржника з численними скаргами зловживанням процесуальними правами, спрямованим на свідоме невиправдане затягування судового процесу.

Тією ж ухвалою від 19 березня 2018 року Суд, за зловживання процесуальними правами, стягнув з товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" штраф у розмірі 17 620, 00 грн.

Оскаржуваною ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 23 квітня 2018 року товариству з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного (більше ніж на рік) строку на апеляційне оскарження та відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою (поданою з численними недоліками) на все ту ж ухвалу Господарського суду Донецької області від 21 вересня 2016 року.

Подання товариством з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" касаційної скарги на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 23 квітня 2018 року є прикладом систематичного зловживання процесуальними правами і полягає у їх недобросовісному використанні, яке можна кваліфікувати через критерій відсутності серйозного законного інтересу, тобто легітимного прагнення до отримання певних переваг, передбачених процесуальним законом.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Господарський процесуальний обов'язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб'єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі Мусієнко проти України, no. 26976/06, від 20.01.2011).

За приписами частини 2 статті 135 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов'язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд, з урахуванням конкретних обставин, стягує в дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від п'яти до п'ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про застосування до товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком", за систематичне зловживання процесуальними правами, заходу процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 52 860, 00 грн.

За таких обставин, керуючись статтями 43, 131, 135, 234, 314 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ), Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 23 квітня 2018 року у справі № 905/1549/16 разом з доданими матеріалами повернути скаржникові.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" (87525, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Бахчиванджи, 2, ) в дохід державного бюджету (стягувач - Державна судова адміністрація України, 01021, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) штраф у розмірі 52 860, 00 грн. (п'ятдесят дві тисячі вісімсот шістдесят гривень).

3. Ухвала може бути пред'явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її прийняття.

Ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили з моменту її підписання, не може бути оскаржена та підлягає негайному виконанню.

Головуючий Міщенко І.С.

Судді Берднік І.С.

Чумак Ю.Я.