ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.08.2018 Справа № 905/923/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Г.Є. Курило

при секретарі судового засідання Варвянській А.А.

розглянувши матеріали справи

за позовом: Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ

до відповідача ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку Замок-4, м. Донецьк

про стягнення боргу у розмірі 73403,64грн., пені у розмірі 17154,98грн., 3% річних у розмірі 6676,00грн., інфляційних витрат у розмірі 60177,58грн.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю

від відповідача: не зявився

Суть спору: Позивач, Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку Замок-4, м. Донецьк про стягнення боргу у розмірі 73403,64грн., пені у розмірі 17154,98грн., 3% річних у розмірі 6676,00грн., інфляційних витрат у розмірі 60177,58грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем договору купівлі-продажу природного газу №956/14-ТЕ-7 від 21.01.2013, що стало підставою для нарахування інфляційних збитків, 3% річних та пені.

Ухвалою суду від 21.05.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/923/18; справу №905/923/18 вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою від 19.06.2018 суд продовжив підготовче провадження на 30 днів.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 07.08.2018 суд дійшов висновку закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 21.08.2018.

Позивач був присутній у судових засіданнях, підтримав позовні вимоги. Відповідач в судові засіданні не з'явився, відзив у встановлений судом строк не надав, будь-яких пояснень по суті спору не представив, про дату, місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений, виходячи з наступного:

За змістом наявного у матеріалах справи безкоштовного Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача є м. Донецьк.

У відповідності до листа УДППЗ Укрпошта відділення поштового звязку призупинили приймання та пересилання поштових відправлень на адресу населених пунктів Донецької та Луганської областей, у т.ч. м. Донецьк, у звязку з чим ухвали по справі були розміщені на сторінці господарського суду Донецької області офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет, відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.12.2014 № 01-06/2052/14, про що свідчать відповідні копії витягів з сайту.

Таким чином, господарським судом було вжито всіх можливих та залежних від суду заходів для повідомлення відповідача про наявність справи та судових засідань. Згідно ч.ч.1, 3 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Згідно ст.165 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив наступне.

21.01.2013 між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (позивач, Продавець) та ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку «Замок-4» (відповідач, Покупець) був укладений договір на купівлі-продажу природного газу №956/14-ТЕ-7, за приписами п. 1.1. якого Продавець зобовязується передати у власність покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» за кодом згідно УКТ ЗЕД НОМЕР_1, а Покупець зобовязується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору.

Згідно з п. 1.2. договору в редакції Додаткової угоди №1 від 29.04.2014 до цього договору газ, що продається за цим договором використовується Покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням.

За правилами п. 2.1. договору продавець передає покупцеві з 01.01.2014 по 31.12.2014 газ обсягом до 183,0тис.куб.м, у тому числі по місяцях кварталів (тис. куб. м): січень 32,0; лютий 32,0; березень 28,0; квітень 12,0; травень 4,0; червень 3,0; липень 3,0; серпень 3,0; вересень 4,0; жовтень 12,0; листопад 22,0; грудень 28,0.

Обсяги газу, що планується передати за договором можуть змінюватися сторонами протягом місяця продажу у установленому порядку (п.2.1.1. договору).

За змістом п. 5.2. договору ціна за 1000 куб. м природного газу становить 1091,00грн., з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість. До сплати за 1000куб.м. природного газу 1091,00грн., крім того ПДВ 20%-218,20грн, всього з ПДВ 1309,20грн.

Згідно з п.п. 3.3, 3.4. договору приймання-передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, Покупець зобовязується надати Продавцеві підписані та скріплені печатками Покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобовязується повернути Покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженими представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Згідно з п. 6.1. договору, оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

У п. 6.3 договору, сторони обумовили необхідність зазначення у платіжних дорученнях Покупцем номеру договору, дату його підписання та призначення платежу без зазначення періоду, за який здійснюється оплата. За наявності заборгованості у Покупця за цим договором Продавець має право зарахувати кошти, що надійшли від Покупця, як погашення заборгованості за газ, встановлений в минулі періоди по цьому договору, в порядку календарної черговості виникнення заборгованості.

Відповідно до п. 11.1. договору останній набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01.01.2014 року і діє в частині реалізації газу до 31.12.2014, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення. Отже, як вбачається з матеріалів справи, у період, за який виник спір, сторони перебували у договірних відносинах.

На підставі вищезазначеного договору позивачем та відповідачем були підписані акти приймання-передачі природного газу (з урахуванням послуги на транспортування) б/н від 31.01.2014 у січні 2014 року на суму 36640,58грн (27,987тис. куб. м), б/н від 28.02.2014 у лютому 2014 року на суму 33731,54грн (25,765тис. куб. м), б/н від 31.03.2014 у березні 2014 року на суму 20886,98грн (15,954тис. куб. м), б/н від 30.04.2014 у квітні 2014 року на суму 11181,87грн (8,541тис. куб. м), б/н від 31.05.2014 у травні 2014 року на суму 3303,12грн (2,523тис. куб. м), б/н від 30.06.2014 у червні 2014 року на суму 2394,52грн (1,829тис. куб. м), б/н від 30.11.2014 у листопаді 2014 року на суму 19469,12грн (14,871тис. куб. м), б/н від 31.12.2014 у грудні 2014 року на суму 33076,95грн (25,265тис. куб. м).

Таким чином, позивачем поставлено, а відповідачем отримано природний газ з січня 2014 року по червень 2014 року, з листопада 2014 року по грудень 2014 року у загальному обсязі 122,735тис.куб.м на суму 160684,68грн.

Доказів наявності заперечень щодо кількості поставленого природного газу, а також порядку поставки та інших зауважень суду не представлено.

Одночасно, як стверджує позивач, на виконання умов договору купівлі-продажу природного газу №956/14-ТЕ-7 від 21.01.2014, у липні 2014 року та жовтні 2014 року Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" здійснено постачання ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку Замок-4 природного газу в обсязі 6,944тис. куб.м.

На підтвердження поставки газу у липні 2014 року та жовтні 2014 року у зазначеному обсязі позивачем надано: витяги з реєстрів обсягів реалізації природного газу з ресурсів НАК Нафтогаз України через НАК Нафтогаз України через газорозподільні мережі ПАТ «Донецькміськгаз», договір на розподіл природного газу №14-121-ТН від 30.01.2014.

Договір на розподіл природного газу №14-121-ТН від 30.01.2014 укладено між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації Донецькміськгаз, як газорозподільним підприємством, та Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, як замовником.

Предметом договору №14-121-ТН від 30.01.2014 є надання газорозподільним підприємством у 2014-2015 замовнику послугу з транспортування природного газу газорозподільними мережами до межі балансової належності обєктів замовника або його споживачів, відповідно до актів розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін (п.2.1 договору у редакції додаткової угоди №4 від 03.12.2014р. до нього).

Як зазначалось вище, матеріали справи містять реєстр обсягів реалізації природного газу з ресурсів Національної акціонерної компанії Нафтогаз України через газорозподільні мережі ПАТ Донецькміськгаз за липень 2014р. та жовтень 2014р., що підписаний і скріплений печатками з боку позивача та Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Донецькміськгаз.

Згідно даного реєстру відповідачу фактично протранспортовано у липні 2014р., жовтні 2014р. 6,944тис.куб.м. газу.

Дослідив представлені суду документи, судом встановлено що позивачем доведений факт приймання-передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у липні 2014р., жовтні 2014р. 6,944тис.куб.м. газу у наведеному обсязі.

Застосувавши ціну (граничний рівень цін) на газ і тарифи його транспортування встановлені НКРЕ, у липні 2014 року та у жовтні 2014 року, позивачем визначено вартість поставленого газу у липні 2014 року 1992,60грн., жовтні 2014 року 7098,48грн.

Доказів, що спростовують приведене суду не надано, з матеріалів справи не вбачається.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про те, що матеріалами справи підтверджено поставку відповідачу природного газу у січні липні 2014 року, у жовтні грудні 2014 року на загальну суму 9091,08грн.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України зобовязання виникають, зокрема, з договору.

Згідно із ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За правилами ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За змістом п.6.1 договору №956/14-ТЕ-7 від 21.01.2013 остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця наступного за місяцем поставки газу.

Як зазначає позивач, відповідач встановлений договором обовязок по оплаті отриманого товару у повному обсязі та у передбачений договором строк не виконав, внаслідок чого Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» заявлено вимоги, зокрема, про стягнення основного боргу у розмірі 73403,64грн.

Як свідчать матеріали справи, відповідач перерахувало на користь позивача грошові кошти в рахунок погашення заборгованості за поставками січня грудня 2014 року за договором 956/14-ТЕ-7 від 21.01.2013 (відомості, які містяться у довідці Операції з 01.01.2014 по 31.10.2017р. позивача) лише частково та з порушенням встановлених договором строків.

До матеріалів справи не надані докази зміни строку оплати.

Таким чином, приймаючи до уваги, що позивач зобовязання за договором виконав належним чином, враховуючи, що відповідачем порушені взяті на себе за договором обовязки в частині строку їх виконання та у повному обсязі, суд дійшов висновку, що вимоги Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку Замок-4, м. Донецьк про стягнення боргу у розмірі 73403,64грн. є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 17154,98грн. за період з 17.02.2014 по 14.07.2015, 3% річних у розмірі 6676,00грн. за період з 17.02.2014 по 14.11.2017, інфляційних витрат у розмірі 60177,58грн. за період з травня 2014р. по жовтень 2017р., суд зазначає наступне.

За змістом ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ст.611 зазначеного нормативно-правового акту у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

В силу норм ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст. 551 Цивільного кодексу України).

Частинами 2, 3 ст.549 Цивільного кодексу України передбачено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до п.7.2 договору, у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1 договору Продавець зобовязується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Одночасно, за приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок пені, 3% річних, інфляційних витрат суд вважає, що розрахунок здійснений арифметично вірно, та позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 17154,98грн., 3% річних у розмірі 6676,00грн., інфляційних витрат у розмірі 60177,58грн. підлягають задоволенню.

Судовий збір, у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягає віднесенню на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 165, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м.Київ до відповідача, ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку Замок-4, м. Донецьк про стягнення боргу у розмірі 73403,64грн., пені у розмірі 17154,98грн., 3% річних у розмірі 6676,00грн., інфляційних витрат у розмірі 60177,58грн., задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку Замок-4 (83114, Донецька обл., м.Донецьк, вул. Рози Люксембург, 84, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, буд.6, ) борг у розмірі 73403,64грн., пеню у розмірі 17154,98грн., 3% річних у розмірі 6676,00грн., інфляційні витрати у розмірі 60177,58грн., а також судовий збір в сумі 2361,18грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Позивач (стягувач) Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, буд.6, ).

Відповідач (боржник) ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку Замок-4 (83114, Донецька обл., м.Донецьк, вул. Рози Люксембург, 84, ).

У судовому засіданні 21.08.2018 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення. Повний текст рішення складено та підписано 23.08.2018.

Суддя Г.Є. Курило