ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.08.2018 Справа № 905/1016/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.

при секретарі судового засідання Хадієвій М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом: Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України (Код , адреса: 01001, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-Г) в особі філії Донецького обласного управління Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України (Код , адреса: 84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Сіверська (ОСОБА_1), буд. 54),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ДОНУКРТОРГ (Код , адреса: 87516, Донецька область, м. Маріуполь, проспект Перемоги, буд. 36/23),

про: стягнення 44 897,21 грн., -

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився, -

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство Державний ощадний банк України в особі філії Донецького обласного управління Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ДОНУКРТОРГ заборгованості за договором на інкасацію готівкових коштів №35-13/640 від 21.01.2013 в розмірі 44897,21 грн. (сорок чотири тисячі вісімсот девяносто сім гривень 21 коп.), яка складається з: 13605,00грн. (тринадцяти тисяч шестиста пяти гривень 00 коп.) основного боргу, 13316,93грн. (тринадцяти тисяч трьохсот шістнадцяти гривень 93 коп.) інфляційних втрат, 1371,91 грн. (однієї тисячі трьохсот семидесяти однієї гривні 91 коп.) - 3% річних від прострочених сум заборгованості, 16603,37 грн. (шістнадцяти тисяч шестиста трьох гривень 37 коп.) - пені.

Позов мотивовано порушенням умов договору №35-13/640 на інкасацію готівкових коштів від 21.01.2013, внаслідок чого утворилась стягувана заборгованість та виникли підстави для нарахування 3% річних, інфляційних втрат та пені.

Правовими підставами позову визначено ст.ст.175, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 530, 611, 612, 625, 629 Цивільного кодексу України.

На підтвердження позовних вимог надано: договір №35-13/640 на інкасацію готівкових коштів від 21.01.2013 з додатками; претензію №104.15-12/1/671/4228 від 31.05.2017 та докази її направлення відповідачу; розрахунки позовних вимог; банківські виписки; витяги з ЄДРПОУ стосовно статусу та місцезнаходження позивача та відповідача.

Ухвалою суду від 04.06.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1016/18; визначено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 27.06.2018; визначено сторонам строк для вчинення дій процесуального характеру (надання відзиву, відповіді на відзив, доказів та ін.); явка представників сторін у судове засідання визнана не обов'язковою.

Ухвалою суду від 27.06.2018 підготовче засідання відкладено на 30.07.2018; визначено сторонам новий строк для вчинення дій процесуального характеру (надання відзиву, відповіді на відзив, доказів та ін.); явка представників сторін у судове засідання визнана не обов'язковою.

Ухвалою від 30.07.2018 закрито підготовче провадження у справі №905/1016/18; призначено розгляд справи по суті на 14.08.2018; явка представників сторін у судове засідання визнана не обовязковою.

В судове засідання, що відбулось 14.08.2018 позивач та відповідач своїх представників не направили, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

21.01.2013 між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі - Банк, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю ДОНУКРТОРГ (далі - замовник) укладено договір №35-13/640 на інкасацію готівкових коштів від 21.01.2013.

Відповідно до пп.1.1, 1.2 договору виконавець зобовязався власними силами і засобами здійснювати збирання в погоджені дні та години та доставку в касу виконавця готівкових коштів (грошової виручки) замовника для послідуючого переліку і зарахування на його рахунок, а замовник своєчасно оплачувати надані послуги в розмірах і в строки, передбачені цим договором.

Згідно п. 4.1 договору тариф за надані виконавцем послуги замовнику встановлюється в розмірі згідно з додатком №3 та додатком №4 за кожний заїзд на обєкт інкасації.

За умовами п. 4.2 договору оплата на надані виконавцем послуги в розмірах, передбачених п. 4.1 договору, проводиться замовником один раз на місяць (з 1 числа місяця по останній день місяця) протягом 10 банківських днів з моменту отримання замовником від виконавця рахунку з вимогою сплатити вартість послуг за період, впродовж якого послуги були надані та підлягають оплаті.

Відповідно до п. 5.4 договору у разі невиконання або несвоєчасного виконання грошових зобовязань, передбачених розділом 4 цього договору, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого грошового зобовязання за кожний день прострочення.

Договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками і діє до 31.12.2013. Дія договору автоматично продовжується на кожний наступний календарний рік і на тих самих умовах, якщо одна зі сторін не попередить у письмовій формі іншу сторону про припинення його дії не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку цього договору (пп. 8.1, 8.2 договору).

У додатках до договору сторони визначили графіки заїздів інкасаторів та перелік обєктів замовника та їх адреси.

Матеріали справи свідчать, що Банк виконував свої зобовязання за договором, надавав послуги з інкасації, у тому числі: у м. Донецьк за період з травня 2014 по листопад 2014 року на суму 10745,00 грн., у м. Макіївка за період з грудня до листопада 2014 року на суму 1920,00 грн., у м. Харцизьк протягом листопада 2014 року на суму 240,00 грн., в м. Єнакієве за період з червня 2014 до жовтня 2014 року на суму 700,00 грн. Такі обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи відповідними виписками по рахункам виконавця.

10.07.2017 позивач направив на адресу відповідача претензію №104.15-12/1/671/4228 від 31.05.2017 про сплату заборгованості в розмірі 13605,00грн., однак вказане поштове відправлення було повернуто відправнику з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Предметом розгляду у цій справи є стягнення з відповідача заборгованості за договором №35-13/640 на інкасацію готівкових коштів від 21.01.2013 у розмірі 13605,00 грн., інфляційних втрат у розмірі 13316,93грн., 3% річних у розмірі 1371,91 грн., пені у розмірі 16603,37 грн.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у сукупності (ст.86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 67, ч. 4 ст. 179 ГК України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За своєю правовою природою договір №35-13/640 на інкасацію готівкових коштів від 21.01.2013, є договором про надання послуг і підпадає під правове регулювання глави 63 Цивільного кодексу України.

Як встановлено ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Статтею 903 Цивільного кодексу України передбачений обовязок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, встановленими в договорі.

Отже, в контексті зазначених норм укладені між позивачем та відповідачем договір №35-13/640 на інкасацію готівкових коштів від 21.01.2013 є належною підставою для виникнення у останнього грошових зобовязань, визначених його умовами.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обовязковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України та ст.599 Цивільного кодексу України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Дослідивши надані позивачем докази, судом встановлено, що позивачем були надані послуги з інкасації грошових коштів протягом 2014 року у розмірі 13605,00грн., що підтверджується відповідними банківськими виписками.

Відповідач свої обовязки з оплати наданих послуг не виконав.

Таке невиконання грошових зобов'язань кваліфікується судом як їх порушення у розумінні ст. 610 Цивільного кодексу України, а сам відповідач вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов'язання у розумінні ч. 1 ст. 612 цього Кодексу.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник у разі прострочення виконання грошового зобов'язання має на вимогу кредитора сплатити заборгованість.

Таким чином, відповідач не мав жодних правових підстав для ухилення від виконання обов'язків з оплати наданих послуг, оскільки зі змісту наявних документів вбачається, що вони були отримані останнім.

Відповідачем доводів позивача в порядку, встановленому законодавством, не спростовано, доказів оплати наданих послуг повністю чи частково суду не надано.

Суд зазначає, що факт відсутності підписаних актів наданих послуг зі сторони відповідача не звільняє його від обов'язку з оплати отриманих ним послуг з огляду на наявність доказів фактичного надання таких послуг та погодженого у договорі строку їх оплати.

З урахуванням наведених вище висновків суду та положень діючого законодавства, позовні вимоги про стягнення суми основного боргу підлягають задоволенню у повному обсязі, у розмірі 13605,00грн.

У звязку з тим, що відповідачем порушені строки виконання грошового зобовязання, позивачем заявлено до стягнення пеню у розмірі 16603,37 грн., інфляційні втрати у розмірі 13316,93грн., 3% річних у розмірі 1371,91 грн.

Факт прострочення виконання грошового обов'язку з оплати вартості товару підтверджений матеріалами справи та відповідачем не спростований.

За приписами статей 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями в розумінні цього кодексу є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення їм прав здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою (штрафом, пенею).

За містом ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

За умовами п. 5.4 договору у разі невиконання або несвоєчасного виконання грошових зобовязань, передбачених розділом 4 цього договору, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого грошового зобовязання за кожний день прострочення.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем предявлено до стягнення пеню у сумі 16603,37 грн., 3% річних у розмірі 1371,91 грн., інфляційні втрати у розмірі 13316,93грн. за період з 01.08.2014 по 15.01.2018 за кожним зобовязанням окремо.

Перевіривши арифметичний розрахунок предявлених до стягнення сум пені, 3% річних та інфляційних нарахувань, правові підстави, період та порядок їх нарахування, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог в цій частині та стягнення з відповідача 2164,39грн. пені, 1371,91 грн. 3% річних та 13316,93грн. інфляційних відповідно.

Часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення пені обумовлено тим, що позивачем помилково нарахована пеня за період, який становить три роки, оскільки за приписами ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Оскільки позовні вимоги задовольняються судом частково, тому судові витрати у справі покладаються у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73-86, 91, 123, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України, м. Київ в особі філії Донецького обласного управління Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України, м. Краматорськ, Донецька область, до Товариства з обмеженою відповідальністю ДОНУКРТОРГ, м. Маріуполь, Донецька область, про стягнення 44897,21 грн., задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ДОНУКРТОРГ (Код , адреса: 87516, Донецька область, м. Маріуполь, проспект Перемоги, буд. 36/23) на користь Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України (Код , адреса: 01001, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-Г) в особі філії Донецького обласного управління Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України (Код , адреса: 84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Сіверська (ОСОБА_1), буд. 54) основний борг у розмірі 13605,00грн., пеню у розмірі 2164,39грн., 3% річних у розмірі 1371,91грн., інфляційні втрати у розмірі 13316,93грн., судовий збір у розмірі 1195,34грн.

В решті вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня підписання повного тексту у порядку, передбаченому Розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 14.08.2018 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 15.08.2018.

Суддя Н.В. Величко