РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.08.2018Справа № 910/6199/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., при секретарі судового засідання Астаповій Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ксифос" про стягнення 760 000,00 грн., за участю представників позивача - Кисельова А.В., довіреність №37 від 14.06.2018 року, відповідача - Постоя М.В., довіреність №б/н від 18.10.2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року до господарського суду міста Києва звернувся позивач з позовом до відповідача про стягнення 760 000,00 грн. заборгованості з орендної плати за договором №2/2016 оренди (найму) нерухомого майна від 01.09.2016 року на підставі ст. ст. 11, 509, 525, 526, 599, 610, 611, 612, 626, 628, 629, 759, 762, 763, 765 ЦК України та ст. ст. 193, 286 ГК України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.05.2018 року відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 13.06.2018 року.

21.06.2018 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, у якому він, з посилання на ст. 762 ЦК України та ст. 286 ГК України вказує на те, що відповідач фактично припинив використовувати частину переданої за договором площі орендованого приміщення, повернувши її позивачеві, а тому розмір орендної плати має бути зменшений відповідно до площі фактично взятого в оренду приміщення, у зв'язку із чим відповідач просить суд задовольнити позов часткоко - у розмірі 681 290,33 грн. та в задоволенні решти вимог - відмовити.

10.07.2018 року позивачем через канцелярію суду надано письмові пояснення.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.07.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 01.08.2018 року.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.09.2016 року між Публічним акціонерним товариством "Діамантбанк" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ксифос" (орендар) укладено договір №2/2016 оренди (найму) нерухомого майна (далі - договір), відповідно до умов якого (п. 1.1 договору) орендодавець передає, а орендар приймає у платне строкове користування (в оренду) нерухоме майно-нежитловий будинок (літ.А) загальною площею 10 806,50 кв.м за адресою: м. Київ, вул. Скляренка Семена, буд.4 (надалі - об'єкт оренди).

Пунктом 3.1. договору сторони передбачили, що розмір орендної плати за один повний календарний місяць оренди становить 100 000,00 грн. (сто тисяч гривень 00 коп.), у тому числі ПДВ.

Згідно п. 3.4. договору орендна плата вноситься орендарем щомісячно на підставі рахунку, який встановлюється орендодавцем орендарю у період з двадцятого по двадцять п'яте число місяця, за користування орендованою площею в якому вноситься орендна плата, з чого вбачається, що орендар повинен сплачувати орендну плату за обсяг орендованої площі, що фактично ним використовується, та не може сплачувати орендну плату за обсяг орендованої площі, яку не може використовувати із причин, що від орендаря не залежать.

Відповідно до п. 8.1. договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання та припиняє свою дію 31.10.2016 року.

Пунктом 8.3. договору визначено, що орендодавець та орендар можуть відмовитися від цього договору в будь-який час, письмово попередивши про це іншу сторону за 10 (десять) календарних днів. У цьому разі договір припиняється зі спливом вказаного строку.

27.10.2016 року між Публічним акціонерним товариством "Діамантбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ксифос" було укладено додаткову угоду №2 до договору оренди (надалі - додаткова угода).

Відповідно до п 1. додаткової угоди сторони погодили внести зміни до п. 3.1. договору, виклавши його в наступній редакції: « 3.1. щомісячна орендна плата за один повний календарний місяць була встановлена у розмірі 200 000 грн. (двісті тисяч гривень 00 копійок), у т.ч. ПДВ.»

Також пунктом 2. додаткової угоди сторони погодили внести зміни до п. 8.1. договору, виклавши його в наступній редакції: «цей договір набуває чинності з моменту його підписання та передання орендарю орендованої площі та припиняє свою дію 31.10.2017 року.»

Як вбачається з акту прийому-передачі нерухомого майна в оренду від 01.09.2016 року, копія якого міститься в матеріалах справи, об'єкт оренди загальною площею 10 806,50 кв. м. був переданий позивачем відповідачеві.

Згідно акту прийому-передачі (повернення) нежитлового приміщення з оренди від 03.07.2017 року, за згодою сторін, відповідачем було повернуто з оренди позивачеві частину площі у розмірі 982,4 кв.м.

Поясненнями позивача, частково відповідача, актом прийому-передачі об'єкта оренди від 01.09.2016 року, розрахунком заборгованості за орендну плату, підтверджується наявність заборгованості орендаря (відповідача) за період з липня 2017 року по жовтень 2017 року по орендній платі перед орендодавцем (позивачем) у розмірі 760 000,00 грн.

Доказів оплати зазначеної заборгованості відповідачем суду не надано.

Судом було надано належну оцінку відзиву відповідача на позовну заяву, проте доводи відповідача, що оскільки відповідачем фактично припинено використання частини переданої за договором площі орендованого приміщення, тому розмір орендної плати має бути зменшений відповідно до площі фактично взятого в оренду приміщення є безпідставними з огляду на те, що в договорі оренди сторони не погодили можливості зменшення орендної плати у випадку фактичного припинення використання частини переданої за договором площі орендованого приміщення, окрім того, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження укладення додаткових угод чи внесення змін до договору оренди в частині зменшення розміру орендної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо і не встановлено договором або законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, тому позовні вимоги про стягнення 760 000,00 грн. основного боргу з орендної плати за договором №2/2016 оренди (найму) нерухомого майна від 01.09.2016 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ксифос" (04073, м. Київ, вул. Скляренка, 4-А, код 40735560) на користь Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк" (04070, м. Київ, Контрактова площа, 10-А, код 23362711) 760 000 (сімсот шістдесят тисяч) грн. 00 коп. основного боргу з орендної плати та 11 400 (одинадцять тисяч чотириста) грн. 00 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 10.08.2018р.

Суддя С.О. Чебикіна