РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.08.2018Справа № 910/6913/18

Господарський суд міста Києва, в складі судді Баранова Д.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" (04053, м. Київ, вул. Обсерваторна, будинок 17, літ. А; ідентифікаційний код 21626809)

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" (03049, м. Київ, пр.-т. Повітрофлотський, будинок 25; ідентифікаційний код 23510137)

про стягнення 98 000, 00 грн.

без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Приватне акціонерне товариство "Акціонерна страхова компанія "Омега" з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" про стягнення 98 000, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що Приватним акціонерним товариством "Акціонерна страхова компанія "Омега" було виконано свої зобов'язання перед страхувальником за договором № 101-07-1875-10 від 26.12.2017 та сплачено суму страхового відшкодування, у зв'язку з чим до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" перейшло право вимоги до особи, відповідальної за збитки, а отже й виникла необхідність звернення до суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.06.2018 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження.

02.07.2018 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.

Так, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до ч. 5, 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи

Розглянувши подані до суду матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

26.12.2017 між Приватним акціонерним товариством "Акціонерна страхова компанія "Омега" та ОСОБА_1 укладено договір страхування наземного транспортного засобу № 101-07-1875-10, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Skoda, державний номер НОМЕР_1.

Строк дії договору встановлено з 28.12.2017 року по 27.12.2018 року.

06.01.2018 по вул. Лебединській та вул. Герасима Кондратьєва в м. Суми сталася дорожньо-транспортна пригода за участю наступних транспортних засобів: Skoda, державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та ВАЗ, державний номер НОМЕР_2, від керуванням ОСОБА_3, цивільно-правова відповідальність якого застрахована у Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Провідна".

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль Skoda, державний номер НОМЕР_1, цивільно-правова відповідальність якого застрахована у Приватному акціонерному товаристві "Акціонерна страхова компанія "Омега".

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 18.01.2018, ОСОБА_3 визнано винним визнано винним у вчиненні вищевказаної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Страхувальник повідомив страховика про настання страхового випадку та 10.01.2018 подав заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу № 101-07-1875-10 та додатковий договір № 01/7580 від 04.01.2018 до даного договору , в якій було зазначено, що суму страхового відшкодування необхідно перерахувати на картковий рахунок ОСОБА_4

Відповідно до наявної в матеріалах справи ремонтної калькуляції № 7-15098 від 15.01.2018, надану Товариством з обмеженою відповідальністю "Фаворит" вартість відновлювального ремонту становить 429 629, 07 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на підставі ремонтної калькуляції № 7-15098 від 15.01.2018 та страхового акту № 11095-Т від 21.03.2018 сплатив страхове відшкодування в розмірі 98 000,00 грн. шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок № НОМЕР_5, відкритий в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 305299, із зазначенням призначення платежу: "Страхове відшкод. для зарахування на к/р НОМЕР_6 ОСОБА_4 ІПН НОМЕР_3 (101-07-1875-10) зг.акту 11095-Т від 21.03.18 авто Skoda Superb. Без ПДВ ".

Судом також встановлено, що роботи, зазначені в ремонтній калькуляції № 7-15098 від 15.01.2018 знаходяться у причинно-наслідковому зв'язку з тими пошкодженнями автомобіля Skoda, державний номер НОМЕР_1, які зазначені в протоколі огляду колісного транспортного засобу № 2462 від 23.01.2018

Суд зазначає, що проведення оцінки завданої шкоди суб'єктом оціночної діяльності є необхідним лише у випадку наявності підстав для вирахування коефіцієнту фізичного зносу у випадках і порядку, передбаченому Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092; зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395).

Відповідно до пункту 7.38 вказаної Методики значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ.

Згідно з п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 142/5/2092, строк експлуатації - період часу від дати виготовлення КТЗ до дати його оцінки.

Зі свідоцтва про реєстрацію пошкодженого автомобіля Skoda, державний номер НОМЕР_1, вбачається, що рік випуску автомобіля - 2017, а отже на момент дорожньо-транспортної пригоди строк його експлуатації не перевищував строк, встановленого у п. 7.38 Методики.

Із поданого відповідачем відзиву вбачається, що останній заперечує щодо задоволення позовних вимог у зв'язку з тим, що ним 10.04.2015 за полісом № АМ/0066179, за яким застраховано цивільно-правову відповідальність транспортного засобу ВАЗ 211040, державний номер НОМЕР_2, було виплачено страхове відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу Skoda, державний номер НОМЕР_1 у розмірі 100 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 0016881 від 10.04.2018.

Відповідач також зазначає про те, що від належним чином виконав своє зобов'язання перед первісним кредитором у зв'язку з тим, що боржник на час виконання свого зобов'язання не був повідомлений про зміну первісного кредитора на нового кредитора.

Датою повідомлення про зміну первісного кредитора на нового кредитора, тобто з ОСОБА_5 на позивача, відповідач зазначає 11.05.2018 - дата коли було отриману позовну заяву.

Так, норма ч. 1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", яка передбачає відшкодування страховиком саме оціненої шкоди, не встановлює імперативного обов'язку щодо проведення такої оцінки саме суб'єктом оціночної діяльності відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", а отже така оцінка може бути здійснена на підставі рахунку СТО чи акту виконаних робіт.

За приписами ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно зі ст. 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов'язанні.

Таким чином, до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність винуватця- ВАЗ, державний номер НОМЕР_2, була застрахована відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Провідна" згідно полісу АМ/0066179, ліміт за шкоду майну 100 000,00 грн., франшиза 0 грн.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відтак, вина ОСОБА_3, встановлена у судовому порядку та підтверджується Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 18.01.2018

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Таким чином, Приватне акціонерне товариство "Страхова Компанія "Провідна" є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля марки Skoda, державний номер НОМЕР_1, відповідно до положень Закону України "Про страхування" в межах, передбачених полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/0066179, а до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна Страхова компанія "Омега" як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспортну перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до Приватне акціонерне товариство ""Страхова Компанія "Провідна", як особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Системний аналіз положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" дає підстави для висновку, що у момент укладення договору обов'язкового страхування страховик приймає на себе зобов'язання відповідати перед невизначеним і невідомим заздалегідь колом осіб за майнову шкоду, завдану цим особам страхувальником відповідальності, тобто приймає на себе фінансові ризики виплати відшкодування завданої страхувальником іншій особі майнової шкоди.

Виплата страхового відшкодування за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (порядок, умови, розмір, тощо) регулюється положеннями Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та умовами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності - полісом.

Отже, відносини щодо виплати страхового відшкодування за договором обов'язкового страхування (полісом) між страховиком (позивачем), який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування та у зв'язку з цим набув прав кредитора за договором обов'язкового страхування (відбулась заміна кредитора у зобов'язанні), та страховиком за договором обов'язкового страхування (відповідачем) так само регулюються положеннями Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та умовами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності - полісом.

Заміна кредитора у зобов'язанні жодним чином не може впливати на зміст зобов'язання - права і обов'язки сторін, які виникають у правовідносинах з виплати страхового відшкодування за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, в тому числі на порядок та умови здійснення страховиком цивільно-правової відповідальності страхового відшкодування.

При цьому, суд зазначає, що до нового кредитора перейшли права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав (відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України).

З огляду на викладене вище, позивач належним чином виконав свій обов'язок за договором добровільного страхування наземного транспорту № 101-07-1875-10, щодо відшкодування шкоди потерпілій особі (первісному кредитору; ОСОБА_1.), заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини транспортного засобу, цивільно правова-відповідальність якого застрахована у відповідача та набув право зворотньої вимоги до останнього.

Щодо заперечень відповідача проти позову в частині відсутності в нього обов'язку здійснювати заявлену виплату позивачу, оскільки ним вже було виплачено суму страхового відшкодування потерпілому (первісному кредитору) напряму, суд зазначає наступне.

Позивачем було виплачено суму страхового відшкодування потерпілій особі в розмірі 98 000,00 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 728 від 13.04.2018.

Суд вказує, що згідно страхового акту ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" № від 22.01.2018 у відповідача ліміт виплати страхової суми по матеріальному збитку становить 100 000,00 грн., відповідно сумою виплати по транспортному засобу також є 100 000,00 грн.

Також із наявної в матеріалах справи відомості ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" № ВПТ-001657 від 09.04.2018 вбачається, що ОСОБА_4 сума страхового відшкодування, яка підлягає сплаті становить 100 000, 00 грн.

Однак із відзиву вбачається, що відповідач на підставі страхового акту № від 22.01.2018 та платіжного доручення № 0016881 від 10.04.2018 перерахував на невідомий рахунок, відкритий у Київському ГРУ Приватбанку (МФО 321842, ), суму в розмірі 145 700, 77 грн. із зазначеним призначення платежу " страхові відшкодування 2018р. зг.дод.уг№1 від до дог. №2 від 13.11.07р. без ПДВ".

Відтак у зв'язку з викладеним вище, суд приходить до висновку, що із наданих відповідачем доказів, а саме із страхового акту № від 22.01.2018 та платіжного доручення № 0016881 від 10.04.2018 неможливо встановити особу якій перераховано кошти та підстави перерахування суми саме в розмірі 145 700, 77 грн., на рахунок № НОМЕР_7, при тому як ліміт майнової шкоди за полісом № АМ/0066179 становить саме 100 000,00 грн..

У зв'язку з викладеним вище, суд приходить до висновку, що платіжне доручення № 0016881 від 10.04.2018 не є належним та допустимим доказом на підтвердження здійснення відповідачем виплати страхового відшкодування потерпілій особі, а тому не береться судом до уваги.

Крім того, неповідомлення потерпілою особою відповідача/позивача про те, що нею було вже отримано страхове відшкодування є питанням правовідносин відповідача/позивача безпосередньо з потерпілою особою щодо наявності підстав для отримання повторного страхового відшкодування від останніх, а дані правовідносини не впливають на право позивача відшкодовування шкоду у порядку регресу на та даний спір.

З огляду на викладене вище, позивач отримав право вимагати від відповідача суми виплаченого страхового відшкодування за полісом № АМ/0066179 на підставі страхового акту № 11095-Т від 21.03.2018 та платіжного доручення № 728 від 13.04.2018, які підтверджують фактичну суму страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб Skoda, державний номер НОМЕР_1, в розмірі 98 000,00 грн.

Разом з тим, відповідно до. ч. 12.1. ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зважаючи на викладене вище та те, що відповідачем не спростовано доводи позивача та не надано суду жодних доказів сплати страхового відшкодування позивачу в досудовому порядку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягаю задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва.

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" задовольнити.

2. Стягнути з до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" (03049, м. Київ, пр.-т. Повітрофлотський, будинок 25; ідентифікаційний код 23510137) на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега"(04053, м. Київ, вул. Обсерваторна, будинок 17, літ. А; ідентифікаційний код 21626809) 98 000 (дев'яносто вісім тисяч) грн. 00 коп. страхового відшкодування та 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. - судових витрат.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 08.08.2018

Суддя Д.О. Баранов