РІШЕННЯ

10 серпня 2018 року Справа № 913/269/18

Провадження №19/913/269/18

Розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи за позовом Приватного акціонерного товариства "Укренерготранс" (вул. Володі Дубініна, 8, м. Дніпро, 49050)

до Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат" (вул. Вілєсова, 20 А, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93400)

про стягнення 279374 грн 32 коп.

Суддя Господарського суду Луганської області Косенко Т.В.

Секретар судового засідання - Сокрута Н.М.

У засіданні брали участь:

від позивача - Клівасов А.О., представник за довіреністю б/н від 03.01.2018, Лагода С.О., представник за довіреністю б/н від 03.01.2018;

від відповідача - представник не прибув.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Укренерготранс" звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат" про стягнення заборгованості за договором №1.10.2/2-АМК-281-2016-усл від 03.03.2016 у сумі 279374 грн 32 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором №1.10.2/2-АМК-281-2016-усл від 03.03.2016, а саме - п.п.2.1.18, 4.3, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в сумі 279374 грн 32 коп.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 11.06.2018 відкрито провадження у справі та підготовче засідання призначено на 11.07.2018.

Ухвалою суду від 27.06.2018 розгляд справи в підготовчому провадженні перенесено на 17.07.2018.

Ухвалою суду від 17.07.2018 відкладено розгляд справи в підготовчому провадженні на 31.07.2018.

Ухвалою суду від 31.07.2018 закрито підготовче провадження та справу до судового розгляду по суті призначено на 10.08.2018.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, явку представника у судове засідання не забезпечив. Неподання відзиву на позовну заяву та неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті.

Згідно положень ст.165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 10.08.2018 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд зазначає наступне.

03.03.2016 між Публічним акціонерним товариством "Алчевський металургійний комбінат" (клієнт, відповідач) та Приватним акціонерним товариством "Укренерготранс" (експедитор, позивач) укладено договір №1.10.2/2-АМК-281-2016-усл, за умовами п.1.1 якого, експедитор зобов'язався за плату організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів в вагонах.

До обов'язків клієнта у відповідності до п.2.1.18 договору відноситься оплата рахунків експедитора за організацію ремонту вагонів, пошкоджених на під'їзних коліях клієнта. Рахунки виставляються з урахуванням витрат експедитора, що плануються, з організації ремонту ( в т.ч. провізних платежів за відправку вагону в/з ремонту, збору за подачу/прибирання вагону в ремонт, вартості ремонтних робіт) і коригуються по факту виконання робіт на підставі підтверджуючих понесені витрати документів. За узгодженням з експедитором, виконання ремонту вагонів, пошкоджених на під'їзній колії клієнта, може бути організовано клієнтом самостійно. У випадку пошкодження вагонів на під'їзній колії клієнта, плата за користування вагонами нараховується і оплачується за весь час знаходження вагонів у позапланових ремонтах (з моменту видачі форми ВУ-23М до дати (включно) прибуття на станцію завантаження після ремонту) за діючими ставками, встановленими для рухомого складу інвентарного парку УЗ.

Відповідно до п.3.7.2 договору плата експедитору, вартість плати за користування вагонами і раніше неоплачені клієнтом, документально підтверджені витрати, понесені експедитором при виконанні договору у звітному періоді, стягуються експедитором із сум авансових платежів. У випадку, якщо суми авансового платежу, що поступив, недостатньо для оплати наданих послуг, клієнт зобов'язаний здійснити остаточний розрахунок протягом 3 банківських днів з дати підписання відповідного акту.

У випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язань, передбачених договором, винна сторона несе матеріальну відповідальність перед добросовісною стороною за усі наслідки, що виникли, шляхом відшкодування добросовісній стороні збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням договору (п.4.1 договору).

Згідно з п.4.3 договору у разі пошкодження або розукомплектування рухомого складу під час його перебування на коліях клієнта, клієнт відповідно до п.2.1.18 договору сплачує експедитору вартість його ремонту (відновлення), а також сплачує плату за користування вагонами за діючими ставками, встановлених для вагонів інвентарного парку УЗ з моменту видачі форми ВУ-23 і до моменту (включно) прибуття пошкодженого вагону на нову станцію завантаження, зазначену експедитором.

Договір набирає чинності з 01.05.2016 та діє до 31.12.2017 (п.7.1 договору).

04.11.2016 на під'їзних коліях Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат" з вини останнього відбувся схід з залізничної колії вагонів №№53777561, 56682370, 52726015, 52984945.

Факт пошкодження вагонів №№53777561, 56682370, 52726015, 52984945 підтверджується актами про пошкодження вагону форми ВУ-25м №№61 - 64 від 04.11.2016.

Технічне обслуговування та ремонт вагонів №№53777561, 56682370, 52726015, 52984945 виконано структурним підрозділом Вагонне депо Комунарськ Державного підприємства "Донецька залізниця", вартість ремонту склала 37745 грн 92 коп. з ПДВ, про що свідчать акти виконаних робіт №9 від 07.11.2016, №12 від 15.11.2016.

Виставлені на оплату рахунки №9 від 07.11.2016, №12 від 15.11.2016 на суму 37745 грн 92 коп. були оплачені повністю Приватним акціонерним товариством "Укренерготранс", що підтверджується платіжними дорученнями №№71, 72 від 16.11.2016.

Сума понесених позивачем витрат та плати за користування вагонами, що пов'язані з організацією ремонту пошкоджених вагонів, становить 279374 грн 32 коп. з ПДВ, та складається з: вартості ремонту пошкоджених вагонів, виконаного у "Вагонному депо Комунарськ Державного підприємства "Донецька залізниця' (Акт виконаних робіт №9 від 07.11.2016 на суму 28443 грн 32 коп., акт виконаних робіт №12 від 15.11.2016 на суму 9302 грн 60 коп.; витрат на транспортування пошкоджених вагонів від місця пошкодження до місця ремонту в розмірі провізної плати в сумі 2484 грн 00 коп.; витрат на транспортування пошкоджених вагонів з ремонту в розмірі провізної плати на суму 1863 грн 00 коп.; плати за користування вагонами за час перебування пошкоджених вагонів в ремонті в сумі 237281 грн 40 коп., яка нарахована відповідно до п.4.3 договору.

Позивачем на адресу відповідача направлялися претензія №3.5-194 від 28.02.2017 та лист - вимога №3.5-658 від 23.05.2018 з вимогами про відшкодування збитків у розмірі 279374 грн 32 коп.

Відповідач у відповіді №062/7а-395 від 10.05.2017 на претензію зазначив, що претензія №3.5-194 від 28.02.2017 розглянута та визнається обґрунтованою в сумі 279374 грн 32 коп. (з ПДВ).

Предметом спору у цій справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача вартості ремонту пошкоджених вагонів, витрат на транспортування пошкоджених вагонів від місця пошкодження до місця ремонту, витрат на транспортування пошкоджених вагонів з ремонту та плати за користування вагонами за час перебування пошкоджених вагонів в ремонті.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань) є, зокрема, договір.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування, одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо). Положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов'язки експедитора виконуються перевізником. Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 931 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Приписами ст.530 Цивільного кодексу України, зокрема, встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В п.3.7.2 договору сторони визначили порядок оплати наданих послуг та строк оплати.

Як вже зазначалось, відповідач у відповіді №062/7а-395 від 10.05.2017 на претензію зазначив, що претензія №3.5-194 від 28.02.2017 розглянута та визнається обґрунтованою в сумі 279374 грн 32 коп. (з ПДВ).

Розмір додатково понесених позивачем витрат за договором №1.10.2/2-АМК-281-2016-усл від 03.03.2016 у сумі 279374 грн 32 коп. підтверджується матеріалами справи (а.с.24-29, 32-34) та складається з: вартості ремонту пошкоджених вагонів, виконаного у "Вагонному депо Комунарськ Державного підприємства "Донецька залізниця' (Акт виконаних робіт №9 від 07.11.2016 на суму 28443 грн 32 коп., акт виконаних робіт №12 від 15.11.2016 на суму 9302 грн 60 коп.); витрат на транспортування пошкоджених вагонів від місця пошкодження до місця ремонту в розмірі провізної плати в сумі 2484 грн 00 коп.; витрат на транспортування пошкоджених вагонів з ремонту в розмірі провізної плати на суму 1863 грн 00 коп.; плати за користування вагонами за час перебування пошкоджених вагонів в ремонті в сумі 237281 грн 40 коп., яка нарахована відповідно до п.4.3 договору.

Ураховуючи викладене, позов підлягає задоволенню повністю.

Судовий збір покладається на відповідача згідно ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.129, 165, 232, 233, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "Укренерготранс" до Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат" (вул. Вілєсова, 20 А, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93400, ), на користь Приватного акціонерного товариства "Укренерготранс" (вул. Володі Дубініна, 8, м. Дніпро, 49050, ), основний борг у розмірі 279374 грн 32 коп., судовий збір у сумі 4190 грн 61 коп., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 Господарського процесуального кодексу України та порядку, визначеному п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 20.08.2018.

Суддя Т.В. Косенко