ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

13.08.2018 м. ХарківСправа № 922/1329/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши заяву ОСОБА_1 (вх. № 20232 від 13.07.2018) про залучення його в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, до участі у справі № 922/1329/18

за позовом Фізичної особи - підприємця Капустіна Володимира Володимировича, м.Харків,
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хутро-Х", м.Харків,
про за участю представників: стягнення 1200000,00 грн.
позивача - Капустіна В.В., особисто;

відповідача - не з'явився;

ОСОБА_1 - ОСОБА_3 (довіреність б/н від 04.07.2018);

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області знаходиться справа № 922/1329/18 за позовом Фізичної особи - підприємця Капустіна Володимира Володимировича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хутро-Х" про стягнення заборгованості за Договором юридичного обслуговування від 24.08.2016 у розмірі 1200000,00 грн.

У підготовчому засіданні, яке відбулося 13.08.2018, судом було розглянуто заяву ОСОБА_1 (вх. № 20232 від 13.07.2018) про залучення його до участі у справі № 922/1329/18 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Вищевказану заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 поряд з ОСОБА_4 є учасниками ТОВ "Хутро-Х". Розмір часток у статутному капіталі Товариства поділений між учасниками порівну (по 50% кожному). В подальшому, на ґрунті непорозумінь, обумовлених невирішеністю фінансових питань між учасниками Товариства виник спір, внаслідок якого ОСОБА_1 повністю втратив доступ до підприємства, а також можливість впливати на його діяльність.

Згодом, без відома ОСОБА_1 (який володіє 50% часткою у статутному капіталі Товариства та в силу цього має вирішальний голос при вирішенні усіх питань діяльності Товариства) директор TOB "Хутро-X" 20.05.2017 звернувся до господарського суду Харківської області з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство, внаслідок чого: ухвалою господарського суду Харківської області від 03.07.2017 (підготовче засідання) порушено провадження у справі № 922/1667/17; постановою господарського суду Харківської області від 25.10.2017 визнано TOB "Хутро-Х" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Постановами Харківського апеляційного господарського суду від 28.02.2018 та від 21.03.2018 рішення суду першої інстанції були скасовані, а провадження у справі про банкрутство закрито.

Як зазначає заявник, незважаючи на судові рішення у справі про банкрутство, до цього часу діяльність TOB "Хутро-Х" не відновлено, оскільки до цього часу повноваження керівника підприємства здійснює ОСОБА_5 як голова комісії з припинення. За відсутності відомостей про поновлення повноважень директора ТОВ "Хутро-Х", останній не може на даний час бути повноважним представником Товариства, або надавати іншим особам повноваження на представництво інтересів підприємства, у зв'язку з чим ОСОБА_1 вважає за необхідне вступити у розгляд цієї господарської справи, з метою захисту майнових прав TOB "Хутро-Х".

Заперечуючи проти заяви ОСОБА_1, позивач зокрема, зазначає, що виконавчий орган товариства є одноособовим. Назвою одноособового виконавчого органу є "директор", якщо статутом не передбачена інша назва. ОСОБА_6 на теперішній час є керівником товариства та уповноваженою особою представляти товариство у суді на відміну від учасника товариства - ОСОБА_7, який не має таких повноважень.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 та заслухавши пояснення його представника, суд дійшов висновку про її безпідставність та необґрунтованість, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов'язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Предметом позову у справі № 922/1329/18 є стягнення заборгованості за Договором юридичного обслуговування від 24.08.2016.

Сторонами договору є фізична особа - підприємець Капустін Володимир Володимирович (виконавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Хутро-Х" (клієнт).

Підставами позову є невиконання відповідачем TOB "Хутро-Х" зобов'язань за договором щодо оплати за надані юридичні послуги позивачем (виконавцем).

Тобто у даному випадку наявний спір між двома суб'єктами господарювання (фізичною особою - підприємцем та юридичною особою - товариством з обмеженою відповідальністю), який виник при виконанні правочину у господарській діяльності. Отже, спір є господарським.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, фізична особа ОСОБА_1 є одним із засновників TOB "Хутро-Х". При цьому, між ним та іншим учасником даного товариства існує спір, пов'язаний з діяльністю органів управління товариством, про що зазначає ОСОБА_1 в обґрунтування своєї заяви.

Проте, як вже зазначалося вище, спір, що є предметом розгляду даної справи, не є корпоративним. Отже рішення суду у цій справі не може вплинути на права та обов'язки ОСОБА_1, як фізичної особи - учасника товариства.

З урахуванням приписів Закону України ч. 1 ст. 3 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", за порушення зобов'язання щодо оплати за надані юридичні послуги відповідальність несе саме TOB "Хутро-Х", оскільки товариство несе відповідальність за своїми зобов'язаннями всім належним йому майном.

На даний час в матеріалах справи відсутні докази того, що у ОСОБА_6, який є директором TOB "Хутро-Х" з 15.06.2017, відсутні повноваження представляти товариство в суді.

Згідно ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України, юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відтак, ОСОБА_6 є керівником TOB "Хутро-Х", що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а також наказом про призначення його директором TOB "Хутро-Х", копія якого міститься в матеріалах справи.

Дійсно, як зазначає заявник, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань міститься інформація про ліквідатора ОСОБА_5 та процедуру банкрутства товариства.

Проте, суд вважає цю інформацію такою, що не відповідає обставинам , встановленим під час дослідження документів наявних у матеріалах справи, у зв'язку з тим, що постановою Харківського апеляційного господарського суду від 28.02.2018 по справі № 922/1667/17 ухвалу Господарського суду Харківської області про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Хутро-Х" від 03.07.2017 (підготовче засідання) у справі № 922/1667/17 скасовано, прийнято нове рішення, яким відмовлено в порушенні провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Хутро-Х". Постанова Харківського апеляційного господарського суду набрала законної сили 28.02.2018.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 21.03.2018 по справі № 922/1667/17 скасовано постанову Господарського суду Харківської області від 25.10.2017 у справі № 922/1667/17 про визнання TOB "Хутро-Х" банкрутом. Зазначена постанова набрала законної сили 21.03.2018.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 1 статті 18 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Внесення чи невнесення відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо уже припинення повноважень ліквідатора, не є визначальним, так як саме судове рішення має обов'язкову силу, незалежно від інформації, що міститься в ЄДРПОУ (Постанова Верховного суду України від 18.01.2017 № 6-2552цс16).

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_6 на теперішній час є керівником товариства та уповноваженою особою представляти товариство у суді.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 167 Господарського кодексу України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Згідно ч. 1 ст. 116 Цивільного кодексу України, учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом:

1) брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом;

2) брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди);

3) вийти у встановленому порядку з товариства;

4) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом;

5) одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом.

Учасники господарського товариства можуть також мати інші права, встановлені установчим документом товариства та законом (ч. 2 ст. 116 ЦК України).

Як зазначено у ст. 97 Цивільного кодексу України, управління товариством здійснюють його органи.

Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 1 ст. 99 ЦК України передбачено, що загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 101 ЦК України, засновники установи не беруть участі в управлінні нею.

В установі обов'язково створюється правління, до якого застосовуються положення статті 99 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 39 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", виконавчий орган товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства. До компетенції виконавчого органу товариства належить вирішення всіх питань, пов'язаних з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників та наглядової ради товариства (у разі утворення). Виконавчий орган товариства підзвітний загальним зборам учасників і наглядовій раді товариства (у разі утворення) та організовує виконання їхніх рішень. Виконавчий орган товариства є одноосібним. Назвою одноосібного виконавчого органу є "директор", якщо статутом не передбачена інша назва.

З огляду на викладене вбачається, що директор ОСОБА_6 є уповноваженою особою TOB "Хутро-Х" здійснювати управління цим товариством відповідно до статутних документів. В свою чергу, засновник товариства ОСОБА_1 у складі загальних зборів учасників товариства може приймати відповідні рішення, які впливають на діяльність цієї юридичної особи та обирати директора товариства, проте ОСОБА_1 не повноважний представляти товариство у суді.

Посилання ОСОБА_1 у заяві на практику Європейського суду з захисту прав людини, а саме рішення "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13.01.2000 та рішення "Передес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28.10.1998, є недоречним, оскільки ці справи стосуються саме порушення права на звернення до суду із позовом, однак у даному випадку заявник звертається із заявою про вступ у справу як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, мова про позовні вимоги не йде, про порушення, невизнання чи оспорювання його прав не вказано.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою як фізична особа, яка є засновником TOB "Хутро-Х" та не має повноважень відповідно до законодавства та установчих документів товариства представляти його інтереси, спір, що є предметом розгляду цієї справи є господарським, а не корпоративним, суд дійшов висновку, що рішення, прийняте у даній справі, не може вплинути на права та обов'язки ОСОБА_1, у зв'язку з чим визнав за необхідне відмовити у задоволенні заяви останнього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 50, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про залучення його до участі у справі № 922/1329/18 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (вх. № 20232 від 13.07.2018).

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та оскарженню не підлягає. Заперечення на дану ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 14.08.2018.

Суддя Н.М. Кухар