ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2018 року Справа № 915/378/18

м. Миколаїв.

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль Ю.М.,

при секретарі Матвєєвій В.В.,

без участі представників сторін, які не явилися в засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

справу № 915/378/18

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “РІЧ ХАРВЕСТ”,

вул. Гоголівська, 22-24, оф. 1106, м. Київ, 01054;

до товариства з обмеженою відповідальністю “Імперія-Агро”,

вул. Велика Морська, 143, м. Миколаїв, 54000,

поштова адреса: 25011, вул. Генерала Родимцева, 89, м. Кропивницький;

про стягнення збитків, пені та 3 % річних, а всього грошових коштів у сумі 8456797 грн. 48 коп., заподіяних невиконанням договору про надання послуг відповідального зберігання товарів, –

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю (ТОВ) “РІЧ ХАРВЕСТ” звернулося з позовом від 25.04.2018 за № 08/04, зареєстрованим у Господарському суді Миколаївської області 02.05.2018 за № 5179/18, до товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) “Імперія-Агро” про стягнення з останнього грошових коштів у сумі 8456797 грн. 48 коп., із яких: 8256372 грн. – збитки; 184174 грн. 73 коп. – пеня; 16250 грн. 75 коп. – 3 % річних; посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов’язань за укладеним між ними договором від 28.04.2015 № 0515 про надання послуг відповідального зберігання, а саме, зобов’язань щодо своєчасного та в повному обсязі повернення отриманого на зберігання товару, що свідчить про його фактичну втрату, внаслідок чого ТОВ “РІЧ ХАРВЕСТ” завдано збитки у спірній сумі, на яку здійснено нарахування у спірних сумах 1) пені, на підставі пп. 3.4 договору, та 2) 3 % річних, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

ТОВ “РІЧ ХАРВЕСТ” також просить суд про стягнення з ТОВ “Імперія-Агро” грошових коштів на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором.

ТОВ “Імперія-Агро” у відзиві від 12.06.2018 на позовну заяву, з урахуванням доповнень до нього від 26.06.2018, позов визнало частково, зазначивши, що відповідачем, після відкриття провадження в даній справі, повернуто ТОВ “РІЧ ХАРВЕСТ” на його вимогу частково товар, а тому вартість неповернутого товару становить іншу суму - 7940630 грн. Крім того, відповідач зазначив, що вважає безпідставним здійснення на суму основного боргу нарахувань: пені та 3 % річних, так як ТОВ “Імперія-Агро” не має перед ТОВ “РІЧ ХАРВЕСТ” грошових зобов’язань.

Від сторін, повідомлених належним чином про час та місце розгляду справи, представники в судове засідання не явилися, при цьому від позивача до суду надійшла заява від 07.08.2018 про розгляд справи за відсутності його представника.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Між сторонами у справі укладено договір від 28.04.2015 № 0515 про надання послуг відповідального зберігання (далі – договір), згідно якого, з урахуванням додаткових угод до нього, ТОВ “Імперія-Агро” (зберігач) зобов’язалося приймати від ТОВ “РІЧ ХАРВЕСТ” (поклажодавця) на відповідальне зберігання матеріальні цінності поклажодавця: засоби захисту рослин (товар), з подальшим поверненням товару поклажодавцю без зміни його якісних або кількісних характеристик, а поклажодавець – передавати товар та своєчасно, протягом 5-ти банківських днів, здійснювати оплату за надані зберігачем послуги. Приймання на зберігання товару відбувається за актом приймання-передачі, який підписується уповноваженими представниками сторін та скріплюється печатками після фактичного прийняття, в якому зазначаються найменування, асортимент та кількість товару, що передається на відповідальне зберігання (п.п. 1.1, 1.2, 2.1.1, 2.5.1, 4.2, 4.3 договору).

Вартість послуг зберігача за договором складає 50 грн. з ПДВ за кожен місяць. Сума витрат зберігача на зберігання товару входить у вартість послуг зберігача і не підлягає відшкодуванню понад вартість послуг (п. 4.1 договору).

Зберігач зобов’язується протягом 2-х днів з моменту отримання відповідної вимоги поклажодавця, повернути йому або його уповноваженій особі товар, який був переданий на зберігання за актами приймання-передачі товару (пп. 2.1.9 договору).

Зберігач несе повну матеріальну відповідальність за збереження прийнятого на відповідальне зберігання товару з моменту його одержання від поклажодавця до моменту його повернення поклажодавцю (п. 3.1 договору).

У випадку втрати, виявлення нестачі, пошкодження товару, що переданий на відповідальне зберігання, зберігач зобов’язаний сплатити поклажодавцю 100 % вартості втраченого або пошкодженого товару, оплатити витрати, понесені поклажодавцем по доставці такого товару на склад відповідального зберігання, а також відшкодувати всі збитки, понесені поклажодавцем унаслідок утрати, нестачі або пошкодження товару; зберігач повинен сплатити вартість товару, оплатити транспортні витрати та відшкодувати збитки у термін 3-х днів з моменту виявлення втрати, нестачі або пошкодження товару (пп. 3.3 договору).

У випадку неповернення товару за першою вимогою поклажедавця зберігач повинен виплатити неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неповерненого своєчасно товару за кожний день затримки (п.3.4 договору).

Сторонами погоджено, що договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Строк дії договору по 31.12.2018, а в частинах виконання зобов’язань зберігача по збереженню товару - до моменту фактичного прийняття товару поклажодавцем, і взаєморозрахунків – до повного виконання сторонами своїх зобов’язань (п.п. 8.1 договору, 8.2 договору в редакції додаткової угоди № 2).

За твердженнями позивача, на виконання умов договору ТОВ “РІЧ ХАРВЕСТ” передано на відповідальне зберігання товар – засоби захисту рослин:

1) “Велес” – у кількості 390 л.; “Вирій” – у кількості 120 л.; “Екстракорн” – у кількості 13700 л.; “Койот” – у кількості 1 070 л.; “Лавина” – у кількості 930 л.; “Ріпіус” – у кількості 1 840 л.; “Сатурн” – у кількості 230 л.; “Сотейра” – у кількості 380 л.

Суд вважає, що твердження ТОВ “РІЧ ХАРВЕСТ” про передачу на відповідальне зберігання ТОВ “Імперія Агро” вищевказаних товарів узгоджується з відомостями, які містяться у поданих позивачем документах, зокрема, відомістю щодо товарів, які зберігаються на відповідальному зберіганні стоном на 31.12.2017 (ас.38), актами приймання-передачі від 01.04.2016 № 3, від 16.03.2017 № 7, від 05.05.2017 № 25, від 08.08.2017 № 44, від 05.09.2016 № 46, від 05.09.2017 № 50, від 06.11.2017 № 61, від 30.11.2017 № 68 (а.с. 43-50), що підписані та скріплені печатками сторін;

2) “Койот” – у кількості 2880 л.; “Таймень”– у кількості 2160 л.; “Вершина”– у кількості 2160 л.; “Сотейра” – у кількості 1440 л.; “Карбеназол”– у кількості 2880 л.; “Ратник”– у кількості 4320 л.

Суд вважає, що твердження ТОВ “РІЧ ХАРВЕСТ” про передачу на відповідальне зберігання ТОВ “Імперія Агро” вищевказаних товарів узгоджується з відомостями, які містяться в поданому позивачем акті приймання-передачі на відповідальне зберігання засобів захисту рослин від 15.03.2018, підписаному та скріпленому печатками сторін (ас. 51).

Позивачем направлено ТОВ “Імперія-Агро” розпорядження від 02.04.2018 № 2 про повернення вищевказаного товару з відповідального зберігання, що підтверджується відповідною позначкою поштового відділення на описі вкладення у цінний лист з повідомленням про вручення та підписом уповноваженої особи відповідача на корінці розпорядження про його отримання 03.04.2018.

ТОВ “Імперія-Агро” вказане розпорядження виконало не в повному обсязі, повернувши ТОВ “РІЧ ХАРВЕСТ” за актом від 03.04.2018 № 7 товари: “Екстракорн” – у кількості 200 л. та “Сотейра” – у кількості 10 л.

Позивач повторно направив ТОВ “Імперія-Агро” вимоги від 04.04.2018 № 02/04 та від 16.04.2018 № 04/04 про повернення з відповідального зберігання решти товару, що підтверджується відповідними позначками поштового відділення на описах вкладення у цінні листи з указаними вимогами на ім’я відповідача, які ТОВ “Імперія-Агро” отримано 11.04.2018 та 20.04.2018 відповідно, та підписом уповноваженої особи відповідача на корінці вимоги від 16.04.2018 про її отримання 17.04.2018.

Відповідачем за актами від 10.04.2018 № 8 та від 23.04.2018 № 10 повернено ТОВ “РІЧ ХАРВЕСТ” товар: “Екстракорн” – у кількості 7840 л., “Ратник” – у кількості 4320 л., “Сотейра” – у кількості 1200 л., “Вершина” – у кількості 2160 л. та “Карбеназол” – у кількості 1780 л.

Решту товару, а саме: “Велес” у кількості 390 л. загальною вартістю 200928 грн., “Вирій” у кількості 110 л. загальною вартістю 92928 грн., “Екстракорн” у кількості 5300 л. загальною вартістю 1469160 грн., “Койот” у кількості 3950 л. загальною вартістю 3915000 грн., “Лавина” у кількості 930 л. загальною вартістю 569160 грн., “Ріпіус” у кількості 1840 л. загальною вартістю 945024 грн., “Сатурн” у кількості 140 л. загальною вартістю 82320 грн. , “Сотейра” у кількості 390 л. загальною вартістю 143676 грн., “Карбеназол” у кількості 1100 л. загальною вартістю 337920 грн. та “Таймень” у кількості 2160 л. загальною вартістю 500256 грн., а всього на суму 8256372 грн., за твердженнями позивача, ТОВ “Імперія-Агро” не повернуто й досі.

Чинним законодавством України передбачено, що за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов’язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності (ч. 1 ст. 936 ЦК України). Зберігач зобов’язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості (ч. 1 ст. 949 ЦК України). Зберігач зобов’язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився (ст. 953 ЦК України).

За втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах (ч. 1 ст. 950 ЦК України). Збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем, зокрема, у разі втрати (нестачі) речі – у розмірі її вартості (ч. 1 ст. 951 ЦК України).

У відповідності до ч.1 ст.193 ГК України суб’єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Положеннями ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України передбачено, що зобов’язання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Сторонами в договорі погоджено обов’язок зберігача протягом 2-х днів з моменту отримання відповідної вимоги поклажодавця, повернути йому або його уповноваженій особі товар, який був переданий на зберігання згідно актів приймання-передачі товару; повну матеріальну відповідальність зберігача за збереження прийнятого на відповідальне зберігання товару; обов’язок зберігача у випадку, зокрема, виявлення нестачі товару, переданого на відповідальне зберігання, сплатити поклажодавцю 100 % вартості такого товару у термін 3-х днів з моменту виявлення нестачі товару (п.п. 2.1.9, 3.1, 3.3 договору).

Ураховуючи, що відповідач, отримавши зазначені вище розпорядження, повернув ТОВ “РІЧ ХАРВЕСТ” товар із відповідального зберігання частково, і таке відповідач визнає у відзиві, не погоджуючись лише із загальною сумою вартості неповерненого товару, суд визнає обґрунтованою вимогу ТОВ “РІЧ ХАРВЕСТ” про стягнення з відповідача завданих ним збитків у вигляді вартості неповернених товарів, котрі відповідачем фактично втрачено.

Суд відхиляє викладені у відзиві на позов доводи ТОВ “Імперія-Агро” про повернення позивачу, після відкриття провадження в даній справі, частини товару на суму 315742 грн., тому що такі доводи не підтверджено належними та допустимими доказами.

За таких обставин, суд погоджується із поданим позивачем розрахунком заподіяних ТОВ “Імперія-Агро” збитків станом на час звернення з позовом у даній справі, а саме 25.04.2018, у вигляді вартості не повернених (втрачених) товарів, переданих на відповідальне зберігання відповідачу, в сумі 8256372 грн., а отже, зазначена сума підлягає стягненню з відповідача.

Суд також визнає обґрунтованою вимогу позивача про стягнення з ТОВ “Імперія-Агро” пені за прострочення повернення товару.

Так, законодавством передбачено, що порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 ГК України). Господарськими санкціями визнаються штрафні санкції у вигляді грошової суми, зокрема штраф, пеня (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Суд відхиляє викладені у доповненнях до відзиву на позов доводи про те, що ТОВ “Імперія-Агро” не має грошових зобов’язань перед позивачем, а тому нарахування останнім пені на суму збитків є безпідставним, у зв’язку з таким.

Укладеним між сторонами у справі договором передбачено, що у випадку неповернення поклажодавцю товару за першою вимогою, зберігач повинен виплатити поклажодавцю неустойку у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від вартості неповернутого своєчасно товару за кожний день затримки (п. 3.4 договору).

Такі положення договору узгоджуються з чинним законодавством, яким передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

Ураховуючи викладене, суд погоджується з поданим позивачем розрахунком пені в сумі 184174 грн. 73 коп., нарахованої за період 05-25.04.2018 прострочення повернення товару за договором, і визнає, що вищевказана сума підлягає стягненню з ТОВ “Імперія-Агро”.

Щодо вимоги позивача про стягнення з ТОВ “Імперія-Агро” нарахованої на суму збитків за період прострочення повернення переданих на відповідальне зберігання товарів 3 % річних у загальній сумі 16250 грн. 75 коп. на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, то така вимога не може бути задоволеною. Положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не поширюються на відношення відшкодування збитків, котрі, згідно з господарським законодавством, є видом господарських санкцій (ч.2 ст.217 ГК України).

Отже, позов ТОВ “РІЧ ХАРВЕСТ” належить задовольнити частково.

Господарським процесуальним законодавством передбачено, що судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України).

ТОВ “РІЧ ХАРВЕСТ”, у відповідності до ч. 2 ст. 4 Закону України “Про судовий збір”, оплачено позов судовим збором у сумі 126851 грн. 97 коп., згідно платіжного доручення від 25.04.2018 № 303, виходячи з позовних вимог у загальній сумі 8456797 грн. 48 коп. (126851 грн. 97 коп. * 1,5%).

Судом визнано обґрунтованими позовні вимоги в сумі 8440546 грн. 73 коп. (8256372 грн. + 184174 грн. 73 коп.), які, згідно наведеного вище законодавства, підлягають оплаті судовим збором у сумі 126608 грн. 20 коп. (8440546 грн. 73 коп. *1,5%), і тому цю суму належить відшкодувати за рахунок відповідача.

У судовому засіданні 08.08.2018, згідно ч. 1 ст. 240 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236-238 ГПК України, суд, –

В И Р І Ш И В:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю “РІЧ ХАРВЕСТ” задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Імперія-Агро”, вул. Велика Морська, 143, м. Миколаїв, 54000, ідентифікаційний код 35472893, на користь товариства з обмеженою відповідальністю “РІЧ ХАРВЕСТ”, вул. Гоголівська, 22-24, оф. 1106, м. Київ, 01054, ідентифікаційний код 37354979, грошові кошти у загальній сумі 8440546 (вісім мільйонів чотириста сорок тисяч п’ятсот сорок шість) грн. 73 коп., із яких: 8256372 (вісім мільйонів двісті п’ятдесят шість тисяч триста сімдесят дві) грн. – збитки у вигляді вартості неповерненого із зберігання товару; 184174 (сто вісімдесят чотири тисячі сто сімдесят чотири) грн. 73 коп. – пеня, а також грошові кошти на відшкодування судових витрат у справі зі сплати судового збору в сумі 126608 (сто двадцять шість тисяч шістсот вісім) грн. 20 коп.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення підписано 17.08.2018.

Суддя Ю.М. Коваль.