ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.04.2018р.                      Справа №905/276/18

за позовом: Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», м.Краматорськ, в особі відокремленого структурного підрозділу Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації, м.Костянтинівка,

до відповідача: Іллінівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, с.Іллінівка,

про стягнення 98806,68 грн

Суддя: Паляниця Ю.О.

Справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», м.Краматорськ в особі відокремленого структурного підрозділу Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації, м.Костянтинівка звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, Іллінівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, с.Іллінівка про стягнення пені у розмірі 59494,39 грн, 3% річних - 6882 грн та інфляційних - 32430,29 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору на постачання природного газу №186П від 19.06.2017р. в частині проведення своєчасної та в повному обсязі оплати товару, що стало підставою нарахування пені, 3% річних та інфляційних.

Відповідач у відзиві без номеру та без дати, який надійшов на електронну адресу суду проти задоволення позовних вимог заперечив з посиланням на те, що до дати фактичного підписання договору на постачання природного газу №186П від 19.06.2017р. договірних відносин між сторонами не існувало, з огляду на що, Іллінівська сільська рада Костянтинівського району Донецької області як орган місцевого самоврядування, була позбавлена можливості вчасно, на виконання вимог п.4.7 вказаного договору, сплачувати авансові платежі за природний газ. В той же час, з підписанням додаткової угоди №1 від 19.06.2017р. до укладеного постачальником та споживачем правочину, сторони виключили поняття «розрахунковий період» за договором, внаслідок чого, на думку відповідача, неможливо визначити дату остаточного розрахунку за спожитий енергоносій. Крім того, Іллінівська сільська рада Костянтинівського району Донецької області вказувала на те, що розрахунок пені, 3% річних та інфляційних, наданий позивачем, є некоректним.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов'язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Проте, вказаний електронний документ не відповідає вимогам вказаної норми закону (не скріплений електронним цифровим підписом), а тому, таке звернення не підлягає оцінці судом в порядку Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України зобов’язання виникають, зокрема, з договору.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ст.12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов’язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов’язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.

Як свідчать матеріали справи, 19.06.2017р. між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (постачальник) та Іллінівською сільською радою Костянтинівського району Донецької області (споживач) був підписаний договір на постачання природного газу №186П за приписами п.п.1.1, 1.2 якого постачальник постачає природний газ споживачу в обсягах і порядку, передбачених договором на забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість прийнятого природного газу у розмірах, строках, та порядку, передбачених договором. Передача газу за цим договором здійснюється на межах балансової належності об’єктів споживача відповідно до актів розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін і має містити схему газопроводів з визначенням на них межі балансової належності, точки вимірювання (місце встановлення вузла обліку) та напрямів потоків природного газу, ділянок обслуговування.

За змістом додатку №2 «Договірні обсяги постачання природного газу на 2017 рік» до договору №186П від 19.06.2017р. сторони визначили, що постачальник здійснює протягом 2017 року постачання природного газу споживачеві для власного споживання в обсязі 80,643 тис. куб. м, у тому числі за місяцями та кварталами: у січні – 23,153 тис. куб. м, лютому – 17,467 тис. куб. м, березні – 14,435 тис. куб. м, квітні – 6,988 тис. куб. м, травні – 0,6 тис. куб. м, червні – 0,6 тис. куб. м, липні – 0,6 тис. куб. м, серпні – 0,6 тис. куб. м, вересні – 2,5 тис. куб. м, жовтні – 4 тис. куб. м, листопаді – 4,350 тис. куб. м, грудні – 5,350 тис. куб. м.

Відповідно до п.п.4.1, 4.3, 4.4 договору №186П від 19.06.2017р. розрахунки за поставлений споживачеві природний газ здійснюються за вільними цінами, які визначаються у первинних документах до цього договору (у тому разі рахунках, листах, додаткових угодах тощо). На дату укладення договору ціна за 1000 куб. м складає 6764,70 грн, крім того ПДВ 20%, усього з ПДВ – 8117,64 грн. Постачальник зобов’язується розміщувати інформацію про ціну газу на своєму офіційному веб-сайті: http://oblgaz.donetsk.ua.

Сторонами неодноразово вносились зміни в п.4.3 укладеного позивачем та відповідачем правочину, внаслідок чого ціна на газ становила: з 01.02.2017р. – 10251,12 грн з ПДВ (додаткова угода б/н від 19.06.2017р.), з 01.03.2017р. – 8717,64 грн з ПДВ (додаткова угода б/н від 19.06.2017р.), з 01.04.2017р. – 8052,12 грн з ПДВ (додаткова угода б/н від 19.06.2017р.), з 01.05.2017р. – 8117,64 грн з ПДВ (додаткова угода б/н від 19.06.2017р.).

За правилами п.4.6 наведеного вище правочину (в редакції додаткової угоди №1 від 19.06.2017р.) загальна сума вартості договору складається з місячних сум вартості договірних обсягів постачання газу споживачу та складає 720493,67 грн.

За змістом п.10.1 договору №186П від 19.06.2017р. останній вступає в силу з 01.01.2017р. і діє до 31.12.2017р. (включно), а в частині проведення розрахунків за надані послуги – до повного їх виконання. Термін дії цього договору може бути подовжений за письмовою згодою сторін.

Відповідно до п.2 додаткової угоди №1 від 19.06.2017р. до договору №186П від 19.06.2017р. згідно ч.3 ст.631 Цивільного кодексу України сторони домовились, що даний договір набирає чинність з моменту його укладення, а умови договору застосовуються до відносин між ними, що виникли до його укладення, а саме з 01.01.2017р. по 31.12.2017р.

В силу норм п.4 ч.1, п.2 ч.2 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач має право на отримання природного газу належної якості та кількості, фізико-хімічні показники якого відповідають встановленим нормам, відповідно до умов укладених договорів, крім випадків припинення (обмеження) постачання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів; споживач зобов’язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.

За приписами ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом №88 від 24.05.1995р. Міністерства фінансів України, документом, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення є первинний документ.

За змістом п.п.2.6-2.8 договору №186П від 19.06.2017р. постачання газу підтверджується підписаним сторонами актом приймання-передачі газу, що оформлюється за даними комерційного вузла обліку, визначених у додатку №1 до договору. Постачальник до 5 числа наступного за звітним місяцем, направляє споживачу два примірники акта приймання-передачі газу за звітний місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою постачальника. Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов’язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою споживача, або надати у письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу.

Акти приймання-передачі газу є підставою для остаточних розрахунків споживача з постачальником (п.2.9 договору поставки газу).

Як свідчать матеріали справи, позивачем та відповідачем було підписано, зокрема, наступні акти прийому-передачі природного газу:

- №20 від 31.01.2017р. за січень 2017 року обсягом 24,076 тис. куб. м,

- №20 від 28.02.2017р. за лютий 2017 року обсягом 17,067 тис. куб. м,

- №20 від 31.03.2017р. за березень 2017 року обсягом 14,350 тис. куб. м,

- №20 від 01.05.2017р. за квітень 2017 року обсягом 6,398 тис. куб. м,

- №20 від 01.06.2017р. за травень 2017 року обсягом 0,437 тис. куб. м,

- б/н від 01.07.2017р. за червень 2017 року обсягом 0,222 тис. куб. м.

Вказані акти підписані уповноваженими представниками сторін без зауважень стосовно якості та обсягу спожитого природного газу, скріплені печатками підприємства постачальника та сільської ради, з огляду на що, приймаються судом як такі, що складені у відповідності до приписів чинного законодавства України та умов договору на постачання природного газу №186П від 19.06.2017р.

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов’язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За правилами ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За приписами п.п.4.5, 4.7 договору №186П від 19.06.2017р. сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до п.п.4.1, 4.2 договору є обов’язковою для сторін, з дати набрання нею чинності. Визначена на її основі вартість постачання газу буде застосовуватись сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за газ, згідно з умовами договору. Оплата вартості постачання газу здійснюється споживачем авансовими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу відповідно до додатка №2 до договору до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Датою оплати рахунка (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на рахунок постачальника. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період, та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У випадку недоплати вартості постачання газу за розрахунковий період, споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим.

Виходячи зі змісту наявних у матеріалах справи документів щодо погодженої ціни на природний газ у спірний період, беручи до уваги, що вищеперелічені акти прийому-передачі природного газу містять відомості стосовно обсягу споживання енергоносія у період з січня по червень 2017 року за договором №186П від 19.06.2017р., загальна вартість отриманого споживачем товару становить 574835,75 грн, а саме:

-          за актом №20 від 31.01.2017р. у січні 2017 року обсягом 24,076 тис. куб. м – 217914,77 грн,

-          за актом №20 від 28.02.2017р. у лютому 2017 року обсягом 17,067 тис. куб. м – 174955,87 грн,

-          за актом №20 від 31.03.2017р.у березні 2017 року обсягом 14,350 тис. куб. м – 125098,14 грн,

-          за актом №20 від 01.05.2017р. у квітні 2017 року обсягом 6,398 тис. куб. м – 51517,46 грн,

-          за актом №20 від 01.06.2017р. у травні 2017 року обсягом 0,437 тис. куб. м – 3547,40 грн,

-          за актом б/н від 01.07.2017р. у червні 2017 року обсягом 0,222 тис. куб. м – 1802,11 грн.

Відповідно до п.5 Правил постачання природного газу, затверджених постановою №2496 від 30.09.2015р. Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.11.2015р. за №1382/27827, розрахунковий період – це газова доба та/або газовий місяць, визначені Кодексом газотранспортної системи на ринку природного газу, щодо якої (якого) між споживачем та його постачальником визначаються певні обсяги відбору/споживання природного газу та здійснюються відповідні розрахунки; підтверджений обсяг природного газу - плановий об’єм (обсяг) природного газу, обумовлений договором постачання природного газу між споживачем та постачальником на відповідний розрахунковий період, який має бути поставлений споживачу відповідно до умов цього договору.

Як вказувалось судом, у додатку №2 до договору №186П від 19.06.2017р. сторони погодили обсяги постачання природного газу з помісячною розбивкою на період дії зазначеного правочину (2017 рік).

Відтак, враховуючи наведене, приймаючи до уваги, що наявні у матеріалах справи акти приймання-передачі природного газу за наведеною угодою містять відомості щодо обсягів спожитого енергоносія у певний місяць, суд дійшов висновку, що розрахунковим періодом за договором №186П від 19.06.2017р. є саме відповідний календарний місяць, у якому здійснюється постачання природного газу.

Разом з тим, доводів, які б спростовували правильність визначення позивачем обсягу поставленого природного газу та його вартості відповідачем не наведено, а судом не встановлено.

Таким чином, приймаючи до уваги наведені вище приписи укладеного сторонами договору на постачання природного газу та чинного законодавства України, строк виконання зобов’язання з оплати газу, спожитого за період з січня по червень 2017 року на загальну суму 574835,75 грн, настав.

В той же час, як вказує позивач, фактичне перерахування вартості природного газу за спірними поставками було здійснено відповідачем на загальну суму 574835,75 грн у наступні строки:

-          13.07.2017р. на суму 217914,77 грн (поставка січня 2017 року на загальну суму 217914,77 грн, виписка філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» по рахунку №1612 за 13.07.2017р., призначення платежу: постач. газу за січень 2017р. рах. №СФ-ФТПП37 від 07.07.2017р., дог. №186П від 19.06.2017р., в т.ч. ПДВ),

-          26.07.2017р. на суму 174955,87 грн (поставка лютого 2017 року на загальну суму 174955,87 грн, виписка філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» по рахунку №1612 за 26.07.2017р., призначення платежу: постач. газу за лютий 2017р. рах. №СФ-ТППз274 від 20.07.2017р., дог. №186П від 19.06.2017р., в т.ч. ПДВ),

-          15.09.2017р. на суму 125098,14 грн (поставка березня 2017 року на загальну суму 125098,14 грн, виписка філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» по рахунку №1612 за 15.09.2017р., призначення платежу: постач. газу за березень 2017р. рах. №СФ-000270 від 14.09.2017р., дог. №186П від 19.06.2017р., в т.ч. ПДВ),

-          15.09.2017р. на суму 51517,46 грн (поставка квітня 2017 року на загальну суму 51517,46 грн, виписка філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» по рахунку №1612 за 15.09.2017р., призначення платежу: постач. газу за квітень 2017р. рах. №СФ-30/187 від 14.09.2017р., дог. №186П від 19.06.2017р., в т.ч. ПДВ),

-          15.09.2017р. на суму 3547,40 грн (поставка травня 2017 року на загальну суму 3547,40 грн, виписка філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» по рахунку №1612 за 15.09.2017р., призначення платежу: постач. газу за травень 2017р. рах. №СФ-31/154 від 14.09.2017р., дог. №186П від 19.06.2017р., в т.ч. ПДВ),

-          15.09.2017р. на суму 1802,11 грн (поставка червня 2017 року на загальну суму 1802,11 грн, виписка філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» по рахунку №1612 за 15.09.2017р., призначення платежу: постач. газу за червень 2017р. рах. №СФ-06/121 від 14.09.2017р., дог. №186П від 19.06.2017р., в т.ч. ПДВ).

Як свідчать матеріали справи, Публічне акціонерне товариство «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі відокремленого структурного підрозділу Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації звернулось до відповідача із вимогою-рахунком №03/2232 від 18.12.2017р., за змістом якої вказувало на те, що оплата вартості спожитого у період з січня по червень 2017 року природного газу здійснена сільською радою з порушенням строків, встановлених договором №186П від 19.06.2017р., внаслідок чого нарахувало та просило сплатити 3% річних у розмірі 6882 грн, інфляційні – 32430,29 грн та пеню – 59494,39 грн.

У відповідь на вказану вимогу Іллінівська сільська рада Костянтинівського району Донецької області повідомила постачальника, що оскільки договір на постачання природного газу №186П від 19.06.2017р. укладено в червні 2017 року, здійснення оплати без наявності договірних відносин було неможливим. Крім того, вказувала на несвоєчасність направлення актів приймання-передачі природного газу на адресу споживача, що в силу приписів п.2.9 договору №186П від 19.06.2017р. є обов’язком постачальника, внаслідок чого підстави для сплати заявлених Публічним акціонерним товариством «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі відокремленого структурного підрозділу Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації сум відсутні (лист №вх2065/02-12 від 30.01.2018р.).

Таким чином, беручи до уваги вищенаведені обставини, з огляду на те, що вказана вимога постачальника залишена відповідачем без виконання, Публічним акціонерним товариством «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі відокремленого структурного підрозділу Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації заявлено вимоги про стягнення пені за період з 11.02.2017р. по 14.09.2017р. в сумі 59494,39 грн, 3% річних за період з 11.02.2017р. по 14.09.2017р. у розмірі 6882 грн, інфляційних за період з лютого по вересень 2017 року в сумі 668,41 грн в судовому порядку.

За змістом ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ст.611 зазначеного нормативно-правового акту у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В силу норм ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст. 551 Цивільного кодексу України).

Частинами 2, 3 ст.549 Цивільного кодексу України передбачено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов'язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

У відповідності до п.6.3.2 договору №186П від 19.06.2017р., у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, із споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відтак, позивачем заявлено до стягнення 59494,39 грн пені, а саме:

-           23916,82 грн за період з 11.02.2017р. по 11.07.2017р. (за зобов’язаннями січня 2017 року, акт прийому-передачі природного газу №20 від 31.01.2017р.),

-           17121,62 грн за період з 11.03.2017р. по 25.07.2017р. (за зобов’язаннями лютого 2017 року, акт прийому-передачі природного газу №20 від 28.02.2017р.),

-           13637,40 грн за період з 11.04.2017р. по 14.09.2017р. (за зобов’язаннями березня 2017 року, акт прийому-передачі природного газу №20 від 31.03.2017р.),

-           4503,86 грн за період з 11.05.2017р. по 14.09.2017р. (за зобов’язаннями квітня 2017 року, акт прийому-передачі природного газу №20 від 01.05.2017р.),

-           233,24 грн за період з 11.06.2017р. по 14.09.2017р. (за зобов’язаннями травня 2017 року, акт прийому-передачі природного газу №20 від 01.06.2017р.),

-           81,46 грн за період з 11.07.2017р. по 14.09.2017р. (за зобов’язаннями червня 2017 року, акт прийому-передачі природного газу б/н від 01.07.2017р.).

За приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на вищенаведене, позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних в розмірі 6882 грн, а саме:

-           2722 грн за період з 11.02.2017р. по 12.07.2017р. (за зобов’язаннями січня 2017 року, акт прийому-передачі природного газу №20 від 31.01.2017р.),

-           1970 грн за період з 11.03.2017р. по 25.07.2017р. (за зобов’язаннями лютого 2017 року, акт прийому-передачі природного газу №20 від 28.02.2017р.),

-           1614 грн за період з 11.04.2017р. по 14.09.2017р. (за зобов’язаннями березня 2017 року, акт прийому-передачі природного газу №20 від 31.03.2017р.),

-           538 грн за період з 11.05.2017р. по 14.09.2017р. (за зобов’язаннями квітня 2017 року, акт прийому-передачі природного газу №20 від 01.05.2017р.),

-           28 грн за період з 11.06.2017р. по 14.09.2017р. (за зобов’язаннями травня 2017 року, акт прийому-передачі природного газу №20 від 01.06.2017р.),

-           10 грн за період з 11.07.2017р. по 14.09.2017р. (за зобов’язаннями червня 2017 року, акт прийому-передачі природного газу б/н від 01.07.2017р.).

Крім того, Публічне акціонерне товариство «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі відокремленого структурного підрозділу Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації просить стягнути з відповідача інфляційну складову боргу у розмірі 32430,29 грн, а саме:

-           11096,24 грн за період з лютого по червень 2017 року (за зобов’язаннями січня 2017 року, акт прийому-передачі природного газу №20 від 31.01.2017р.),

-           10370,93 грн за період з березня по липень 2017 року (за зобов’язаннями лютого 2017 року, акт прийому-передачі природного газу №20 від 28.02.2017р.),

-           7543,09 грн за період з квітня по вересень 2017 року (за зобов’язаннями березня 2017 року, акт прийому-передачі природного газу №20 від 31.03.2017р.),

-           2619,12 грн за період з травня по вересень 2017 року (за зобов’язаннями квітня 2017 року, акт прийому-передачі природного газу №20 від 01.05.2017р.),

-           132,50 грн за період з червня по вересень 2017 року (за зобов’язаннями травня 2017 року, акт прийому-передачі природного газу №20 від 01.06.2017р.),

-           668,41 грн за період з липня по вересень 2017 року (за зобов’язаннями червня 2017 року, акт прийому-передачі природного газу б/н від 01.07.2017р.).

Відповідно до п.2 ч.2 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов'язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.

Як вказувалось судом вище, договір на постачання природного газу №186П, за яким здійснювалось постачання природного газу у спірний період, був підписаний та скріплений печатками підприємств 19.06.2017р.

Тобто, умови укладеного між постачальником та споживачем правочину були визначені сторонами саме 19.06.2017р., до дати підписання договору позивач та відповідач не були обізнані щодо прав та обов’язків за договором №186П від 19.06.2017р. та не могли належним чином виконувати їх.

Відтак, у спірний період постачання енергоносія споживачу здійснювалось постачальником без належних правових підстав на власний ризик.

В той же час, з метою встановлення правових підстав споживання Іллінівською сільською радою Костянтинівського району Донецької області обсягів природного газу та здійснення їх оплати за період до дати укладення договору №186П від 19.06.2017р., сторонами було підписано додаткову угоду №2 до наведеного правочину, в силу приписів п.2 якої, згідно ч.3 ст.631 Цивільного кодексу України сторони домовились, що даний договір набирає чинність з моменту його укладення, а умови договору застосовуються до відносин між ними, що виникли до його укладення, а саме з 01.01.2017р. по 31.12.2017р.

При цьому, як зазначалось, в силу приписів п.4.7 договору №186П від 19.06.2017р. оплата вартості постачання газу здійснюється споживачем авансовими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу згідно з додатком №2 до договору до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання.

Водночас, договірні обсяги постачання природного газу у спірний період було визначено з підписанням договору №186П від 19.06.2017р. та оформлено додатком №2 до останнього, внаслідок чого відповідач був позбавлений можливості здійснювати попередню оплату за природний газ.

Крім того, господарським судом враховано, що оплата за спожитий природний газ у січні-червні 2017 року здійснювалась на підставі рахунків, які виставлялись постачальником, вже після укладення договору №186П від 19.06.2017р., а саме: №СФ-ФТПП37 від 07.07.2017р. (січень 2017 року), №СФ-ТППз274 від 20.07.2017р. (лютий 2017 року), №СФ-000270 від 14.09.2017р. (березень 2017 року), №СФ-30/187 від 14.09.2017р. (квітень 2017 року), №СФ-31/154 від 14.09.2017р. (травень 2017 року), №СФ-06/121 від 14.09.2017р. (червень 2017 року), посилання на які наявні у виписках банку, доданих до позовної заяви.

Відповідно до ч.4 ст.612 Цивільного кодексу України прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку (ч.1 ст.613 вказаного кодексу України).

Згідно із ч.1 ст.614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, враховуючи наведене, господарський суд дійшов висновку, що в даному випадку вина з боку відповідача, як складова відповідальності, відсутня, з огляду на що нарахування пені, 3% річних та інфляційних за поставками січня-травня 2017 року за прострочення виконання зобов’язання з оплати спожитого енергоносія, є неправомірним.

При цьому, беручи до уваги, що за поставкою червня 2017 року на загальну суму 1802,11 грн (0,222 тис. куб. м) акт приймання-передачі природного газу було оформлено та скріплено печатками постачальника та сільської ради вже після підписання договору на постачання природного газу №186П від 19.06.2017р., відповідач був обізнаний, в тому числі, про обсяг спожитого енергетичного ресурсу та граничну дату проведення розрахунку за товар, а саме не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим.

Таким чином, враховуючи наведене, беручи до уваги, що остаточний розрахунок за поставкою червня 2017 року на суму 1802,11 грн здійснено відповідачем 15.09.2017р., нарахування пені та 3% річних є правомірним у період з 11.07.2017р. по 14.09.2017р.

Перевіривши розрахунок пені у наведений період, суд встановив, що її сума є фактично більшою на 0,01 грн, ніж заявлена позивачем до стягнення. Проте, враховуючи, що суд обмежений обсягом вимог позивача та не може їх змінити на власний розсуд чи спонукати до їх уточнення, позовні вимоги у вказаній частині підлягають задоволенню на визначену позивачем суму, а саме 81,46 грн.

За розрахунком суду, розмір процентів річних у період з 11.07.2017р. по 14.09.2017р. (поставка червня 2017 року) становить 9,78 грн.

Дослідивши розрахунок інфляційних втрат, господарський суд зазначає наступне:

За приписами п.3.2 постанови №14 від 17.12.2013р. пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов’язань» індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Тобто, з огляду на вищенаведене, базою для нарахування інфляційної складової боргу є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, що існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення – лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, за який розраховуються інфляційні, є час прострочення з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

Платіж за зобов’язаннями червня 2017 року мав бути здійснений не пізніше 10.07.2017 року включно. Відтак, період прострочення для нарахування інфляційних втрат за ним починається з серпня 2017 року. При цьому, позивачем відповідне нарахування розпочато з липня 2017 року. Крім того, з огляду на те, що 15.09.2017р. відповідачем погашено заборгованість за вказаною поставкою, нарахування інфляційних за вересень 2017 року є неправомірним. В той же час, з огляду на те, що у серпні 2017 року мала місце дефляція (індекс інфляції становив менше одиниці), будь-які кошти за прострочення зобов’язання відповідача стягненню не підлягають.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, з’ясувавши обставини, пов’язані з правильністю здійснення позивачем розрахунків пені, 3% річних та інфляційних збитків, здійснивши оцінку доказів, на яких ці розрахунки ґрунтуються, суд дійшов висновку, що позовні вимоги стосовно стягнення пені та процентів річних підлягають частковому задоволенню, а саме на суми 81,46 грн та 9,78 грн відповідно з одночасною відмовою у задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних втрат.

Згідно із ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 1762 грн підлягає розподілу між сторонами пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.86, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Іллінівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (85143, Донецька обл., Костянтинівський район, с.Іллінівка, вул.Адміністративна, 42/3, ) на користь Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (84313, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Південна, буд.1, ) в особі відокремленого підрозділу Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації (85114, Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Ємельянова, буд.76, ) пеню – 81,46 грн, 3% річних – 9,78 грн, а також судовий збір у розмірі 1,62 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Вступну та резолютивну частини рішення складено та підписано 20.04.2018р.

Повний текст рішення складено та підписано 25.04.2018р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.О.Паляниця