ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2018м. ДніпроСправа № 904/1424/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС-АГРОМАРКЕТ", м.Київ

до Приватне акціонерне товариство "НАСІННЕВЕ", м.Дніпро

про стягнення 1 046 887,05 грн.

за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "НАСІННЕВЕ", м.Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС-АГРОМАРКЕТ", м.Київ

про визнання недійсним договору поставки №21/03/2017-Н від 21.03.2017р.

Суддя Красота О.І.

Представники:

від позивача: (за первісним позовом) Хмарська Я.В. дов. №16/05/2018 від 16.05.2018р.

від відповідача: (за первісним позовом) не з»явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Агромаркет" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Насінневе" і просить суд стягнути 883 813,17 грн. - основного боргу, 114 210,86 грн. - пені, 11 537,09 грн. - 3% річних, 37 325,93 - інфляційних витрат та судовий збір.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем зобов'язань за Договором поставки №21/03/2017-Н від 21.03.2017р. в частині своєчасної оплати поставленого товару.

05.04.2018р. від Позивача надійшла заява про забезпечення позову, згідно якої Позивач просить: накласти арешт на грошові кошти в межах ціни позову - 1 046 887,05 грн. та судового збору - 15 703,31 грн., всього 1 062 590,36 грн., які обліковуються на поточних рахунках ПрАТ "Насінневе" (), а саме:

- п/р 1376 в АТ "ОТП Банк" МФО 300528

- п/р 2853 ПАТ "Приватбанк", м.Дніпропетровськ, МФО 305299

- п/р 3403 ПАТ "Приватбанк", м.Дніпропетровськ, МФО 305299

та будь-яких інших поточних рахунках Відповідача.

Ухвалою суду від 06.04.2018р. відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Агромаркет" в задоволенні заяви про забезпечення позову.

23.04.2018р. Позивач подав уточнену позовну заяву та просить суд стягнути з відповідача 883 813,17 грн. - основного боргу, 114 469,07 грн. - пені, 11 537,09 грн. - 3% річних, 37 325,93 грн. - інфляційних витрат та судовий збір.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 17.05.2018р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.05.2018р. відкладено підготовче засідання на 05.06.2018р.

25.05.2018р. Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позову у зв'язку з тим, що поставка товару за Договором фактично не відбулася, оскільки Позивачем не надано акт приймання-передачі товару.

25.05.2018р. Приватне акціонерне товариство "Насінневе" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Агромаркет" і просить суд визнати недійсним договір поставки №21/03/2017-Н від 21.03.2017р., Додаток №1 від 28.03.2017р., Додаток №2 від 31.03.2017р. та Додаток №3 від 18.08.2017р. укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Агромаркет" та Приватним акціонерним товариством "Насінневе".

В обґрунтування зустрічної позовної заяви Приватне акціонерне товариство "Насінневе" посилається на те, що договір поставки №21/03/2017-Н від 21.03.2017р., підписаний зі сторони Приватного акціонерного товариства "Насінневе" директором ОСОБА_2 недійсний. У зазначеного директора відсутні повноваження на підписання спірного договору, у зв'язку з відсутністю рішення загальних зборів учасників про укладання директором договору.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2018р. прийнято зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом у підготовчому судовому засіданні 05.06.2018р.

05.06.2018р. Позивач (за первісним позовом) подав відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначає, що надані до матеріалів справи видаткові накладні є належним доказом поставки товару за спірним договором.

18.06.2018р. Відповідач за зустрічним позовом подав відзив на позов, в якому проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечує та в позові просить відмовити в повному обсязі.

19.06.2018р. представник Відповідача за первісним позовом подав заперечення, в якому просить суд відмовити в задоволенні первісного позову.

Ухвалою суду від 05.06.2018р. відкладено підготовче засідання на 19.06.2018р.

18.06.2018р. Відповідач (за зустрічним позовом) подав відзив на позов, в якому проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечує та в зустрічному позові просить відмовити в повному обсязі.

19.06.2018р. представник Відповідача (за первісним позовом) подав заперечення, в якому просить суд відмовити в задоволенні первісного позову та подав клопотання про доручення до матеріалів справи письмових доказів.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2018р. продовжено строк розгляду справи у підготовчому провадженні на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 10.07.2018р.

10.07.2018р. Позивач (за зустрічним позовом) подав відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, в якій просить суд визнати недійсним договір поставки №21/03/2017-Н від 21.03.2017р., Додаток №1 від 28.03.2017р., Додаток №2 від 31.03.2017р. та Додаток №3 від 18.08.2017р., укладені між Позивачем та Відповідачем.

10.07.2018р. Позивач (за первісним позовом) заявив клопотання про розгляд наступного засідання без участі представника, про час та дату наступного засідання повідомити належним чином.

Ухвалою суду від 10.07.2018р. відкладено підготовче засідання на 17.07.2018р..

Ухвалою суду від 17.07.2018р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 21.08.2018р.

Позивач у судовому засіданні 21.08.2018р. позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову відмовити.

Відповідач за первісним позовом (Позивач за зустрічним позовом) в судове засідання не з»явився, про дату та час розгляду справи повідомленній належним чином під особистий підпис (т.2 а.с. 116). Про причини не явки суд не повідомив.

Технічна фіксація судового процесу здійснювалася на носій CD-R № 1010827SR18927.

Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У порядку ст.240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника Позивача (відповідача за зустрічним позовом), оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

21.03.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС-АГРОМАРКЕТ" (далі-Позивач за первісним позовом (Відповідач за зустрічним позовом), постачальник) та Приватним акціонерним товариством "НАСІННЕВЕ" (далі-Відповідач за первісним позовом (Позивач за зустрічним позовом), покупець) було укладено Договір поставки №21/03/2017-Н (а.с.19).

Відповідно до пункту 1.1 Договору, постачальник зобов'язаний передати у власність покупця продукцію для сільгоспвиробництва відповідно до умов Договору, а покупець зобов'язаний прийняти такий товар та оплатити його на встановлених даним Договором умовах.

Пунктом 1.2 Договору встановлено, що найменування, асортимент (номенклатура) товару, походження товару (країна та рік виробництва), його кількість, ціна (вартість) товару та код товару згідно УКТ ЗЕД визначаються у Специфікаціях до Договору, кожна з яких складається на окрему партію товару, що поставляється за даним Договором, і є невід'ємною частиною Договору.

Згідно з пунктом 1.3 Договору, загальний обсяг та асортимент (номенклатура) товару, що поставляється за цим Договором, визначається кількістю та асортиментом (номенклатурою) товару, поставленого окремими партіями за всіма Специфікаціями відповідно до умов Договору на протязі його дії.

Відповідно до пункту 3.1 Договору товар постачається на умовах DDP у відповідності до міжнародних правил тлумачення торгівельних термін Інкотермс 2010, якщо інше не передбачено специфікацію. Конкретна адреса передачі товару покупцю (місце поставки) зазначається у специфікації. Строк поставки: постачальник зобов'язаний поставити товар за відповідною специфікацією протягом 5 (п'яти) календарних днів з дати внесення покупцем попередньої оплати (авансу) згідно п.4.3.1. або п.4.4.1. договору, якщо інше не передбачено специфікацією. Достроково поставка товару постачальником допускається виключно за згодою сторін.

Згідно з пунктом 3.2 Договору, на кожну поставлену партію товару постачальник зобов'язаний надати такі документи: рахунок (якщо оригінал не був переданий покупцю раніше), видаткову накладну, сертифікат на насіння Україна (якщо поставці підлягає насіння) або інший документ, що посвідчує якість товару, товарно-транспортну накладну, акт прийому-передачі товару та інші документи відповідно до чинного законодавства України та умов цього договору. Постачальник зобов'язаний оформити та зареєструвати податкову накладну єдиному реєстрі податкових накладних у порядку та строки, згідно законодавства України.

Пунктом 3.3 Договору передбачено, що право власності та усі ризики на товар переходять від постачальника до покупця з дати поставки. Датою поставки є дата фактичного отримання покупцем товару у місці поставки, що підтверджується підписання покупцем видаткової накладної.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що загальна вартість/ціна товару за цим договором складає суму вартості/ціни товару за всіма Cпецифікаціями до цього Договору.

Пунктом 4.4.1 Договору передбачено, що оплата у розмірі 30% ціни (вартості) товару, передбаченої у відповідної Cпецифікації, здійснюється на умовах попередньої оплати (авансу) шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 5 банківських днів з дати отримання покупцем наданого постачальником рахунок на оплату. Постачальник зобов'язаний виставити та надати покупцю рахунок в день підписання сторонами відповідної специфікації. Рахунок дійсний протягом 5 банківських днів з дати отримання такого рахунку покупцем, не залежно від строку, зазначеному у такому рахунку. Покупець вважається таким, що виконав грошові зобов'язання по оплаті 30% ціни (вартості) товару, передбаченої у відповідній специфікації (дата оплати), з дати отримання постачальником (надходження) на його банківський рахунок від покупця або третьої особи, що не є стороною за цим договором, згідно п.4.5 Договору грошових коштів в розмірі , що відповідає грошовому зобов'язанню покупця, розрахованого відповідно до умов цього договору та додатків до нього.

Відповідно до пункту 4.4.2 Договору, оплата решти 70% ціни (вартості) товару, передбаченої у відповідній Cпецифікації здійснюється на умовах відстрочення шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку покупця на поточний рахунок постачальника у строк/термін, визначений сторонами у відповідній специфікації. Покупець вважається таким, що виконав грошові зобов'язання по оплаті 70% ціни (вартості) товару, передбаченої у відповідній специфікації (дата оплати), з дати отримання постачальником (надходження) на його банківський рахунок від покупця або третьої особи, що не є стороною за цим договором, згідно п.4.5 Договору грошових коштів в розмірі , що відповідає грошовому зобов'язанню покупця, розрахованого відповідно до умов цього договору та додатків до нього.

За умовами пункту 5.1 Договору приймання товару по кількості та якості упаковки (окрім прихованих недоліків) здійснюється покупцем у момент прийому товару у місці поставки та підтверджується підписанням покупцем акту прийому-передачі товару.

Пунктом 6.2.2 Договору передбачено, що покупець зобов'язаний прийняти товар та здійснити відповідні розрахунки згідно з умовами даного договору.

За змістом пункту 6.2.3 Договору покупець зобов'язаний надати постачальнику засвідчені копії свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість, копію довідки про взяття на облік платника податків, статуту і документів, що підтверджують повноваження підписанта договору з боку покупця.

Сторонами були підписані Специфікації у вигляді Додатків № 1 від 28.03.2017р., № 2 від 31.03.2017р., № 3 від 18.08.2017р. (а.с.25-27), відповідно до яких сторони визначили найменування товару, його кількість, ціну за одиницю, термін поставки та порядок та термін оплати товару.

Відповідно до Додатку № 1 від 28.03.2017р. сторони погодили, що поставці підлягає товар на суму 552 496,32 грн. з наступним графіком оплати:

- авансова частина у розмірі 165 748,90 грн. згідно умов п.4.3.1 Договору;

- відстрочений платіж у розмірі 386 747,42 грн. не пізніше 15.10.2017р.

Відповідно до Додатку № 2 від 31.03.2017р. сторони погодили, що поставці підлягає товар на суму 513 041,54 грн. з наступним графіком оплати:

- авансова частина у розмірі 153 912,46 грн. згідно умов п.4.3.1 Договору;

- відстрочений платіж у розмірі 359 129,08 грн. не пізніше 15.10.2017р.

Відповідно до Додатку № 3 від 18.08.2017р. сторони погодили, що поставці підлягає товар на суму 197 052,36 грн. з наступним графіком оплати:

- авансова частина у розмірі 59 115,71 грн. згідно умов п.4.3.1 Договору;

- відстрочений платіж у розмірі 137 936,65 грн. не пізніше 01.12.2017р.

На виконання умов Договору, Позивач за первісним позовом (Відповідач за зустрічним позовом) поставив Відповідачу за первісним позовом (Позивачу за зустрічним позовом) товар на загальну суму 1 262 590,24 грн., що підтверджується видатковими накладними, які підписані та скріплені печатками сторін:

- № 620 від 06.04.2017р. на суму 419 333,56 грн.;

- № 619 від 06.04.2017р. на суму 552 496,32 грн.;

- № 622 від 06.04.2017р. на суму 93 708,00 грн.;

- № 2038 від 29.08.2017р. на суму 197 052,36 грн. (а.с.28-30,32).

Відповідач за первісним позовом (Позивач за зустрічним позовом) частково оплатив поставлений товар на суму 378 777,07 грн., що підтверджується платіжними дорученнями:

- № від 05.04.2017р. на суму 165 748,90 грн.;

- № від 06.04.2017р. на суму 153 912,46 грн.;

- № від 22.08.2017р. на суму 59 115,71 грн.

Таким чином, заборгованість Відповідача за первісним позовом (Позивача за зустрічним позовом) перед Позивачем за первісним позовом (Відповідачем за зустрічним позовом) становить 883 813,17 грн.

Відповідачем за первісним позовом (Позивачем за зустрічним позовом) суму заборгованості у розмірі 883 813,17 грн. не оплачено, що і є причиною виникнення спору.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до Додатку № 3 від 18.08.2017р. строк оплати поставленого товару є таким, що настав 01.12.2017р.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до відомостей видаткових накладних № 620 від 06.04.2017р. на суму 419 333,56 грн., № 619 від 06.04.2017р. на суму 552 496,32 грн., № 622 від 06.04.2017р. на суму 93 708,00 грн., № 2038 від 29.08.2017р. на суму 197 052,36 грн. покупець отримав товар без зауважень на загальну суму 1 262 590,24 грн.

Враховуючи положення договору, покупець мав сплатити решту вартості товару не пізніше 15 жовтня 2017 року за видатковими накладними № 620 від 06.04.2017р., № 619 від 06.04.2017р., № 622 від 06.04.2017р. та за видатковою накладною № 2038 від 29.08.2017р. - не пізніше 01 грудня 2017 року.

З огляду на викладене, суд не приймає до уваги твердження Відповідача за первісним позовом (Позивача за зустрічним позовом) про недоведеність факту поставки товару за видатковими накладними № 620 від 06.04.2017р. на суму 419 333,56 грн., № 619 від 06.04.2017р. на суму 552 496,32 грн., № 622 від 06.04.2017р. на суму 93 708,00 грн., № 2038 від 29.08.2017р. на суму 197 052,36 грн.

Також, твердження Відповідача за первісним позовом (Позивача за зустрічним позовом) про ненастання обов'язку оплатити поставлений товар через відсутність акту прийому-передачі товару суд вважає помилковими з огляду на таке.

Статтею 1 Закону України від 16.07.1999 №996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" із змінами та доповненнями (далі - Закону №996) визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ст.9 Закону №996 первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Ведення зазначених документів передбачено Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88.

Накладна - документ, що використовується при передачі товарно-матеріальних цінностей від однієї особи іншій. Є декілька видів накладних, наприклад, видаткова накладна, товарно-транспортна накладна, тощо. Видаткова накладна фіксує факт отримання/передачі товарів або послуг і по суті завершує купівлю-продажу між продавцем і покупцем. Видаткова накладна може бути замінена актом здачі-приймання. Товарно-транспортна накладна використовується, якщо в процесі купівлі-продажу бере участь транспортна (експедиторська) компанія, що займається перевезенням товару від продавця до покупця.

Враховуючи вищевикладене, видаткова накладна, вважається документом первинного обліку

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Судової плати у господарських справах Верховного Суду України від 29.04.2015р. у справі №3-77гс15.

Крім того, після отримання товару за період з квітня по серпень 2017р. Відповідач не звертався до Позивача протягом розумного строку з пропозицією скласти та надати такий акт приймання-передачі.

Ненадання акту приймання-передачі не є відкладальною умовою у розумінні статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 Цивільного кодексу України; тому наявність або відсутність акту приймання-передачі за наявності інших первинних документів не звільняє Відповідача за первісним позовом (Позивача за зустрічним позовом) від обов'язку сплатити решту вартості товару в розмірі 883 813,17 грн.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідачем не були виконані зобов'язання з оплати товару, доказів припинення відповідних зобов'язань перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Згідно із положенням статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Обставини, на які посилається Позивач за первісним позовом (Відповідач за зустрічним позовом) в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з Відповідача за первісним позовом (Позивача за зустрічним позовом) суми основного боргу в розмірі 883 813,17 грн., підтверджені матеріалами справи та не спростовані Відповідачем за первісним позовом (Позивачем за зустрічним позовом), а тому дана вимога підлягє задоволенню у повному обсязі.

Крім того, у зв'язку з несвоєчасним виконанням Відповідачем за первісним позовом (Позивачем за зустрічним позовом) своїх зобов'язань щодо оплати поставленого товару, Позивачем за первісним позовом (Відповідачем за зустрічним позовом) останньому нараховано пеню у розмірі 114 469,07 грн. за період з 16.10.2017р. по 30.03.2018р.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.9.4 Договору, у разі прострочення терміну (строку) оплати товару згідно п.4.3.2 або п.4.4.2 Договору, покупець сплачує на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період порушення, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення терміну (строку) оплати товару.

Суд, перевіривши наданий Позивачем за первісним позовом (Відповідачем за зустрічним позовом) розрахунок пені, приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача за первісним позовом (Відповідача за зустрічним позовом) щодо стягнення з Відповідача за первісним позовом (Позивача за зустрічним позовом) пені у розмірі 114 469,07 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також, Позивачем за первісним позовом (Відповідачем за зустрічним позовом) нараховано Відповідачу за первісним позовом (Позивачу за зустрічним позовом) 3 % річних у розмірі 11 537,09 грн. за період з 16.10.2017р. по 30.03.2018р. та інфляційні втрати у розмірі 37 325,93 грн. за період листопад 2017р. - лютий 2018р.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, судом встановлено, що вимоги Позивача за первісним позовом (Відповідача за зустрічним позовом) щодо стягнення з Відповідача за первісним позовом (Позивача за зустрічним позовом) 3% річних у розмірі 11 537,09 грн. та інфляційних втрат у розмірі 37 325,93 грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Стосовно вимог Приватного акціонерного товариства "Насінневе" про визнання недійсним договору поставки №21/03/2017-Н від 21.03.2017р. через відсутність у директора товариства достатнього обсягу повноважень суд зазначає наступне.

Згідно статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Стаття 203 Цивільного кодексу України визначає загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

За змістом частин першої та другої статті 99 Цивільного кодексу України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб.

Відповідно до пункту 7.1 Статуту ПАТ «НАСІННЕВЕ», затвердженого протоколом №22-04/2016р. від 22.04.2016р. (далі - Статут) (т.2 а.с.102-143) органами управління товариства є: Загальні збори акціонерів товариства, наглядова рада, директор.

Пунктом 7.17.1 Статуту передбачено, що виконавчим органом товариства, який здійснює управління поточною діяльністю товариства, є директор (одноосібний виконавчий орган).

Згідно з пункту 7.17.10 Статуту, директор виконує функції та обов'язки, покладені на нього, як на керівника підприємства, згідно до законодавства України та укладеного з ним цивільно-правового чи трудового договору.

Директор в процесі виконання своїх функцій має право без довіреності виконувати дії від імені товариства, у тому числі, самостійно вчиняти (укладати) правочини (договори, контракти, угоди, тощо) щодо придбання оборотних активів, отримання робіт та послуг, а також угод з монопольними організаціями - на суму, що не перевищує 50 000,00 грн. (п.7.17.11 Статуту).

Станом на день укладання договору поставки №21/03/2017-Н від 21.03.2017р., керівником ПАТ «НАСІННЕВЕ», був ОСОБА_2, який підписав спірний договір.

Згідно інформації з Витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 21.03.2017р. в графі відомості про органи управляння юридичної особи зазначено наступне: "загальні збори, прізвище, ім'я, по батькові, дата обрання (призначення) осіб, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи: ОСОБА_2, 24.10.2013р. підписант".

За змістом статті 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

За змістом пункту 6.2.3 Договору покупець зобов'язаний надати постачальнику засвідчені копії статуту і документів, що підтверджують повноваження підписанта договору з боку покупця. Враховуючи викладене, постачальник не був позбавлений можливості отримати відомості щодо повноважень керівника товариства покупця.

Разом з тим, статтею 241 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Згідно з матеріалами справи ПАТ «НАСІННЕВЕ» було перераховано суму попередньої оплати, ним прийнято та не повернено товар постачальнику. Таким чином, ПАТ «НАСІННЕВЕ» своїми діями схвалило договір, а відтак він є дійсним.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 19.08.2014р. у справі №924/905/13 (№3-68гс14).

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні зустрічних позовних вимогах ПАТ «НАСІННЕВЕ» про визнання недійсним договору поставки №21/03/2017-Н від 21.03.2017р.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на Відповідача за первісним позовом (Позивача за зустрічним позовом).

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 193, 216-218, 230, 231, 232 Господарського Кодексу України, ст. ст. 525-526, 530, 549, 610-612, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. ст. ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Насінневе" (49005, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 12. каб. 15, код 00387080) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС-АГРОМАРКЕТ" (04071, м. Київ, вул. Костянтинівська, 2А, код 38050723) заборгованість у розмірі 883 813,17 грн., пеню у розмірі 114 469,07 грн., 3% річних у розмірі 11 537,09 грн., інфляційні втрати у розмірі 37 325,93 грн., судовий збір у розмірі 15 707,19 грн., про що видати наказ.

У задоволенні зустрічних позовних вимог - відмовити у повному обсязі.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня його оголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

21.08.2018р.

Повне рішення складено 21.08.2018