ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.08.2018 Справа № 905/983/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.

при секретарі судового засідання Хадієвій М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (Ідентифікаційний код 34047020, юридична адреса:01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 36-Б; адреса для листування: 01040, м. Київ, бульвар Дружби Народів, буд. 38) в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_1,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «АККРА» (Ідентифікаційний код 31535247, адреса: 83102, м. Донецьк, вул. Стадіонна, буд. 22),

про: стягнення 285 348,07 грн., -

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю;

від відповідача: не зявився, -

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство Дельта Банк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Дельта Банк ОСОБА_1 звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю АККРА заборгованості за договором кредиту № КЮ-ВКЛ-2017228/1 від 10.09.2013 по відсоткам та штрафним санкціям за період з 04.08.2015 по 02.05.2018 у розмірі 285348,07 грн. (двісті вісімдесят п"ять тисяч триста сорок вісім гривень 7 коп.), з яких: сума заборгованості по простроченим відсоткам 273834,26 грн. (двісті сімдесят три тисячі вісімсот тридцять чотири гривні 26 коп.), пеня за несвоєчасне повернення відсотків 10150,93 грн. (десять тисяч сто пятдесят гривень 93 коп.), 3% річних від суми прострочених відсотків 1362,88 грн. (одна тисяча триста шістдесят дві гривні 88 коп.).

На підтвердження позовних вимог надано суду: договір кредиту № КЮ ВКЛ 2017228/1 від 10.09.2013, розрахунок заборгованості за договором кредиту № КЮ ВКЛ 2017228/1 від 10.09.2013, виписки по рахункам за договором кредиту № КЮ ВКЛ 2017228/1 від 10.09.2013, витяг з ЄДРПОУ відносно ТОВ «Аккра».

Ухвалою суду від 30.05.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/983/18; визначено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 25.06.2018; відмовлено в задоволенні клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Національний банк України; визначено відповідачу строк до 18.06.2018 для подання суду відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), що підтверджують доводи відповідача. Копію відзиву на позовну заяву і всі додані до нього докази направити позивачу, докази направлення надати суду у вказаний строк; встановлено сторонам строк для подання відповіді на відзив (позивачем) та заперечень (відповідачем) (якщо такі будуть подані) не пізніше 25.06.2018; явка представників сторін у судове засідання визнана не обовязковою.

Ухвалою суду від 25.06.2018 підготовче засідання відкладено на 25.07.2018; визначено відповідачу: надати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), що підтверджують відповідні доводи; копію відзиву і додані до нього документи направити позивачу; зобовязано сторін забезпечити отримання канцелярією суду відповіді на відзив та заперечень з доказами їх направлення відповідачу (позивачем) - за наявності, відзиву на позовну заяву з доказами його направлення позивачу (відповідачем) не пізніше, ніж за три дні до дати судового засідання; розяснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву на позовну заяву, справа буде розглянута за наявними в ній матеріалами; явка представників сторін у судове засідання визнана не обовязковою.

25.07.2018 представником позивача представлено суду клопотання б/н б/д про долучення доказів, за змістом якого останній повідомляє про те, що не мав можливості долучити всі докази до позовної заяви, оскільки кредитні справи перебувають у сховищі банку в м.Києві і у звязку з ліквідацією відбулось значне скорочення чисельності штату співробітників банку, обробка документів є дуже ускладненою, тому просив долучити до матеріалів справи копію меморіального ордеру №62473110 від 11.09.2013. Судом таке клопотання розглянуто та задоволено.

Ухвалою суду від 25.07.2018 закрито підготовче провадження у справі №905/983/18; призначено розгляд справи по суті на 14.08.2018; явка сторін визнана не обовязковою.

В судовому засіданні, що відбулось 14.08.2018 позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач письмового відзиву по суті спору не надав, не скористався правом на участь у розгляді справи та бути присутнім в судовому засіданні, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку.

Враховуючи, що явка сторін обовязковою визнана не була, наявних матеріалів достатньо для вирішення спору, тому справа розглядається за наявними матеріалами без участі представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази та пояснення, суд,-

ВСТАНОВИВ:

10.09.2013 між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі - кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аккра» (далі позичальник) укладено договір кредиту № КЮ ВКЛ 2017228/1 (далі договір).

За умовами цього договору кредитор надає позичальнику грошові кошти (далі кредит) у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобовязується своєчасно повернути отриманий Кредит, сплатити проценти за користування кредитом, а також виконати інші зобовязання за цим договором (п.1.1. договору).

Пунктом 1.1.1. договору, надання Кредиту здійснюється окремими частинами, надалі за текстом кожна частина окрема - «Транш», а у сукупності - «Транші», в межах відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості в сумі 285000,00 гривень (Двісті вісімдесят пять тисяч гривень 00 копійок) зі сплатою процентів за користування Кредитом в розмірі 15% (пятнадцять процентів) річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості за Кредитом до 08 липня 2015 року включно, на умовах визначених цим Договором.

У пунктах 1.1.2., 1.2. договору передбачено, що у разі прострочення кінцевого терміну повернення заборгованості за Кредитом, визначеного в п. 1.1.1. цього договору, процентна ставка за цим договором встановлюється в розмірі 35% річних (тридцять пять процентів), та починає застосовуватися до взаємовідносин Сторін за цим Договором починаючи з дня, наступного за кінцевим терміном (днем) повернення заборгованості за кредитом по день фактичного погашення простроченої заборгованості за кредитом. При цьому сторони погодили, що зазначене встановлення розміру процентної ставки за користування кредитом по цьому Договору не потребує додаткового двостороннього погодження та внесення відповідних письмових змін до цього Договору. Кредит надається позичальнику з метою поповнення обігових коштів.

Відповідно до п. 2.2.1. договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту щомісячно, в останній робочий день поточного місяця, та в день кінцевого терміну повернення заборгованості за Кредитом на залишок заборгованості за Кредитом (непогашену суму Кредиту / Траншу) за фактичну кількість днів користування Кредитом / Траншем, за методом "факт / факт, тобто для розрахунку приймається фактична кількість днів у місяці (28,29,30,31) та році (365/366). При розрахунку процентів враховується день наданій та не враховується день погашення Кредиту / Траншу.

Пунктом 2.4. договору, Моментом (днем) повернення Кредиту, сплати процентів за користування Кредитом, комісій, можливих штрафних санкцій, передбачених Договором, вважається день зарахування грошових коштів Позичальника на Рахунок, зазначений в п. 2.3. цього Договору.

Згідно з п. 4.1. договору встановлено, що у випадку прострочення Позичальником строків сплати процентів, комісій, а також прострочення строків повернення Кредиту/Траншу, визначених цим Договором, Позичальник сплачує Кредитору пеню із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, від простроченої суми за кожний день прострочення. Сплата пені не звільняє Позичальника від зобовязання сплатити проценти і комісії, передбачені цим Договором.

За умовами п. 8.3. договору цей Договір набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання Сторонами прийнятих на себе зобовязань за цим Договором

Вказаний договір з додатком підписано сторонами договору без зауважень.

За своєю правовою природою договір КЮ ВКЛ 2017228/1 від 10.09.213 є кредитним договором.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч. 1 та ч.3 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. ч. 2,3 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч.1 ст.193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Матеріали справи свідчать, що позивач свої зобовязання за кредитним договором № КЮ-ВКЛ-2017228/1 від 10.09.2013 виконав, надав позичальнику грошові кошти (кредит) у розмірі 285000,00 грн. (двісті вісімдесят пять тисяч гривень), що підтверджується меморіальним ордером №62473110 від 11.09.2013.

В матеріалах справи відсутні і відповідачем не подано суду документального підтвердження виконання ним зобовязань у порядку і строки, обумовлені у договорі кредиту№ КЮ ВКЛ 2017228/1 від 10.09.2018.

Як зазначає позивач, за відповідачем рахується заборгованість за період з 04.08.2015 по 02.05.2018 у розмірі 285348,07 грн. (двісті вісімдесят пять тисяч триста сорок вісім гривень 7 коп.), з яких: сума заборгованості по простроченим відсоткам 273834,26 грн. (двісті сімдесят три тисячі вісімсот тридцять чотири гривні 26 коп.), пеня за несвоєчасне повернення відсотків 10150,93 грн. (десять тисяч сто пятдесят гривень 93 коп.), 3% річних від суми прострочених відсотків 1362,88 грн. (одна тисяча триста шістдесят дві гривні 88 коп.). На переконання позивача, невиконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином та не в повному обсязі призвело до накопичення заборгованості та порушення відповідачем ст.ст. 525, 526, 530, 629 та 1054 Цивільного кодексу України.

Наявність заборгованості по простроченим відсоткам, у предявленому до стягнення розмірі, підтверджується відповідними виписками банку по особовому рахунку за період з 10.09.2013 по 10.05.2018.

Відповідачем до прийняття судового рішення не надано доказів повного чи часткового погашення заборгованості за кредитним договором, доводів позивача належними доказами не спростовано, в результаті чого господарський суд робить висновок, що сплату заборгованості не здійснено до теперішнього часу, у звязку з чим позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості по простроченим відсоткам у розмірі 273 834,26 грн., підлягають задоволенню.

Також, з огляду на наведене та виходячи з положень ст.ст. 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 193 ГК України, відповідач є порушником грошового зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених ст. 625 Цивільного кодексу України, у вигляді 3% річних від суми прострочених процентів у розмірі 1362,88 грн. (одна тисяча триста шістдесят дві гривні 88 коп.) за період з 04.08.2015 по 02.05.2018 включно.

Щодо предявленої позивачем до стягнення з відповідача пені за несвоєчасне погашення відсотків у розмірі 10150,93 грн. (десять тисяч сто пятдесят гривень 93 коп.) за період з 01.06.2017 по 02.05.2018, суд зазначає наступне.

Особливості регулювання відповідальності за порушення грошових зобовязань у відносинах субєктів господарювання визначаються приписами статей 534, 549-552 Цивільного кодексу України, статей 229-234 Господарського кодексу України та статей Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань.

Одночасно, статтею 617 Цивільним кодексом України встановлено, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Такий підхід щодо суб'єктивної неможливості передбачити, а отже і попередити діяння, що викликало невиконання або неналежне виконання зобов'язання, дозволяє відмежувати випадок від непереборної сили (форс-мажор).

Непереборною силою визнається надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Як підстава звільнення особи, що порушила зобов'язання, від відповідальності непереборна сила характеризується двома ознаками. По-перше, це зовнішня до діяльності сторін обставина, яку сторони, хоча б навіть і передбачили, але не могли попередити. До таких обставин, як правило, відносять стихійні лиха (землетрус, повінь, пожежі) та соціальні явища (війни, страйки, акти владних органів тощо). По-друге, ознакою непереборної сили є її надзвичайність, що означає, що це не рядова, звичайна обставина, яка хоча і може спричинити певні труднощі для сторін, але не виходить за рамки буденності, а екстраординарна подія, яка не є звичайною.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» запроваджено антитерористичну операцію на території України.

Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначений період проведення антитерористичної операції час між датою набрання чинності зазначеним Указом Президента України та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. На час розгляду справи антитерористична операція триває.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

У відповідності до ч.5 ст.11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у 10 денний строк з дня опублікування вказаного Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року №405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» антитерористична операція включає комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності. Райони проведення антитерористичної операції визначаються у тому числі керівництвом антитерористичної операції.

Керівником Антитерористичного центру при СБУ виданий Наказ від 07.10.2014р. №33/6/а Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення, відповідно до якого районами проведення АТО визначені Донецька та Луганська області з терміном дії з 07.04.2014 року.

Таким чином, проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей з 07.04.2014 визначено компетентним органом у сфері боротьби з тероризмом. Одночасно, проведення антитерористичної операції на території Донецької області є загальновідомим фактом.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією та Законами України. Закріплене в ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» право суб'єкта господарювання, який проводив та/або проводить свою господарську діяльність на території, де проводилась або проводиться антитерористична операція не може бути ілюзорним та носити декларативний характер. У розумінні положень ст.58 Конституції України приписи ст.2 означеного закону відносно заборони нарахування пені з 14 квітня 2014 року мають ретроспективну дію для розглядуваних правовідносин та не містять жодних вилучень щодо їх незастосування.

На підставі вищевикладеного, враховуючи приписи Закону України «Про боротьбу з тероризмом», прийнятий на його виконання та виконання рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» наказ керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015р. №1275р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», згідно з додатком, до якого включено м. Донецьк, де проводить свою господарську діяльність відповідач, суд застосовує до правовідносин між позивачем та відповідачем ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», та вважає неправомірним нарахування та предявлення до стягнення з відповідача пені за несвоєчасне повернення процентів у розмірі 10150,93 грн. за період з 01.06.2017 по 02.05.2018 та відмовляє в задоволенні позовних вимог в цій частині.

За таких обставин, оскільки позов підлягає задоволенню частково, тому судові витрати за розгляд цієї справи покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 73-80, 86, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АККРА» про стягнення 285348,07 грн. (двісті вісімдесят п"ять тисяч триста сорок вісім гривень 07 коп.), задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АККРА» (Ідентифікаційний код 31535247, адреса: 83102, м. Донецьк, вул. Стадіонна, буд. 22) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_1 (, адреса: 01133, м.Київ, Печерський район, вул.Щорса, б.36 Б) заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 273834,26 грн. (двісті сімдесят три тисячі вісімсот тридцять чотири гривні 26 коп.), 3 % річних від суми прострочених відсотків у розмірі 1362,88 грн. (одна тисяча триста шістдесят дві гривні 88 коп.) та судовий збір - 4127,96 грн. (чотири тисячі сто двадцять сім гривень 96 коп.).

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

5. Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили через двадцять днів з дня його підписання та може бути оскаржене в апеляційному порядку, згідно з Розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

6. Повний текст рішення підписано 14.08.2018.

Суддя Н.В. Величко