ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/1497/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання Федоровій К.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СААМ-7", м. Харків
до Приватного акціонерного товариства "Харківський хлібокомбінат "Слобожанський", м. Харків
про стягнення 111 040,75 грн.
за участю представників учасників справи:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "СААМ-7", звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Приватного акціонерного товариства "Харківський хлібокомбінат "Слобожанський", в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість по договору поставки товару №8 від 15.09.2017 у розмірі 111040,75 грн. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань по вказаному договору в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 25.06.2018 позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 18.07.2018 о 10:00.

Ухвалою суду від 18.07.2018 підготовче засідання у справі викладалося до 01.08.2018 до 10:45.

Ухвалою суду від 01.08.2018 підготовче провадження у справі було закрите та справа призначена до судового розгляду по суті на 15.08.2018 об 11:00.

Позивач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення відповідного поштового відправлення.

Відповідач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив. Про місце, дату та час судових засідань відповідач повідомлявся судом за юридичною адресою. Але, судова кореспонденція повернута поштою на адресу суду із позначкою "за закінченням терміну зберігання". Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за можливості сповістити їх з допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає. Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що неявка представників сторін у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому, відповідно до ст. 202 ГПК України, суд розглядає справу за відсутності представників сторін.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, суд встановив наступне.

15.09.2017 між сторонами був укладений договір поставки товару №8 (далі - договір). Відповідно до умов договору, постачальник (позивач) зобовязується в порядку та на умовах, визначених цим договором передати у власність покупця (відповідач) товар (стиснений природний газ (метан)), а покупець зобовязується прийняти та оплатити вартість товару. Місцезнаходження товару: м. Харків, вул. Ростовська, 11 - АГНКС . (п.п. 1.1 та 1.2 договору).

Одиницею виміру товару встановлюються куб. м. Загальна кількість товару, що передається за цим договором у власність покупця, сторонами не обмежується і визначається на підставі фактичного обсягу переданого у власність покупця товару. Якість товару, що є предметом поставки за цим договором, має відповідати ДСТУ. (п.п. 2.1 - 2.3 договору).

Згідно п.п. 3.1, 3.2 договору, сторони погоджуються, що відомість на заправку автомобілів є документ, який засвідчує факт передачі у власність товару, а також засвідчує остаточно узгоджені сторонами найменування, кількість та вартість товару. Кожна відомість на переданий товар є невідємною частиною цього договору. Враховуючи періодичність та ритмічність поставок товару протягом дії цього договору, постачальник формує раз на місяць видаткову накладну, акт приймання-передачі та податкові накладні. Акт приймання-передачі підтверджує факт передачі товару у власність покупця за відповідний період. Вищевказані документи надаються покупцеві для підписання після 5 (пятого) робочого числа наступного за звітним місяця.

У п. 3.3 договору сторони погодили, що постачальник постачає покупцю товар частинами на умовах франко-термінали АЗС за адресою: м. Харків, вул. Ростовська, 11- АГНКС, шляхом вибірки покупцем (довіреною особою покупця) товару з АГНКС. Відпуск здійснюється шляхом заправки газом транспортних засобів покупця (довіреної особи покупця) в кількості та асортименті зазначеному у відомості на заправку автомобілів. На вимогу покупця (довіреної особи покупця) оператор АГНКС після завершення відпуску товару видає чек, що свідчить про факт відпуску газу покупцю. Датою поставки вважається дата, що вказана в чеку. Приймання-передача товару по кількості та асортименту здійснюється покупцем (довіреною особою покупця) на терміналі АГНКС за показниками сумарних лічильників паливнороздавальної колонки, згідно кількісних показників чеку.

Право власності на товар, поставка якого здійснюється відповідно до цього договору, переходить від постачальника до покупця в момент отримання покупцем товару на АГНКС (п. 3.4 договору).

У розділі 4 договору, сторони встановили, що вартість товару зазначена в додатку № 1 до цього договору. Вартість товару включає ПДВ, порядок нарахування якого встановлений чинним законодавством України. Оплата за отриманий товар згідно виставлених рахунків-фактур здійснюється протягом 10 календарних днів з дати їх виставлення. Розрахунки між сторонами здійснюються в національній валюті - гривні, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, згідно інструкції Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті. Датою оплати (отримання грошей постачальником) вважається дата зарахування грошових коштів на банківський поточний рахунок постачальника. Розмір вартості товару може бути змінено за згодою сторін, що оформляється додатковою угодою. Два примірники відповідної додаткової угоди подаються стороною та мають бути підписані другою стороною протягом 5 (пяти) календарних днів з дати отримання.

Згідно розділу 9 договору, цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2018 року, за умови повного виконання сторонами своїх зобовязань за даним договором.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов'язання по договору виконав у повному обсязі та поставив відповідачу товар, відповідно до умов договору.

Факт поставки товару підтверджується видатковою накладною №173 від 30.11.2017 на суму 461245,96 грн., актом звірки від 30.11.2017, видатковою накладною №191 від 31.12.2017 на суму 371579,47 грн., актом звірки від 31.12.2017, видатковою накладною №1 від 10.01.2018 на суму 75701,60 грн., актом звірки від 10.01.2018, видатковою накладною № 15 від 31.01.2018 на суму 7475,77 грн., актом звірки від 31.01.2018.

Проте, відповідач, свої зобов'язання по договору щодо повної та своєчасної оплати поставленого товару не виконав, внаслідок чого, станом на 01.02.2018, утворилась заборгованість у розмірі 111040,75 грн.

08.02.2018 на адресу відповідача позивачем був направлений акт звірки взаємних розрахунків, який був отриманий відповідачем 19.02.2018. Проте, відповідач підписаний акт не повернув, борг не слпатив.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно статті 712 Цивільного Кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона-постачальник, зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій сторони - покупцеві товар, а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Якщо продавець зобов'язаний передати покупцеві крім неоплаченого також інший товар, він має право зупинити передання цього товару до повної оплати всього раніше переданого товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства (пункт 1 та пункт 5 статті 692 Цивільного Кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України та статті 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Як вже було зазначено вище, факт виконання позивачем договірних зобов'язань щодо поставки відповідачу товару та прийняття його відповідачем на загальну суму 111040,75 грн. підтверджується відповідними видатковими накладними та актами звірки, відповідно до умов договору.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Станом на день розгляду справи в суді, відповідач заборгованість не сплатив та не надав суду доказів, які б спростовували суму заявленого боргу.

Отже, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання свого зобов'язання з оплати поставленого товару за договором №8 від 15.09.2017 на загальну суму 111040,75 грн., а позовні вимоги в цій частині суд вважає обґрунтованими, підтвердженими доданими до матеріалів справи доказами, не спростованими відповідачем та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 610-612, 692, 712 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Харківський хлібокомбінат "Слобожанський" (61029, м. Харків, Салтівське шосе, 129, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СААМ-7" (61022, м. Харків, м. Свободи, 7, ) - 111040,75 грн. заборгованості по договору поставки №8 від 15.09.2017 та 1762,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "СААМ-7" (61022, м. Харків, м. Свободи, 7, ).

Відповідач: Приватне акціонерне товариство "Харківський хлібокомбінат "Слобожанський" (61029, м. Харків, Салтівське шосе, 129, ).

Повне рішення складено та підписано 15 серпня 2018 року.

Суддя ОСОБА_1