ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2018 справа № 908/2609/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів: при секретарі судового засідання:Склярук О. І. Гези Т. Д., Мартюхіної Н. О., Бондаренко К. Ю.

за участю представників сторін:
від кредиторів:не з'явився;
від боржника: від ліквідатора:Літвінова А. С. (ордер № 000095 від 22.08.2018); не з'явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Колібрі», м. Львів
на ухвалу Господарського судуЗапорізької області
постановлену04.04.2018 у м. Запоріжжі о 12:37 год.
по справі про№ 908/2609/17 (суддя - Юлдашев О. О.) банкрутство
за заявою кредитораТовариства з обмеженою відповідальністю «Колібрі», м. Львів
до боржникаПублічного акціонерного товариства «Дрогобицький завод автомобільних кранів», м. Запоріжжя
ліквідаторБукрєєв І. І., м. Запоріжжя

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду Запорізької області 31.01.2018 надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Колібрі» про визнання кредиторських вимог до боржника на суму 63 622 062,62 грн.

04.04.2018 Господарський суд Запорізької області прийняв ухвалу, якою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Колібрі» (вх. № 08-08/2170/18 від 31.01.2018) з кредиторськими вимогами до Публічного акціонерного товариства «Дрогобицький завод автомобільних кранів» у розмірі 63 622 062,62 грн - відхилив.

Ухвала обґрунтована недоведеністю вимог заявника, які б підтверджували наявність заборгованості боржника перед компанією - Товариством з обмеженою відповідальністю «Колібрі», на загальну суму 23 622 062, 62 грн та наявність в матеріалах справи доказів фактичного виконання боржником грошових зобов'язань на користь Ободенка В. В. - первісного кредитора.

Не погодившись з постановленою судом першої інстанції ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Колібрі» звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить, поновити строк для подання апеляційної скарги та скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 04.04.2018 по справі № 908/2609/17. Визнати грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Колібрі» до Публічного акціонерного товариства «Дрогобицький завод автомобільних кранів» в розмірі 63 622 062,62 грн. Включити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Колібрі» до Публічного акціонерного товариства «Дрогобицький завод автомобільних кранів» до реєстру вимог кредиторів в наступній черговості:

- 3 524,00 грн - вимоги першої черги;

- 63 622 062, 62 грн - вимоги четвертої черги.

Заявник апеляційної скарги вважає, що ухвалу Господарського суду Запорізької області у цій справі не можна вважати законною та обґрунтованою, оскільки остання ґрунтується на помилкових висновках суду і є такою, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В основу заперечень скаржника, покладено твердження про те, що судом першої інстанції, стосовно вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Колібрі», що ґрунтуються на договорах відступлення права вимоги № 2 та № 3 від 20.08.2018 встановлено, що матеріали справи містять документальні підтвердження фактичного виконання боржником зобов'язань на користь первісного кредитора. Поряд з цим, на думку скаржника, судом не взято до уваги, не досліджено та не оцінено документів та доказів, що надавались апелянтом разом з заявою про визнання кредиторських вимог від 24.01.2018 та у відповіді на відзив боржника від 27.03.2018. Зокрема, Господарський суд Запорізької області, беручі до уваги заяву Ободенка В. В. від 12.04.2016, посвідчену приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Борд Н. Л. не взяв до уваги той факт, що остання була відкликана заявою Ободенка В. В. від 05.05.2016, посвідчену приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Борд Н. Л. про відсутність жодних майнових претензій до Заліска І. І. та Коваленка С. О., що була долучена заявником до матеріалів справи.

Окрім того, на думку заявника апеляційної скарги, суд першої інстанції, під час постановлення спірної ухвали, не дослідив факт визнання Публічним акціонерним товариством «Дрогобицький завод автомобільних кранів» вимог первісних кредиторів, на яких базуються вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Колібрі», що підтверджується повідомленням № 06-11/08-2015 від 11.08.2015 та № 08-11/08-2015 від 11.08.2015, підписані Розпорядником майна Публічного акціонерного товариства «Дрогобицький завод автомобільних кранів» Кмитою Р. І. та в.о. Генерального директора Публічного акціонерного товариства «Дрогобицький завод автомобільних кранів» Дуленком В. А..

Там чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Колібрі» вважає, що суд першої інстанції, всупереч вимогам ст.ст. 4 - 2, 79, 86 Господарського процесуального кодексу України надав оцінку доказам лише тієї сторони, на користь якої було прийнято судовий акт по справі, чим порушив право заявника на безсторонній суд і не забезпечив рівності та змагальності сторін господарського процесу.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 12.06.2018 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Колібрі» пропущений процесуальний строк для подачі апеляційної скарги та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Колібрі» на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 04.04.2016 по справі № 908/2609/17.

У зв'язку з перебуванням у відпустці судді Сгари Е. В. для вирішення питання щодо призначення апеляційної скарги до розгляду, призначено повторний автоматизований розподіл справи та визначено наступний склад колегії суддів: головуючий по справі - суддя Склярук О. І., судді: Мартюхіна Н. О., Москальова І. В. (протокол 04.07.2018).

04.07.2018 ухвалою Донецького апеляційного господарського суду справу № 908/2609/17 призначено до розгляду на 24.07.2018.

У зв'язку з перебуванням у відпустці судді Москальової І. В. на день розгляду справи (24.07.2018) призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за наслідками якого визначено наступний склад колегії суддів: головуючий по справі - суддя Склярук О. І., судді: Мартюхіна Н. О., Дучал Н. М. (протокол від 23.07.2018).

03.07.2018 на адресу Донецького апеляційного господарського суду від Публічного акціонерного товариства «Дрогобицький завод автомобільних кранів» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просять ухвалу по справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вважають, що доводи, викладені у апеляційній скарзі не відповідають фактичним обставинам справи. Наполягають, що суд першої інстанції виніс ухвалу у повній відповідності до норм чинного законодавства України, при цьому, належним чином дослідив усі пред'явлені Товариством з обмеженою відповідальністю «Колібрі» документи і вірно застосував норми матеріального та процесуального права.

На адресу Донецького апеляційного господарського суду від Публічного акціонерного товариства «Дрогобицький завод автомобільних кранів» надійшло клопотання щодо виклику в судове засідання в якості свідків у справі № 908/2609/17 про банкрутство ПАТ «ДЗАК» громадянина України адвоката Кока Станіслава Анатолійовича, з метою підтвердження обставин відсутності у кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Колібрі» права вимагати від Публічного акціонерного товариства «Дрогобицький завод автомобільних кранів» погашення грошових коштів у розмірі 19 000 000,00 грн та 21 000 000,00 грн.

Судова колегія вважає, що зазначене клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей передбачених у главі І розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 9 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження свідки не викликаються. У випадку, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх достовірності, суд не бере до уваги показання свідків.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 269 Господарського процесуального кодексу України).

У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі (ст. 270 Господарського процесуального кодексу України).

Стаття 271 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Вислухав доповідь головуючого по справі, дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу, вислухав представника боржника, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Господарського суду Запорізької області від 29.12.2017 Публічне акціонерне товариство "Дрогобицький завод автомобільних кранів" визнано банкрутом в порядку статті 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено голову ліквідаційної комісії Букрєєва І. І..

На офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 29.12.2017 за № 48346 розміщено повідомлення про визнання боржника - Публічного акціонерного товариства "Дрогобицький завод автомобільних кранів" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

В межах місячного строку, встановленого частиною 3 статті 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", із заявою про визнання кредиторських вимог звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Колібрі" на суму 63 622 062,62 грн.

В обґрунтування своїх вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Колібрі" посилається на договір № 2 від 20.08.2015, договір № 3 від 20.08.2015 про відступлення права вимоги, які укладені між Ободенком В. В. і Товариством з обмеженою відповідальністю "Колібрі" та на договір № 1 від 20.08.2015 про відступлення права вимоги, укладений між компанією «LERENATO TRADING LIMITED» і Товариством з обмеженою відповідальністю "Колібрі".

Під час апеляційного провадження було встановлено, що ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.06.2015 по справі № 914/1542/15 було порушено провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Дрогобицький завод автомобільних кранів» та введено процедуру розпорядження майном та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Кмиту Романа Ігоревича.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 19 вересня 2016 року по справі № 914/1542/15 ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.06.2015 по справі № 914/1542/15 скасовано. Провадження у справі № 914/1542/15 про банкрутство ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» припинено.

Як вбачається з матеріалів справи, до заяви з вимогами до боржника було додано наступні документи:

- копія договору поруки між фізичною особою Ободенком В. В. (кредитоор) та ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» (поручитель) від 16 04.2013, згідно якого, поручитель брав на себе зобов'язання перед кредитором за виконання Заліском Ігорем Ігоревичем його зобов'язань по сплаті кредитору будь-яких сум, що виникають з положень Договору позики від 16 квітня 2013 року в т.ч., але не обмежуючись, суми позики в розмірі 21 000 000,00 грн, штрафний санкції та інших платежів.

- копія виписки протоколу № 002 засідання Наглядової ради Публічного акціонерного товариства «Дрогобицький завод автомобільних кранів» від 16.04.2013, яким була надана згода на укладання вище зазначеного договору поруки;

- копія розписки Заліского Ігора Ігоревича від 16.04.2013 згідно тексту якої, Заліский І. І. підтверджує отримання від Ободенка Василя Васильовича грошові кошти у розмірі 21 000 000,00 грн та зобов'язується повернути таку ж суму 21 000 000,00 грн, у порядку та строки визначені договором позики від 16.04.2013;

- копія договору позики між Заліско І. І. та Ободенком В. В., згідно якого, позикодавець Ободенко В. В. передає Заліско І. І. грошові кошти у розмірі 21 000 000,00 грн;

- копія договору відступлення права вимоги № 2 від 20.08.2015 між Ободенко В. В. та ТОВ «Колібрі (новий Кредитор), згідно якого новий Кредитор стає кредитором боржника Публічного акцоінерного товариства «Дрогобицький завод автомобільних кранів» (боржник) за договором поруки від 28.06.2014 між первісним кредитором та ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» на суму 19 000 000,00 грн та на підставі ухвали Господарського суду Львівської області від 17 серпня 2015 року про затвердження реєстру кредиторів в справі № 914/1542/15 про банкрутство боржника;

- вимога Ободенка Василя Васильовича до ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів», згідно якої з посиланням, що 26.06.2014 між Ободенко В. В. та ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» було підписано договір поруки, відповідно до якого поручитель відповідає за виконання Коваленко С. О., будь яких зобов'язань за договором позики від 26.06.2014 та вимагав виконати зобов'язання по сплаті як поручителем 19 000 000,00 грн до 22.05.2015;

- договір поруки між Ободенко В. В. (кредитор) та ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів», згідно якого останній поручається перед кредитором за виконання Коваленком Сергієм Олександровичем його зобов'язань за договором по сплаті кредиту від 26.06.2014;

- копія розписки від 26.06.2014 згідно якої Коваленко С. О. підтвердив отримання від Ободенко В. В. грошових коштів у розмірі 19 000 000,00 грн та зобов'язався їх повернути в порядку та строки, визначені договором позики від 26.06.2014;

- копія договору позики від 26.06.2014 між Коваленко С. О. (позичальник) та фізичною особою Ободенко В. В., згідно якого позикодавець передає позичальнику, а останній зобов'язується повернути грошову суму у розмірі 19 000 000,00 грн;

- копія виписки з протоколу № 013 позачергового засідання Наглядової Ради ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» від 26.06.2014, яким надано згоду на укладання договору поруки;

- копія договору відступлення права вимоги від 20.08.2015, між Ободенко В. В. та ТОВ «Колібрі» (новий кредитор), згідно якого новий кредитор стає кредитором боржника Публічного акціонерного товариства «Дрогобицький завод автомобільних кранів» за договором поруки від 16 квітня 2013 року на суму 21 000 000,00 грн та на підставі ухвали Господарського суду Львівської області від 17 серпня 2015 року про затвердження реєстру кредиторів в справі № 914/1542/15;

- копія договору про надання маркетингових послуг № М-12/01- 05 від 05.01.2012;

- копії актів надання послуг № 1-М-12/01-05 від 02.04.2012, № 2-М-12/01/01-15 від 02.07.2012, № 3-М-12/01-15 від 01.10.2012, № 4-М-12/01-15 від 04.01.2013;

- копія контракту № 804/00240158/1111/070-196 від 09.11.2011;

- копія договору про уступку права вимоги № 804/00240-158/041-196 від 11.05.2012;

- копії виписок по рахунку від 25.03.2013, від 23.11.2012, від 21.11.2012, від 05.12.2012;

- копія документу, що підтверджує здійснення платежу від 22.03.2013;

- копія листа від 15.05.2012;

- копія договору про уступку права вимоги № А-15/03-03 від 03.03.2015;

- копія договору про уступку права вимоги № А-15/04-02 від 02.04.2015.

Договори, яки було надано до суду першої інстанції на підтвердження кредиторських вимог, за своєю правовою природою відносяться до правовідносин заміни кредитора у зобов'язанні на підставі п.1 частини першої статті 512 ЦК України.

Згідно тверджень заявника апеляційної скарги, його кредиторські вимоги до боржника підтверджуються належними письмовими доказами, а саме копіями документів, які було надано до заяви.

Відповідно до приписів ст. 91 Господарського процесуального кодексу України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу.

Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Документи, отримані за допомогою факсимільного чи інших аналогічних засобів зв'язку, приймаються судом до розгляду як письмові докази у випадках і в порядку, які встановлені законом або договором.

Іноземний офіційний документ, що підлягає дипломатичній або консульській легалізації, може бути письмовим доказом, якщо він легалізований у встановленому порядку. Іноземні офіційні документи визнаються письмовими доказами без їх легалізації у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Судова колегія погоджується зі ствердженням боржника та з висновками суду першої інстанції, що ТОВ «Колібрі» не надало суду письмових доказів виникнення своїх кредиторських вимог до ПАТ «ДЗАК» у тій формі, яка повинна відповідати вимогам закону.

Так, ксерокопія договору про відступлення права вимоги № 1 від 20.08.2015 на підставі якого, як стверджує ТОВ «Колібрі», у нього виникло право грошової вимоги, не є належним доказом в розумінні ст. 91 Господарського процесуального кодексу України.

Відомості про наявність у ТОВ «Колібрі» оригіналу договору не було зазначено у заяві ТОВ «Колібрі» до ПАТ «ДЗАК», що не відповідає вимогам ч. 5 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України. Оригінал Договору не було надано для огляду у судовому засідання суду першої інстанції.

Заявник апеляційної скарги посилається, що поза увагою суду першої інстанції залишилися копія договору про надання маркетингових послуг № М-12/01- 05 від 05.01.2012, копія акту надання послуг № 1-М-12/01-05 від 02.04.2012, копія акту надання послуг № 2-М-12/01/01-15 від 02.07.2012, копія акту надання послуг № 3-М-12/01-15 від 01.10.2012, копія акту надання послуг № 4-М-12/01-15 від 04.01.2013, копія контракту № 804/00240158/1111/070-196 від 09.11.2011, копія договору про уступку права вимоги № 804/00240-158/041-196 від 11.05.2012, копія виписки по рахунку від 25.03.2013, копія виписки по рахунку від 23.11.2012, копія виписки по рахунку від 21.11.2012, копія виписки по рахунку від 05.12.2012, копія документу, що підтверджує здійснення платежу від 22.03.2013, копія листа від 15.05.2012, копія договору про уступку права вимоги № А-15/03-03 від 03.03.2015, копія договору про уступку права вимоги № А-15/04-02 від 02.04.20-15.

Зазначені документи не є предметом дослідження в даному судовому провадженні оскільки вони відображають лише хронологію правовідносин боржника з контрагентом первісним кредитором, який не заявляв свої кредиторські вимоги у справі про банкрутство.

Що стосується ксерокопії заяви Ободенко Василя Васильовича, яка міститься в матеріалах справи та на яку посилається заявник апеляційної скарги, як на доказ наявності заборгованості, то судова колегія зазначає наступне.

З тексту ксерокопії заяви вбачається, що Ободенко Василь Васильович цією заявою відізвав заяву від 12 квітня 2016 року, посвідчену приватним нотаріусом Борд Н. Л. за реєстровим № 52 відносно претензій або вимог до Заліська Ігоря Ігоревича та Коваленко Сергія Олексійовича та вважає її такою, що втратила чинність у зв'язку зі зміною обставин.

По-перше, у заяві не зазначено, яка саме зміна обставин призвела до відкликання раніше засвідченої заяви щодо відсутності майнових претензій до Заліська Ігоря Ігоревича та Коваленко Сергія Олексійовича.

По-друге, в матеріалах справи містяться розписки Ободенка Василя Васильовчиа від 25.08.2015, згідно тексту якої вбачається, що він отримав борг в сумі 21 000 0000,00 грн от Залиська Ігоря Ігоревича, а також розписка Ободенка Василя Васильовчиа від 25.08.2015, що він отримав борг у сумі 19 000 000,00 грн від Коваленка Сергія Олексійовича.

Окрім того, містяться заяви Ободенка Василя Васильовича від 04.03.2016, з тексту яких вбачається, що Ободенко Василь Васильович не має жодних претензій до вище зазначених фізичних осіб.

Докази, що викладені в наданих розписках обставини не відповідають дійсності - відсутні.

Звернення Ободенка В. В. до Головного управління Національної поліції у Львівській області з приводу визнання його потерпілим в рамках правовідносин між ним і його боржниками Коваленко С. О. і Заліско І. І., заборгованість яких була відступлена на користь ТОВ "Колібрі", правомірно не було взято судом першої інстанції до уваги, оскільки обов'язковими для господарського суду є вирок або ухвала суду в кримінальному провадженні, які набрали законної сили.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскільки провадження у справі № 914/1542/15 припинено постановою Львівського апеляційного господарського суду від 19.09.2016, яка набула чинності, то включення кредиторських вимог Ободенко В. В. до реєстру вимог кредиторів, в межах справи про банкрутства боржника (справа 914/1542/15), порушеного ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.05.2016 відносно ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних доріг» не звільняє ТОВ «Колібрі» від доказування в рамках цієї справи щодо наявності заборгованості за договорами поруки.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції залишається без змін.

Судові витрати покласти на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну Товариства з обмеженою відповідальністю "Колібрі", м. Львів на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 04.04.2018 по справі № 908/2609/17 - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 04.04.2018 по справі № 908/2609/17 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду впродовж двадцяти днів з дня складання повного тексту Постанови; у порядку п. 17.5 ч. 1 розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуючий суддя: О. І. Склярук

Судді: Т. Д. Геза

Н. О. Мартюхіна

(У судовому засіданні 22.08.2018 оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 23.08.2018)