РІШЕННЯ

м. Київ

09.08.2018Справа № 914/2907/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д. за участю секретаря судового засідання Ковалівської О.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні

справу № 914/2907/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Біорена», с. Пісочне Миколаївського району Львівської області,

до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка», м. Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», м. Київ,

про стягнення 1 309 891,68 грн.,

за участю представників:

позивача - Кіт М. С.(довіреність від 09.12.2016 № б/н/паспорт серія НОМЕР_2);

відповідача -Акусової О.М. (довіреність від 28.12.2015 № 1263; ордер серія ЧН № 013901); Пилипця А.Ю. (довіреність від 16.01.2017 № 27; ордер серія ЧН № 020925);

третьої особи - не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Біорена» (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» в особі Самбірського відділення (далі - Компанія) про стягнення страхового відшкодування у сумі 993 337,92 грн.; пені 238 401,10 грн.; 3% річних 19 594,61 грн.; інфляційних втрат 58 558,05 грн., разом 1 309 891,68 грн. за договором добровільного страхування на транспорті від 23.03.2015 № 014040/4017/0000005 (далі - Договір).

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.11.2016 передано позовну заяву за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2016 (суддя Цюкало Ю.В.) порушено провадження у справі; розгляд призначено на 14.12.2016; залучено до участі у справі публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» (далі - Банк) як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.

14.12.2016 третя особа подала суду клопотання, в якому Банк: просив суд розглядати справу без участі повноваженого представника; позов підтримав повністю; проти перерахування страхового відшкодування у сумі 1 013 610,12 грн. на користь Товариства не заперечував.

14.12.2016 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив прот задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2016 розгляд справи відкладено на 11.01.2017; зобов'язано сторін повторно виконати вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 25.11.2016 у невиконаній частині.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 11.01.2017 призначено комплексну пожежно-технічну та автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз (далі - Інститут); ухвалу та матеріали справи № 914/2907/16 надіслано до Інституту судових експертиз; провадження у справі № 914/2907/16 зупинено.

15.05.2017 до Господарського суду міста Києва надійшов лист від Інституту від 11.05.2017 № 2636 щодо повернення матеріалів справи без виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 11.01.2017 про призначення комплексної пожежно-технічної та автотоварознавчої експертизи, оскільки у Інституті відсутні фахівці в даній галузі знань.

Розпорядженням від 15.05.2017 № 05-23/1603 Керівника апарату Господарського суду міста Києва Кривенко О.М. було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 914/2907/16 у зв'язку із закінченням терміну повноважень у судді Цюкала Ю.В.

В результаті повторного автоматизованого розподілу справу № 914/2907/16 було передано судді Курдельчуку І.Д.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.05.2017 було прийнято справу № 914/2907/16 до свого провадження, поновлено провадження у справі та призначено судовий розгляд на 15.06.2017.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 15.06.2017 було призначено судову економічну комплексну експертизу, проведення якої було доручено Львівському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України (далі - Центр); зупинено провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.07.2017 задоволено клопотання про продовження терміну проведення судової експертизи. Водночас відмовлено у задоволенні клопотання судового експерта про заміну питань. Зобов'язано Львівський науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України надіслати відповідний рахунок на оплату судової експертизи відповідачу, а саме приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "Уніка" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 70-А; ідентифікаційний код: 20033533). Зобов'язано відповідача надати Господарському суду міста Києва докази оплати за проведення експертизи.

Зупинено провадження у справі № 914/2907/16 до закінчення проведення судової експертизи та отримання судом висновку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.07.2017 задоволено клопотання судового експерта, зобов'язано сторони протягом трьох днів з моменту отримання даної ухвали надати суду:

- копії реєстраційних та супровідних документів (технічний паспорт, договір купівлі-продажу, вантажно-митна декларація тощо);

- уточнення дати (число, місяць та рік) на яку необхідно визначити вартість матеріального збитку, завданого власнику трактора (на момент пожежі, на момент технічного огляду);

- інформацію необхідну для його оцінки, а саме: комплектність (наявність усіх складників КТЗ, які передбачені виробником) та укомплектованість (перелік складників та опцій, що відповідають специфікаціям виробника КТЗ); його технічний стан (наявність дефектів та корозійних пошкоджень складових; наявність оновлених складників та кузовних складових відновлених ремонтом тощо), обсяг і характер пошкоджень; напрацювання за лічильником мотогодин, станом на 17.08.2015.

Також зобов'язано сторони надати (організувати технічний огляд) трактор "CASE MX" реєстраційний номер НОМЕР_1 на дослідження та забезпечити належні безпечні умови його огляду (освітлення, вільний доступ, можливість огляду трактора з різних сторін тощо, чистоту номерів агрегатів та самого трактора).

Крім того, зобов'язано відповідача надати Господарському суду міста Києва докази оплати за проведення експертизи.

Провадження у справі № 914/2907/16 до закінчення проведення судової експертизи та отримання судом висновку зупинено.

21.09.2017 від Центру до суду надійшов лист від 19.09.2017 № 19/144-4049, до якого було додано повідомлення про неможливість проведення судової експертизи через відсутність можливості оглянути трактор. Лист надійшов без справи.

25.10.2017 Господарським судом міста Києва було надіслано Центру лист про повернення на адресу суду матеріалів справи № 914/2907/16.

30.10.2017 від Центру до суду надійшло нове Повідомлення від 26.10.2017 про неможливість проведення судової експертизи та матеріали справи № 914/2907/16. Повідомлення без обґрунтування причин неможливості.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2017 було поновлено провадження у справі № 914/2907/16 та призначено судовий розгляд на 05.12.2017.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 05.12.2017 було призначено судову комплексну пожежно-технічну та автотоварознавчу експертизу; проведення якої було доручено Центру; зупинено провадження у справі № 914/2907/16 до отримання результатів судової експертизи.

15.12.2017 набрала чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2018 було постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Задоволено клопотання судового експерта про надання матеріалів, необхідних для проведення судової експертизи. Зобов'язано сторони справи протягом трьох днів з моменту отримання даної ухвали надати:

- якісні копії свідоцтва про реєстрацію трактора;

- інформацію (кольорові зображення трактора, тощо) необхідну для його оцінки, а саме: комплектність (наявність усіх складників КТЗ, які передбачені виробником), укомплектованість (перелік складників та опцій, що відповідають специфікаціям виробника), наявність дефектів та пошкоджень, які характеризують технічний стан, станом на 17.08.2015 (до моменту виникнення до пожежі);

- кольорові зображення заводських ідентифікаційних табличок та інших маркувальних позначень трактора, необхідних для його ідентифікації (які могли бути зруйновані термічною дією вогню).

Також зобов'язано сторони справи організувати технічний огляд трактора "CASE MX" реєстраційний номер НОМЕР_1 на дослідження у тому ж технічному стані, в якому він опинився після пожежі (пошкоджений термічною дією вогню) та забезпечити належні безпечні умови його огляду (освітлення, вільний доступ, можливість огляду трактора з різних сторін тощо, чистоту номерів агрегатів та самого трактора).

07.02.2018 від Центру до суду надійшов лист від 02.02.2018 № 19/114-491, з яким директор Заяць Р.Я. направив клопотання про надання матеріалів та вчинення інших дій, пов'язаних із проведенням пожежно-технічної експертизи і повернув матеріали справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2018 задоволено клопотання судового експерта про надання матеріалів, необхідних для проведення судової експертизи. Зобов'язано сторони справи протягом трьох днів з моменту отримання даної ухвали надати суду: акт огляду місця події від 17.08.2015 за участю Мешков Д.Ю. - фахівця відділу врегулювання ПрАт СК "Уніка", Нандельштедт Тім - директора ТзОВ "Біорена", спеціаліста пожежотехніка НДЕКЦ при ГУМВСУ у Львівській області Шунькіна В.М. Даний акт повинен зберігатися у ПрAT "Страхова компанія "Уніка", адреса: вул. Саксаганського, 70-А,м. Київ, 01032.

Також надати судовому експерту дозвіл на використання фотоматеріалів, які були зроблені судовим експертом Шунькіним В.М. під час огляду місця події.

19.02.2018 від Центру до суду надійшов лист від 15.02.2018 № 19/114-651, в якому директор Заяць Р.Я. повідомив про те, що встановити вартість матеріального збитку може виявитися неможливим; просив змінити формулювання питання № 5 у частині дати, на яку необхідно встановити вартість матеріального збитку. Вказаний лист також було надіслано позивачу і відповідачу.

Судом роз'яснено, що згідно з частинами четвертою та п'ятою статті 99 Господарського процесуального кодексу України питання, з яких має бути проведена експертиза і яка призначається судом, визначаються судом.

Також роз'яснено, що експерт не має права з власної ініціативи збирати матеріали для проведення експертизи, розголошувати відомості, що стали йому відомі у зв'язку з проведенням експертизи, або повідомляти будь-кому, крім суду та учасника справи, на замовлення якого проводилася експертиза, про її результати. Призначений судом експерт не має права спілкуватися з учасниками судового процесу поза межами судового засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.02.2018 в цілях виконання ухвали суду про призначення судової експертизи, з урахуванням положень нової редакції Господарського процесуального кодексу України з метою збирання матеріалів для проведення експертизи зобов'язано сторони надати суду цінову інформацію щодо вартості станом на 17.08.2015 трактора "Case MX255", яка має бути оформлена у вигляді довідки дилерів з документальним підтвердженням повноважень дилерів на території України.

Отже, питання та їх формулювання, визначені Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2017 не змінювались.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.03.2018 зупинити провадження у справі № 914/2907/16 до отримання результатів судової експертизи. Матеріали даної справи №914/2907/16 надіслати Львівському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України (79040, м. Львів, вул. Збиральна, 24). Звернуто увагу судового експерта на те, що ним можуть бути використані документи, які надійшли з матеріалами справи.

12.04.2018 від Центру до суду надійшов лист від 10.04.2018 № 19/114/2/9-3462е, до якого додано висновок експерта від 10.04.2018 № 2/1е,9/1 (далі - Висновок) та матеріали справи № 914/2907/16.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.04.2018 поновлено провадження у справі та підготовче засідання призначено на 22.05.2018. Крім іншого встановлено позивачу строк у п'ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для надання суду письмових пояснень щодо предмета спору з урахуванням висновку судової експертизи від 10.04.2018 № 2/1е,9/1 та доказів направлення вказаних пояснень відповідачу; - оригіналів всіх документів, доданих до позовної заяви (для огляду). Також встановлено відповідачу строк у п'ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для надання суду письмових пояснень щодо предмета спору з урахуванням висновку судової експертизи від 10.04.2018 № 2/1е,9/1 та докази направлення письмових пояснень позивачу.

10.05.2018 Компанія подала суду письмові пояснення, в яких просила у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.05.2018 було відкладено підготовче засідання на 12.06.2018 у зв'язку із неявкою, з невідомих причин, представника позивача.

08.06.2018 позивач поштою надіслав два клопотання, одне - про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції, друге про надання копії висновку судової експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.06.2018 заявнику відмовлено у задоволенні клопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю "Біорена" про проведення судового засідання в режимі відео конференції.

Крім того, за результатами розгляду клопотання про надіслання позивачу копії висновку експертизи роз'яснено право знайомитися з матеріалами справи і зняття з них копії та витягів, а також відсутність повноважень суду надання копії висновку судової експертизи.

11.06.2018 відповідач подав суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.06.2018 було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 17.07.2018.

17.07.2018 до суду надійшло електронне повідомлення № 4, в якому позивач повідомив про госпіталізацію повноважного представника та просив суд відкласти розгляд справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.2018 було відкладено судовий розгляд на 07.08.2018.

07.08.2018 позивач подав суду клопотання про долучення до матеріалів справи документів, що підтверджують поважність неявки у судове засідання 17.07.2018 представника Товариства.

У судовому засіданні 07.08.2018 представником позивача було заявлено усне клопотання про виклик судового експерта, яке залишене судом без задоволення, оскільки є необґрунтованим та належним чином немотивованим.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2018 було оголошено перерву у судовому засіданні до 09.08.2018.

08.08.2018 відповідач подав суду додаткові пояснення, в яких заперечив проти клопотання позивача про виклик судового експерта та просив у задоволенні позову відмовити повністю.

09.08.2018 позивач подав суду письмові пояснення, в яких вказав, що висновок експерта не є належним доказом, просив його не брати до уваги і у зв'язку з цим відпали підстави для виклику експерта та вважає, що підстави для стягнення з відповідача страхового відшкодування.

Представники третьої особи у судове засідання 09.08.2018 не з'явилися, про причини неявки Банк суд не повідомив, про час, місце та дату проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представник позивача у судовому засіданні 09.08.2018 оголосив вступне слово та позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представники відповідача оголосили вступне слово та заперечили проти задоволення позовних вимог.

Суд, заслухавши вступне слово представників учасників справи, з'ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи, дослідив в порядку статей 209-210 Господарського процесуального кодексу України докази у справі.

Після закінчення з'ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд перейшов до судових дебатів.

Представники учасників справи виступили з промовами (заключним словом), в яких посилалися на обставини і докази досліджені у судовому засіданні.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

23.03.2015 Компанією (страховик), Товариством (страхувальник) і Банком (вигодонабувач) укладено Договір, за умовами якого:

- предметом Договору є майнові інтереси, які не суперечать чинному законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом (трактор CASE MX 255; рік випуску: 2003; державний номер: НОМЕР_1; № кузова: НОМЕР_3; дійсна вартість 1 013 610,12 грн.; страхова сума КАСКО: 1 013 610,12 грн.; франшиза (безумовна) по ризику А), % євро: 5 %; франшиза (безумовна) по ризику Б)-Е), % євро: 2 %; з урахуванням зносу; тариф КАСКО: 0,56 %; страховий платіж КАСКО: 5 676,22 грн.) та прикріпленим до нього зовні та всередині додатковим обладнанням (пункт 2.1 Договору, та Додатку « 1 до Договору);

- страховими ризиками вважається пожежа (дія вогню, здатного самостійно поширюватися за межами місць, спеціально призначених для його розведення та підтримання; дія продуктів згорання, а також вплив заходів пожежогасіння, які вживаються з метою гасіння або запобігання подальшого розповсюдження вогню; термін «пожежа» не включає природні пожежі, які визнані стихійним лихом), вибух або самозаймання (підпункт 3.1.5 пункту 3.1 Договору);

- страховим випадком є факт пронесення збитків страхувальником внаслідок пошкодження, знищення або втрати застрахованого транспортного засобу та/або додаткового обладнання внаслідок подій, визначених у пункті 3.1 Договору (пункт 3.2 Договору);

- страховими випадками не є пошкодження або знищення транспортного засобу, якщо вони сталися внаслідок:

зміни конструкції транспортного засобу або встановлення невідповідних деталей або обладнання, на яке немає дозволу виробника та відповідних органів;

використання технічно несправних транспортного засобу (згідно з Правилами дорожнього руху), крім випадків, коли страхувальник доведе неможливість виявлення несправності транспортного засобу власними силами, або несправність транспортного засобу виникла раптово в процесі руху, або несправність транспортного засобу не має прямого відношення до заподіяних збитків;

порушення правил пожежної безпеки, перевезення і зберігання вогненебезпечних, легкозаймистих і вибухонебезпечних речовин та предметів;

пошкодження електрообладнання транспортного засобу через коротке замикання, якщо воно не спричинило інші пошкодження транспортного засобу;

гниття, корозії, втрати властивостей матеріалів, використаних у транспортному засобі;

експлуатаційного або природного зносу деталей, вузлів, агрегатів транспортного засобу чи його додаткового обладнання, заводського браку, пошкоджень, що виникли під час або в результаті некваліфікованого проведення ремонтних робіт;

перевезення транспортного засобу будь-якими видами транспорту, крім випадків, коли таке перевезення викликане неможливістю руху транспортного засобу своїм ходом через несправність і здійснюється спеціально обладнаним для цього евакуатором;

використання транспортного засобу для навчання, участі у спортивних змаганнях (гонках), у тому числі неофіційних (парі та інше), здійснення будь-яких спеціальних програм випробувань транспортного засобу;

керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп'яніння;

керування транспортним засобом особою, яка не має посвідчення водія відповідної категорії та/або документа, що дає право на керування транспортним засобом;

непокори страхувальника/водія чи уповноваженої особи страхувальника правоохоронним органам, в тому числі втеча з місця події, переслідування працівниками ДАІ, відмова від проходження токсикоз-хімічного дослідження тощо, але в будь-якому випадку лише тих, що відносяться до страхового випадку;

перевищення припустимої маси вантажів (кількості пасажирів), що перевозились під час експлуатації транспортного засобу;

пошкодження двигуна внаслідок попадання в нього води ззовні (гідроудар);

необережного використання вогню при курінні в салоні транспортного засобу;

перевезення в салоні транспортного засобу тварин, яке призвело до страхового випадку або будь-якого пошкодження транспортного засобу;

передачі транспортного засобу третім особам для виконання ремонтних робіт та технічного обслуговування (пункт 4.1 Договору);

- Договір набирає чинності з 00 год. 00 хв. дати, наступної за датою сплати страхувальником страхового платежу (першої частини страхового платежу в касу або зарахування на поточний рахунок страховика, але не раніше дати, зазначеної в пункті 1.4 Договору (24.03.2015) як дата початку строку дії Договору і діє до 24 год. 00 хв. дати, зазначеної в пункті 1.4 Договору (23.03.2016) як дата закінчення строку дії Договору, якщо інші обставини (визначені Договором) не призвели до його дострокового припинення (пункт 5.1 Договору);

- страховик зобов'язаний, зокрема: при настанні страхового випадку здійснити страхове відшкодування у передбачений Договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами Договору; відшкодувати витрати, понесені страхувальником при настанні страхового випадку щодо запобігання або зменшення збитків, якщо це не підтверджено документально (підпункти 6.1.3 та 6.1.4 пункту 6.1 Договору);

- страхувальник зобов'язаний, зокрема: повідомити страховика про настання страхового випадку у строк передбачений Договором; дотримуватись умов експлуатації, зберігання та обслуговування транспортного засобу та додаткового обладнання відповідно до вимог виробника (підпункт 6.3.4 та 6.3.8 пункту 6.3 Договору);

- рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування приймається страховиком протягом 10 робочих днів з дня надання всіх необхідних документів (пункт 10.21 Договору).

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорений, не визнаний недійсним, не розірвано.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію машини Серії НОМЕР_4 власником трактора колісного CASE MX 255; рік випуску: 2003; державний номер: НОМЕР_1; № кузова: НОМЕР_3 є Товариство.

Отже, укладений учасниками справи Договір за своєю правовою природою є договором страхування транспортного засобу.

Між сторонами виникли правовідносини у сфері страхування, які регулюються Цивільним кодексом України та Законом України «Про страхування» та іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України, статті 16 Закону України «Про страхування» , договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно з частиною першою статті 6 Закону України «Про страхування», добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про страхування», яка визначає порядок і умови здійснення страхових виплат та страхового відшкодування, здійснення страхової виплати і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката),складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Згідно з пунктом частини першої статті 20 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про страхування» рішення про відмову у страховій виплаті приймається страховиком у строк не більший передбаченого правилами страхування та повідомляється страхувальнику в письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено та підтверджено сторонами, що 17.08.2015 у с. Черниця Миколаївського району Львівської області внаслідок пожежі було знищено трактор CASE MX 255, державний номер НОМЕР_1, комп'ютерний пристрій для сівалки VADERSTARD RAPID 60 та технічні документи.

На думку позивача, вказана подія відноситься до страхового ризику «пожежа», а тому є підстави для виплати страхового відшкодування відповідачем.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись, зокрема, на порушення Товариством правил пожежної безпеки, використання технічно несправного транспортного засобу та керування транспортним засобом особою, що не має посвідчення водія відповідної категорії.

Згідно зі статтею 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до частини першої статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Частиною другою статті 26 Закону України «Про страхування» визначено, що умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.

Товариство повідомило Компанію про настання страхової події і просило виплатити страхове відшкодування, у свою чергу, відповідач рішенням від 09.11.2015 № 7186 відмовив позивачу у виплаті, мотивуючи його таким: під час виникнення пожежі транспортним засобом керував водій, який не мав посвідчення відповідної категорії, оформленого та виданого в Україні (виключення із страхового випадку - пункт 4.1 Договору); страхувальник не проводив технічного обслуговування транспортного засобу, що є порушенням підпункту 6.3.8 пункту 6.3 Договору.

Позивач зазначає, що відмова відповідача у виплаті страхового відшкодування є незаконною.

В матеріалах справи знаходяться копії довідки №721 від 18.08.2015 складеної Миколаївським районним сектором ГУ ДСНС у Львівській області по пожежі, що сталася в тракторі CASE MX 255, д.з. НОМЕР_1 в с.Черниця Миколаївського району Львівської області в якій вогнем знищено вказаний трактор та комп'ютерний пристрій для сівалки VADERSTARD RAPID 60 і технічні документи на трактор.

Акт про пожежу, складений комісією у складі провідного інспектора Миколаївським районним сектором ГУ ДСНС у Львівській області лейтенанта служби ЦЗ Борщинського Л.Л., власника ТОВ «Біорена» Нандельштедта Тима, генерального менеджера ТОВ «Біорена» Стадника Т.І. , яка виникла 17.08.2015 о 13:18 в с.Черниця Миколаївського району у відсіку двигуна Трактора CASE MX 255, д.з. НОМЕР_1 і яка ліквідована о 14:17, 17.08.2015, орієнтовні прямі і побічні збитки від якої склали 1063610 грн. та 1102110 грн. відповідно.

В Акті, ймовірною причиною пожежі визначено коротке замикання електропроводки моторного відсіку.

Також в матеріалах справи є пояснення водія Торбена Реельфса від 26.08.2015 згідно до яких «Я робив налаштування сівалки …, почув запах диму після чого вистрибнувши з трактора побачив вогонь, я та мій напарник намагались потушити його вогнегасниками… »

Щодо керування транспортним засобом без посвідчення водія слід зазначити таке.

Особою, яка керувала трактором був громадянин Німеччини Торбен Реельфс (Reelfs Torben), який має право посвідчення водія відповідної категорії зразку Федеративної Республіки Німечиина ( Євросоюзу) (I37100YF211), а отже є таким, що підтвердив право керування транспортним засобом посвідченням водія, яке було видано у Німеччині.

Відповідно до пункту 30 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340, особи, які тимчасово перебувають на території України, мають право на керування транспортними засобами за наявності міжнародного посвідчення водія або посвідчення водія іноземної держави, що відповідає вимогам Міжнародної конвенції про дорожній рух 1968 року, записи в якому виконані або продубльовані літерами латинського алфавіту.

Зазначені особи під час керування транспортними засобами можуть мати українське посвідчення водія, видане в установленому цим Положенням порядку.

Особам, які тимчасово перебувають на території України, обмін їх посвідчень водія на українське посвідчення водія, а також видача їм українських посвідчень водія замість утраченого у зв'язку з крадіжкою, стихійним лихом, іншими непередбачуваними обставинами посвідчення водія іноземної держави не проводиться.

Посвідчення водія, що належить особі, яка переїжджає на постійне місце проживання в Україну, дійсне на території України протягом 60 днів з дати видачі органами та підрозділами ДМС документів на постійне проживання в Україні і після цього підлягає заміні. Заміна таких посвідчень проводиться після проходження особою медичного огляду та складення теоретичного і практичного іспитів.

Водночас відповідач посилався на Лист Державної інспекції сільського господарства в Львівській області №2919/4-5-8 від 26.10.2015, яка в свою чергу виходила з положень Положення про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста, затверджене Постановою КМ України №217 від 02.04.1994.

Оскільки Міжнародною конвенцією про дорожній рух 1968 року встановлено інші правила ніж Постановою КМ України №217 від 02.04.1994, тому суд керується положеннями Конвенції.

Згідно з Порядком здійснення нагляду за забезпеченням руху на транспорті, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.1997р. № 204, нагляд здійснюється за видами транспорту та покладається на Мінтранс, Державні департаменти авіаційного, автомобільного транспорту, Держфлотінспекцію, Укрзалізницю та їх органи на місцях та проводиться у взаємодії з іншими державними органами (Державтоінспекцією, Держнаглядохоронпраці тощо), що здійснюють нагляд за безпекою руху.

Контролюючими органами факту відсутності документів на право керування трактором встановлено не було.

Таким чином, водій Торбен Реельфс (Reelfs Torben) мав належне посвідчення водія відповідно до пункту 13.6 Договору, а тому посилання Компанії на пункт 4.1 Договору є безпідставним.

Що ж до не виконання технічного обслуговування, то слід вказати таке.

Достатніх і допустимих доказів належного технічного стану трактору станом на час виникнення пожежі в матеріали справи не представлено.

З Акта про пожежу від 17.08.2015, Довідки МС ДСНС №721 від 18.08.2015, Висновку експертного дослідження №45/1 від 05.09.2015 НДЕКЦ при УМВС України на ПЗЗ вбачається, що пожежа виникла внаслідок дії токів короткого замикання електричного провідника у відсіку двигуна трактора CАSE MX, д.з. НОМЕР_1 без можливості встановити чи є оплавлення первинним чи вторинним.

Зважаючи на те, що вирішення питання про встановлення обставин, що зумовили виникнення пожежі трактора колісного CАSE MX, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, яка мала місце 17.08.2015, та розміру матеріальний збитку, завданого власникові зазначеного транспортного засобу, потребує спеціальних знань, суд дійшов висновку про необхідність призначення судової комплексної пожежно-технічної та автотоварознавчої експертизи.

Суд декілька разів призначав судову експертизу та декілька разів розглядав клопотання експертів однієї і тієї ж експертної установи в цілях виконання судової експертизи і декілька разів скеровував справу для її проведення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2017 було призначено судову комплексну пожежно-технічну та автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено Центру та на вирішення експерта поставлено такі питання:

- «яка причина виникнення пожежі трактора колісного CASE MX, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, яка мала місце 17.08.2015?»

- «чи пов'язана причина пожежі, яка мала місце 17.08.2015, з технічною несправністю трактора колісного CАSE MX, державний реєстраційний номер НОМЕР_1?»;

- «чи могла пожежа трактора колісного CАSE MX, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, яка мала місце 17.08.2015, виникнути внаслідок порушення (недотримання) товариством з обмеженою відповідальністю «Біорена» Правил пожежної безпеки для підприємств і організацій автомобільного транспорту України або умов експлуатації та обслуговування транспортного засобу? Якщо так, то порушення (недотримання) яких саме правил товариством з обмеженою відповідальністю «Біорена» призвели до виникнення пожежі?»;

- «чи могла пожежа трактора колісного CАSE MX, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, яка мала місце 17.08.2015, виникнути внаслідок дій (бездіяльності) водія? Якщо так, то які саме дії (бездіяльність) водія призвели до виникнення пожежі?»;

- «яка вартість матеріального збитку, завданого власнику трактора колісного CАSE MX, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок пожежі яка мала місце 17.08.2015?».

10.04.2018 на виконання Ухвали суду від 05.12.2017 було виконано Висновок експерта №2/1е,9/1.

12.04.2018 до суду надійшов цей Висновок, в якому судовий експерт надав такі відповіді:

- причиною виникнення пожежі в колісному тракторі є теплові прояви електричної енергії внаслідок аварійної роботи електромережі, яка виникла в результаті великих перехідних опорів у вигляді перегрівання ділянок електромереж, які були з'єднані методом скрутки;

- відповісти на питання «чи пов'язана причина пожежі, яка мала місце 17.08.2015, з технічною несправністю трактора колісного CАSE MX, державний реєстраційний номер НОМЕР_1?» не представляється за можливе з причини, викладеній в дослідній частині;

- відповісти на питання «чи могла пожежа трактора колісного CАSE MX, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, яка мала місце 17.08.2015, виникнути внаслідок порушення (недотримання) товариством з обмеженою відповідальністю «Біорена» Правил пожежної безпеки для підприємств і організацій автомобільного транспорту України або умов експлуатації та обслуговування транспортного засобу? Якщо так, то порушення (недотримання) яких саме правил товариством з обмеженою відповідальністю «Біорена» призвели до виникнення пожежі?» не вбачається за можливе з причин, викладених у дослідній частині.; під час експлуатації трактора до виникнення пожежі призвело порушення таких нормативних документів: пункт 1.11 Наказу Міністерства надзвичайних ситуацій України від 09.07.2012 № 964 «Про затвердження Правил охорони праці на автомобільному транспорті»; пунктів 2.1 та 2.2 ГОСТ 23544-84 «Жгуты проводов для автотракторного электрооборудования. Общие технические условия». Встановити хто саме порушив дані вимоги не входить до компетенції експерта пожежотехніка;

- відповісти на питання «чи могла пожежа трактора колісного CАSE MX, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, яка мала місце 17.08.2015, виникнути внаслідок дій (бездіяльності) водія? Якщо так, то які саме дії (бездіяльність) водія призвели до виникнення пожежі?» не представляється можливим у зв'язку з тим, що відповідь на дане питання не входить до компетенції експерта;

- визначити вартість матеріального збитку, завданого внаслідок пожежі станом на 17.05.2015 не виявилося можливим.

Отже, з Висновку вбачається, що пожежа сталася внаслідок аварійної роботи електромережі, яка виникла в результаті великих перехідних опорів у вигляді перегрівання ділянок електромереж, які були з'єднані методом скрутки.

Крім того, експертом вказано таке:

- згідно з наказом Міністерства інфраструктури України від 21.01.2015 № 11 «Про затвердження Правил пожежної безпеки для підприємств і організацій автомобільного транспорту України», розділу 1 (Загальні положення):

1. Ці Правила розроблено відповідно до Кодексу цивільного захисту України та встановлюють вимоги з пожежної безпеки з урахуванням особливостей експлуатації колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), систем протипожежного призначення, засобів пожежогасіння, а також утримання виробничих приміщень та територій підприємств, установ, організацій усіх форм власності, які експлуатують КТЗ, і фізичних осіб - підприємців, які експлуатують КТЗ з метою здійснення господарської діяльності (далі - суб'єкти господарювання).

2. Дія цих Правил поширюється на суб'єктів господарювання, які утримують та (або) експлуатують КТЗ.

5. Організація заходів з пожежної безпеки суб'єктів господарювання покладається на керівників або уповноважених ними осіб.

- згідно з наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 09.07.2012 № 964 «Про затвердження Правил охорони праці на автомобільному транспорті»:

Пункт 1.11 Технічний стан електрообладнання транспортного засобу повинен забезпечувати пуск двигуна за допомогою стартера, безперебійне та своєчасне запалювання суміші у циліндрах двигуна, безвідмовну роботу приладів освітлення, сигналізації та електричних контрольних приладів, а також виключати можливість іскроутворення у проводах і затискачах. Усі проводи електрообладнання повинні бути укріплені і мати надійну непошкоджену ізоляцію, що виключає можливість їх обриву, перетирання, зношення або короткого замикання.

- згідно з розділу 2 «Технические требования» ГОСТ 23544-84 «Жгуты проводов для автотракторного электрооборудования. Общие технические условия»:

2.1. Жгуты должны изготовляться в соответствии с требованиями настоящего стандарта, стандартов или технических условий на конкретные жгуты, по конструкторской и технологической документации, утвержденной в установленном порядке.

По согласованию изготовителя с портебителем жгуты когут изготавливать по эталонным образцам, утвержденным в установленням порядке.

Обьем требований, в зависимости от особенностей конструкции жгутов, должен устанавливаться в технических условиях на конкретные жгуты.

2.2. Жгуты должны состоять из армированных или неармированных проводов, скрепленных между собой, и других элементов (соединительных устройств, наконечников и т.п.).

2.3. Провода для жгутов, предназначенных для соединения автотракторного электрооборудования и приборов номинальным напряжением до 48 В. должны соответствовать нормативно-технической документации.

Таким чином технічний стан електромережі колісного трактора СА8Е МХ 255 д.н. НОМЕР_1 був таким, що під час роботи колісного трактора викликав аварійний режим роботи даної електромережі, що в свою чергу привів до виникнення пожежі.

Слід зазначити, що Товариство не подало суду обґрунтованих мотивів того, що Висновок є неналежним, недостовірним чи недопустимим доказом, а викладені у ньому результати не відповідають дійсності.

Позивач не подав рецензію на Висновок, в якій би було спростовано проведене дослідження і його результати; документально не підтвердив відсутність компетентності та спеціальних знань на проведення такого виду експертизи у Шунькіна В.М. та ОСОБА_13, тощо.

Відповідно до статті 104 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Разом з тим, причини виникнення пожежі, які були встановлені у Висновку також підтверджується висновком спеціаліста від 29.10.2015 № 7, у якому спеціаліст Лісний О.В. вказав на невідповідний технічний стан трактора вимогам Правил пожежної безпеки для підприємств і організацій автомобільного транспорту України.

Слід зауважити, що Працівниками підрозділу ДСНС, які ліквідовували пожежу факту відсутності первинних засобів пожежогасіння встановлено не було.

Разом з тим з пояснень водія трактора вбачається, що засоби (вогнегасники) були наявні та використовувались, але без очікуваних позитивних наслідків. -

Наведене діє підстави для висновку, що скрутка електричного провідника - є встановленням невідповідних деталей, на які немає дозволу виробника та відповідних органів.

Власник допустив порушення правил пожежної безпеки через втрату властивостей матеріалів, використаних у транспортному засобі, що виникли в результаті некваліфікованого проведення ремонтних робіт та не довів неможливість виявлення несправності транспортного засобу власними силами, або що несправність транспортного засобу (скрутка електричного провідника) виникла раптово в процесі руху.

Суд дійшов висновку про в наявінсть виключень з страхових випадків, встановлених розділом 4 Договору та про відсутність підстав для стягнення страхового відшкодування, виходячи з такого.

Наказом Міністерства інфраструктури України від 21.01.2015 № 11 «Про затвердження Правил пожежної безпеки для підприємств і організацій автомобільного транспорту України» встановлено, що технічний стан КТЗ повинен відповідати вимогам Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, Порядку проведення обов'язкового технічного контролю та обсягам перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 № 137, Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26.07.2004 № 822, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 20.08.2004 за № 1040/9639 (далі - Правила дорожнього перевезення небезпечних вантажів), Правил охорони праці на автомобільному транспорті, затверджених наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 09.07.2012 № 964, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 01.08.2012 за № 1299/21611, Правил експлуатації колісних транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 26.07.2013 № 550, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України від 22.08.2013 за № 1453/23985, інструкцій заводів-виробників, а також цих Правил.

Пунктом 11.1 наказу від 09.07.2012 № 964 «Про затвердження Правил охорони праці на автомобільному транспорті» визначено, що технічний стан електрообладнання транспортного засобу повинен забезпечувати пуск двигуна за допомогою стартера, безперебійне та своєчасне запалювання суміші у циліндрах двигуна, безвідмовну роботу приладів освітлення, сигналізації та електричних контрольних приладів, а також виключати можливість іскроутворення у проводах і затискачах. Усі проводи електрообладнання повинні бути укріпленні і мати надійну непошкоджену ізоляцію, що виключає можливість їх обриву, перетирання, зношення або короткого замикання.

Пунктом 5 Правил пожежної безпеки для підприємств і організацій автомобільного транспорту України», затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 21.01.2015 № 11 передбачено, що організація заходів з пожежної безпеки суб'єктів господарювання покладається на керівників або уповноважених ними осіб, що в свою чергу передбачає, що за відповідність транспортного засобу правилам пожежної безпеки покладається на його власника.

З огляду на викладені приписи чинного законодавства України саме на Товариство покладено обов'язок з дотримання правил пожежної безпеки та належного обслуговування трактора.

Оскільки, матеріалами справи підтверджено, що пожежа сталася внаслідок порушення обслуговування і експлуатації трактора, то в силу положень пункту 4.1 Договору відповідач як страховик від обов'язку виплатити страхове відшкодування звільнений.

Доводи позивача, що технічний стан трактора має відповідати лише вимогам Правил дорожнього руху спростовані положеннями вищенаведених нормативних актів.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення страхового відшкодування є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Крім суми страхового відшкодування позивачем було заявлено до стягнення пеню у сумі 238 401,10 грн.; 3% річних - 19 594,61 грн. та інфляційних втрат - 58 558,05 грн., які були нараховані на суму страхового відшкодування.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Оскільки, відсутні підстав для стягнення страхового відшкодування, то у задоволенні вимог про стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних також слід відмовити.

Щодо розмірів матеріального збитку, завданого внаслідок пожежі (по Висновку) - судом не встановлювалась дата станом на яку слід було визначити вартість матеріального збитку. Питання не уточнювалось, оскільки сформульовано в ухвалі суду відповідно до Розділу IV «Товарознавча експертиза» Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень", затвердженого Наказом Мінюсту № 53/5 від 08.10.1998, зареєстрованим в Мінюсті 03.11.1998 за № 705/3145 із змінами.

Що ж до решти доводів і аргументі Інституту, які викладені у відзиві і поясненнях, то слід вказати таке.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів відповідача та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки до яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивачем не подано доказів в підтвердження заявлених позовних вимог.

За таких обставин, враховуючи подані учасниками справи докази, які оцінені судом у порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України у задоволенні позову слід відмовити.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору слід покласти на позивача.

За результатами розгляду справи, суд вважає за необхідне зазначити, що час розгляду справи є виправданим і пов'язаний із зміною складу суду та тривалим проведенням судової експертизи, яка врешті, за наполяганням суду, була виконана протягом двох тижнів, хоч і не задовольнила очікування позивача.

Згідно до з частинами першою та другою статті 195 Господарського процесуального кодексу України, суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Згідно з частиною першою статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини другої цієї статті суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

При цьому суд враховує пріоритети визначені частиною третьої статті 2 згідно до якої основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов'язковість судового рішення; … 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Враховуючи процесуальну поведінку учасників судового процесу суд неодноразово відкладав підготовче засідання для забезпечення засад верховенства права, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, диспозитивності, а також змагальності сторін.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.1.2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

З аналізу практики ЄСПЛ щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається що строк який можна визначити розумним не може бути однаковим для всіх справ і було би неприродно встановлювати один строк у конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку яка залежить від певних критеріїв вироблених практикою ЄСПЛ складність справи поведінка заявника поведінка державних органів значущість питання для заявника.

Враховуючи, що даний спір є значущим для Товариства, суд, в цілях дотримання положень статті 2 Господарського процесуального кодексу України та забезпечення прав позивача відкладав судове засідання 12.06.2018 та оголошував перерву 07.08.2018.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Біорена» (81640, Львівська область, Миколаївський район, с. Пісочне, вул. Шевченка, 114; ідентифікаційний код 36145708) до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70-А; ідентифікаційний код 20033533), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» (01004, м. Київ, вул. Пушкінська, 42/4; ідентифікаційний код 14361575), про стягнення страхового відшкодування в сумі 993 337 (дев'ятсот дев'яносто три тисячі триста тридцять сім) грн. 92 коп., пені в сумі 238 401 (двісті тридцять вісім тисяч чотириста одна) грн. 10 коп., три проценти річних в сумі 19 594 (дев'ятнадцять тисяч п'ятсот дев'яносто чотири) грн. 61 коп., інфляційних втрат в сумі 58 558 (п'ятдесят вісім тисяч п'ятсот п'ятдесят вісім) грн. 05 коп., відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 17.08.2018.

Суддя І.Д. Курдельчук