РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.08.2018Справа № 910/4017/18
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом публічного акціонерного товариства "Київгаз"

до публічного акціонерного товариства "Київенерго"

про стягнення 9 325 889,97 грн.

При секретарі судового засідання: Єрмоловій Р.М.

Представники сторін:

від позивача: Лебедєв Ю.В. - представник за довіреність № Д-8/18 від 19.01.18;

Зоріна О.М. - представник за довіреність № Д-61/18 від 27.06.18;

від відповідача: Гуменюк Т.М. - представник за довіреність № 18022306 від 23.02.18.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва надійшла позовна заява публічного акціонерного товариства "Київгаз" до публічного акціонерного товариства "Київенерго" про стягнення 9 325 889,97 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.12.2016 року між сторонами укладено типовий договір про розподіл природного газу.

Оскільки, відповідачем не своєчасно виконані умови договору щодо оплати послуг з розподілу природного газу, позивач звернувся в суд з вимогами про стягнення з відповідача трьох процентів річних в розмірі 885 509,37 грн., пені в розмірі 7 454 997,78 грн., інфляційних втрат в розмірі 985 382,82 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.04.2018 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, встановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 14.05.2018 р.

11.05.2018 року до канцелярії суду відповідач подано відзив проти позову.

14.05.2018 року позивачем до канцелярії суду подано клопотання про залучення співвідповідача - приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі».

В судовому засіданні 14.05.2018 року представник позивача підтримав подане клопотання про залучення співвідповідача до участі у справі.

Представник відповідача заперечував проти клопотання позивача про залучення співвідповідача до участі у справі.

Суд зобов'язав представників сторін подати розрахунок штрафних санкцій по справі №910/18740/17.

У судовому засіданні 14.05.2018 р. суд постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 04.06.2018 р.

30.05.2018 року до канцелярії суду відповідачем подано клопотання в якому просив суд поновити строк для подання доказів, приєднати подані докази до матеріалів справи та взяти їх до уваги, відмовити в задоволенні клопотання позивача про залучення до участі у справі співвідповідача ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», 31.05.2018 року - клопотання.

У судовому засіданні 04.06.2018 р. суд відмовив у задоволенні клопотання позивача про залучення співвідповідача до участі у справі,суд постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 19.06.2018 р.

18.06.2018 року позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до умов якої просить суд стягнути з відповідача три проценти річних в розмірі 884 704,70 грн., пеню у розмірі 7 448 292,87 грн. та судовий збір у розмірі 139 888,35 грн., а 19.06.2018 року - відповідь на відзив.

У судовому засіданні 19.06.2018 р. суд постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 10.07.2018 та про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів.

У судовому засіданні 10.07.2018 р. суд постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 30.07.2018 р.

У зв'язку з тим, що суддя Мудрий С.М., станом на 30.07.2018 р. перебуватиме у відпустці, суд визнав за доцільне призначити розгляд справи на іншу дату.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.07.2018 року призначено розгляд справи на 13.08.2018 року.

10.08.2018 року представником позивача до канцелярії суду подано пояснення.

В судовому засіданні 13.08.2018 року суд у відповідності з ч.6 статті 183 ГПК України за письмовою згодою сторін після закінчення підготовчого судового засідання розпочато розгляд справи по суті.

Представник позивача підтримали позовні вимоги, просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти позову.

В судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

На підставі заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу від 29.12.2016 між публічним акціонерним товариством "Київгаз" (оператор ГРМ) та публічним акціонерним товариством "Київенерго" (споживач) укладено договір розподілу природного газу, відповідно до умов якого, оператор ГРМ зобов'язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов'язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (п.2.1 договору).

Відповідно до п.5.1 договору, облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається оператором ГРМ та споживається споживачем на межі балансової належності об'єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Згідно з п.6.1 договору, оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за потужність (абонентська плата), з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Пунктом 6.3 договору визначено, що розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць, протягом якого надаються послуги з розподілу природного газу.

Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до 01 числа розрахункового періоду. Якщо згідно із законодавством споживач має сплачувати оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів (п.6.4 Договору).

Факти приймання-передачі послуг з розподілу природного газу підтверджується відповідними актами приймання-передачі послуг з розподілу природного газу газорозподільною системою, підписаними уповноваженими представниками сторін та скріплені їх печатками, а саме: від 31.03.2017 року, від 30.04.2017 року, від 31.05.2017 року, від 30.06.2017 року, від 31.07.2017 року, від 31.08.2017 року та від 30.09.2017 року.

Рішенням господарського суду міста Києва від 13.03.2018 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.06.2018 року у справі №910/18740/17 позов задоволено частково. Стягнуто з публічного акціонерного товариства "Київенерго" на користь публічного акціонерного товариства "Київгаз" 550 5297,44 грн. пені, 659 803,36 грн. трьох процентів річних, 298 0376,84 грн. інфляційних втрат, а також витрати зі сплати судового збору в сумі 235 358,08 грн. В іншій частині позову відмовлено. Провадження у справі №910/18740/17 у частині позовних вимог про стягнення основної заборгованості в розмірі 130 817 758,94 грн. закрито.

У вищезазначеному рішенні судом встановлено, що за період з березня по вересень 2017 року включно позивач надав відповідачу послуги з розподілу природного газу на загальну суму 130817758,94 грн., а саме: у березні 2017 року - на суму 54743490,11 грн. (акт від 31.03.2017), у квітні 2017 року - на суму 18215622,17 грн. (акт від 30.04.2017), у травні 2017 року - на суму 16055857,87 грн. (акт від 31.05.2017), у червні 2017 року - на суму 7925513,46 грн. (акт від 30.06.2017), у липні 2017 року - на суму 14224352,01 грн. (акт від 31.07.2017), у серпні 2017 - на суму 13880618,58 грн. (акт від 31.08.2017) та у вересні 2017 року - на суму 15285011,09 грн. (акт від 30.09.2017).

В ході розгляду справи відповідачем в повному обсязі погашено основну заборгованість перед позивачем за договором в розмірі 130 817 758,94 грн.

Частиною 4 статті 75 ГПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Звертаючись з даним позовом позивач просить суд стягнути з відповідача за період з березня 2017 року по вересень 2018 року (включно) три проценти річних в розмірі 884 704,70 грн. та пеню в розмірі 7 448 292,87 грн.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст.230 ГК України).

Згідно з положеннями ст.546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч.1-2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно з статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 1 ст.547 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Пунктом 8.2 Договору сторони погодили, що у разі порушення споживачем строків попередньої оплати за цим договором, споживач сплачує на користь оператора ГРМ пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

В матеріалах справи наявні копії позовної заяви №3265/09 від 25.10.2017 року (у справі №910/18740/17) та розрахунку пені.

З зазначеного вище розрахунку вбачається, що ПАТ «Київгаз» нараховано ПАТ «Київенерго» пеню в таких розмірах:

- за березень 2017 року в сумі 7 296 566,51 грн. за період з 11.04.2017 року по 19.10.2017 року,

- за квітень 2017 року в сумі 2 103 530,07 грн. за період з 11.05.2017 року по 26.10.2017 року,

- за травень 2017 року в розмірі 1 495 614,16 грн. за період з 12.06.2017 року по 26.10.2017 року,

- за червень 2017 року в розмірі 580 842,42 грн. за період з 11.07.2017 року по 26.10.2017 року,

- за липень 2017 року в розмірі 740 445,72 грн. за період з 11.08.2017 року по 26.10.2017 року,

- за серпень 2017 року в розмірі 427 827,28 грн. за період з 11.09.2017 року по 26.10.2017 року,

- за вересень 2017 року в розмірі 157 037,78 грн. за період з 11.10.2017 року по 26.10.2017 року.

Тобто, з вищезазначеного розрахунку вбачається, що позивачем нараховано пеню на загальну суму 12 774 863,94 грн., проте в позовній заяві №3265/09 від 25.10.2017 року заявлено до стягнення пеню в розмірі 5 505 297,44 грн. (тобто по актах з квітня по вересень включно, а саме: 2 103 530,07 грн. + 1 495 614,16 грн. + 580 842,42 грн. + 740 445,72 грн. + 427 827,28 грн. + 427 827,28 грн. + 157 037,78 грн.), яка рішенням суду від 13.03.2018 року у справі №910/18740/17 і стягнута з відповідача.

Тобто, розмір пені нарахованої по акту приймання-передачі природного газу за березень не був предметом розгляду у справі №910/18740/17.

Звертаючись з даним позовом позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 7 448 292,87 грн. розраховану за період з 11.04.2017 року по 25.10.2017 року (198 дні) по акту приймання-передачі природного газу за березень 2017 року на суму 54 743 490,11 грн.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Розрахунок пені:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
54743490.1111.04.2017 - 13.04.2017314.0000 %0.077 %125985.02
54743490.1114.04.2017 - 25.05.20174213.0000 %0.071 %1637805.24
54743490.1126.05.2017 - 06.07.20174212.5000 %0.068 %1574812.73
54743490.1107.07.2017 - 03.08.20172812.5000 %0.068 %1049875.15
54743490.1104.08.2017 - 14.09.20174212.5000 %0.068 %1574812.73
54743490.1115.09.2017 - 11.10.20172712.5000 %0.068 %1012379.61
За перерахунком суду розмір пені становить 6 975 670,48 грн. та підлягає стягненню з відповідача на корись позивача.

В частині стягнення пені в розмірі 472 622,39 грн. відмовити.

Також, позивач просить стягнути з відповідача три проценти річних в розмірі 884 704,70 грн.

Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з пунктом 4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Так, в розрахунку трьох процентів річних (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог №1840/09 від 15.06.2018 року) позивачем наведено такий розрахунок:

- за березень 2017 року в сумі 884 704,70 грн. за період з 11.04.2017 року по 26.10.2017 року,

- за квітень 2017 року в сумі 251 550,46 грн. за період з 11.05.2017 року по 26.10.2017 року,

- за травень 2017 року в розмірі 179 491,64 грн. за період з 12.06.2017 року по 26.10.2017 року,

- за червень 2017 року в розмірі 69 708,06 грн. за період з 11.07.2017 року по 26.10.2017 року,

- за липень 2017 року в розмірі 88 862,37 грн. за період з 11.08.2017 року по 26.10.2017 року,

- за серпень 2017 року в розмірі 51 344,41 грн. за період з 11.09.2017 року по 26.10.2017 року,

- за вересень 2017 року в розмірі 18 846,42 грн. за період з 11.10.2017 року по 26.10.2017 року.

Та, зазначено, що загальний розмірі трьох процентів річних за вищезазначений період становить 1 544 508,06 грн., проте, оскільки рішення суду від 13.03.2018 року у справі №910/18740/17 з позивача на користь відповідача за вищезазначений період стягнуто три проценти річних в розмірі 659 803,36 грн., тому просить стягнуть три проценти річних в розмірі 884 704,70 грн. ( 1 544 508,06 грн. - 959 803,36 грн.).

З наявної в матеріалах справи копії позовної заяви №3265/09 від 25.10.2017 року (у справі №910/18740/17) та розрахунку вбачається, що ПАТ «Київгаз» нараховано ПАТ «Київенерго» три проценти річних в таких розмірах:

- за березень 2017 року в сумі 863 255,39 грн. за період з 11.04.2017 року по 19.10.2017 року,

- за квітень 2017 року в сумі 251 550,46 грн. за період з 11.05.2017 року по 26.10.2017 року,

- за травень 2017 року в розмірі 179 491,64 грн. за період з 12.06.2017 року по 26.10.2017 року,

- за червень 2017 року в розмірі 69 708,06 грн. за період з 11.07.2017 року по 26.10.2017 року,

- за липень 2017 року в розмірі 88 862,37 грн. за період з 11.08.2017 року по 26.10.2017 року,

- за серпень 2017 року в розмірі 51 344,41 грн. за період з 11.09.2017 року по 26.10.2017 року,

- за вересень 2017 року в розмірі 18 846,42 грн. за період з 11.10.2017 року по 26.10.2017 року.

Тобто, з вищезазначеного розрахунку вбачається, що позивачем нараховано відповідачу три проценти річних в загальному розмірі 1 523 058,74 грн., проте відповідно до позовної заяви №3275/09 від 25.10.2017 року просив стягнути три відсотки річних в розмірі 659 803,36 грн., які рішенням суду від 13.03.2018 року у справі №910/18740/17 і стягнуто з відповідача.

Крім того, в постанові Київського апеляційного господарського суду від 25.06.2018 року у справі №910/18740/17 Київським апеляційним господарським судом здійснено власний перерахунок трьох відсотків річних, за допомогою системи «Ліга Закону Підприємство 9.5.3 ТОВ «Інформаційно-аналітичний центр «ЛІГА ЗАКОНУ 2018» та зазначено наступне.

54743490,11 у період з 11.04.2017 по 19.10.2017 = 863897,27 грн.

18215622,17 у період з 11.05.2017 по 26.10.2017 = 253022,48 грн.

16055857,87 у період з 12.06.2017 по 26.10.2017 = 180793,36 грн.

7925513,46 у період з 11.07.2017 по 26.10.2017 = 70352,50 грн.

14224352,01 у період з 11.08.2017 по 26.10.2017 = 90022,61 грн.

13880618,58 у період з 11.09.2017 по 26.10.2017 = 52 480,15 грн.

15285011,09 у період з 11.10.2017 по 26.10.2017 = 20100,84 грн.

З вищевикладеного вбачається, що загальний розмір трьох відсотків річних, за розрахунком суду, становить 1 530 669,21 грн., але оскільки позивач в позовних вимогах просив стягнути з відповідача 659 803,36 грн., розмір яких є меншим за розрахунок суду, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги в частині стягнення трьох відсотків річних підлягають задоволенню в розмірі 659 803,36 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок на предмет арифметичної правильності та відповідності вимогам закону, судом встановлено, що позивачем при здійсненні розрахунку заявленої до стягнення суми трьох процентів річних по акту приймання-передачі природного газу за березень 2017 року на суму 54 743 490,11 грн. допущено арифметичні помилки.

Розрахунок трьох процентів річних по акту приймання-передачі природного газу за березень 2017 року на суму 54 743 490,11 грн.:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
54743490.1111.04.2017 - 19.10.20171923 %863897.27
42730848.7620.10.2017 - 22.10.201733 %10536.37
42064437.7123.10.2017 - 23.10.201713 %3457.35
41222681.5224.10.2017 - 24.10.201713 %3388.17
40601109.0425.10.2017 - 25.10.201713 %3337.08
Тобто, розмір трьох процентів річних акту приймання-передачі природного газу за березень 2017 року становить 884 616, 24 грн.

Суд погоджується з розрахунком позивача трьох процентів річних по актах за квітень 2017 року по вересень 2017 року включно на загальну суму 659 803,36 грн. (251 550,46 грн. + 179 491,64 грн. + 69 708,06 грн. + 88 862,37 грн. + 51 344,41 грн. + 18 846,42 грн.).

Таким чином, загальний розмір пені за перерахунком суду становить 1 544 419,60 грн.

Оскільки рішенням суду від 13.03.2018 року у справі № 910/18740/17 стягнуто з відповідача на користь позивача за вищезазначений період три проценти річних в розмірі 659 803,36 грн., тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача трьох процентів річних підлягають частковому задоволенню в розмірі 884 616,24 грн. (1 544 419,60 грн. - 659 803,36 грн.).

В частині стягнення трьох процентів річних в розмірі 88,46 грн. відмовити.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ч. 4 ст. 75, ст.. 129, ст.ст. 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства "Київенерго" (01001, місто Київ, пл.. І.Франка, 5; ідентифікаційний код 00131305) на користь публічного акціонерного товариства "Київгаз" (01103, м. Київ, вул. Михайла Бойчука, буд. 4-Б; ідентифікаційний код 03346331) три проценти річних в розмірі 884 616 (вісімсот вісімдесят чотири тисячі шістсот шістнадцять) грн. 24 коп., пеню в розмірі 6 975 670 (шість мільйонів дев'ятсот сімдесят п'ять тисяч шістсот сімдесят) грн. 48 коп. та судовий збір у розмірі 117 907 (сто сімнадцять тисяч дев'ятсот сім) грн. 75 коп.

3. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання рішення: 15.08.2018 року.

Суддя С.М. Мудрий