УХВАЛА

м. Київ

15.08.2018Справа № 910/6404/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Орізон" про забезпечення позову

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Орізон" (02068, м. Київ, вул. Ахматової, буд.13-В; ідентифікаційний код 22919904)

до Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19; ідентифікаційний код 21133352)

про визнання договору недійсним

Представники сторін:

від позивача: Небелиця А.В. - представник

від відповідача: Глевацька О.В. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Орізон" з позовом до Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк", в якому позивач просить суд визнати недійсним договір іпотеки від 26.12.2007.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що зазначений договір, який укладено в забезпечення виконання зобов'язань між Товариством з обмеженою відповідальністю "Орізон" та Публічним акціонерним товариством "Універсал Банк" за генеральним договором про надання кредитних послуг № BL742 від 26.12.2007 про надання кредиту в розмірі 900 000, 00 доларів США є несправедливим в цілому та суперечить принципу добросовісності, що і стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.05.2018 відкрито провадження у справі № 910/6404/18 підготовче засідання призначено на 13.06.2018 за участю представників сторін.

У підготовчому засіданні 13.06.2018 оголошено перерву до 04.07.2018 у порядку ст. 183 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.07.2018 заяву про забезпечення позову повернуто позивачу без розгляду.

04.07.2018 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

У підготовчому засіданні 04.07.2018 судом оголошено перерву до 15.08.2018 у порядку ст. 183 Господарського процесуального кодексу України.

12.07.2018 до Господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення від позивача.

У підготовчому засіданні 15.08.2018 представник позивача подав заяву про забезпечення позову, надав пояснення по суті поданої заяви та просив суд про її задовольнити та вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на іпотечне майно, а саме: квартиру, що складається з трьох кімнат, загальною площею - 92,50 кв.м, житловою площею - 59,20 кв.м., та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить Іпотекодавцю на підставі права власності: договору купівлі продажу квартири від 26.12.2007 року, посвідченого Башлай Д.І., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, реєстровий № 8105, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за № 2608261, що підтверджується витягом № 5238768 від 26.12.2007 року.

Представник відповідача заперечив щодо задоволення даної заяви.

Подана заява мотивована тим, що 26.12.2007 між Публічним акціонерним товариством "Універсал Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Орізон" було укладено іпотечний договір (нерухомого майна - квартири), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 8105.

У відповідності до п. 1.1. іпотечного договору-1 в іпотеку банку було передано квартиру, що складається з трьох кімнат, загальною площею - 92,50 кв.м., житловою площею - 59,20 кв.м., та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить іпотекодавцю на підставі права власності: договору купівлі продажу квартири від 26.12.2007 року, посвідченого Башлай Д.І., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, реєстровий № 8105, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за № 2608261, що підтверджується витягом № 5238768 від 26.12.2007 року.

Як про це вказує заявник, на юридичну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Орізон" надійшла вимога від 07.07.2017 за вих. № 2160ГО від Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" в якій, як зазначає товариство, банком повідомлялось про наміри звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання.

Крім того, заявник зазначає, що у даний час в Київському Апеляційному Господарському суді триває розгляд справи № 910/2983/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Орізон" за участі третіх осіб на стороні відповідача, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості.

За таких обставин, на думку заявника на сьогоднішній день є значна вірогідність вважати, що Публічне акціонерне товариство "Універсал Банк" може розпочати процедуру забезпечення вимог кредитора, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки ще до закінчення розгляду даної справи.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Орізон" та заслухавши пояснення учасників процесу, суд вказує наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Таким чином, суд вказує, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів з посиланням на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Суд зазначає, що заявником у заяві про забезпечення позову не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено належними доказами обставин, що свідчать про вчинення відповідачем дій спрямованих на ухилення від виконання зобов'язань.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість зникнення/знищення певних доказів або імовірність порушення прав особи без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відтак, суд зазначає, що в поданій заяві, міститься лише посилання на потенційне порушення прав заявника, при цьому в заяві відсутнє достатнє обґрунтування та докази, які підтверджують доцільність та необхідність термінового забезпечення позову, а також, не наведені обставини з якими заявник пов'язує порушення його прав і охоронюваних законом інтересів.

Крім того, суд вказує про те, що згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно: номер запису про обтяження: 25277514; дата та час державної реєстрації: 16.03.2018; підстава виникнення обтяження: ухвала суду, серія та номер: 278/3118/17, виданий 17.01.2018 Житомирським районним судом Житомирської області; вид обтяження: арешт нерухомого майна; зміст, характер обтяження: накладається арешт на квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 92, 5 кв.м., житловою площею 59, 2 кв.м.

Таким чином, станом на момент розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Орізон" про забезпечення позову шляхом накладення арешту на іпотечне майно, а саме: квартиру, що складається з трьох кімнат, загальною площею - 92,50 кв.м, житловою площею - 59,20 кв.м., та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить Іпотекодавцю на підставі права власності: договору купівлі продажу квартири від 26.12.2007 року, посвідченого Башлай Д.І., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, реєстровий № 8105, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за № 2608261, що підтверджується витягом № 5238768 від 26.12.2007 року вже було накладено арешт на вказане майно на підставі ухвала Житомирського районного суду Житомирської області № 278/3118/17 від 17.01.2018.

Відтак, з огляду на викладене вище, оскільки, заявником не було надано достатніх доказів на підтвердження того, що незабезпечення позову порушить його права та в подальшому утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду, а також зважаючи на наявність накладено арешту на майно, а саме: квартиру, що складається з трьох кімнат, загальною площею - 92,50 кв.м, житловою площею - 59,20 кв.м., та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, то за таких підстав суд приходить до висновку про відмову у задоволенні поданої заяви.

Згідно ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

За таких обставин, суд визнає подану заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Орізон" про забезпечення позову шляхом накладення арешту на іпотечне майно, а саме: квартиру, що складається з трьох кімнат, загальною площею - 92,50 кв.м, житловою площею - 59,20 кв.м., та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить Іпотекодавцю на підставі права власності: договору купівлі продажу квартири від 26.12.2007 року, посвідченого Башлай Д.І., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, реєстровий № 8105, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за № 2608261, що підтверджується витягом № 5238768 від 26.12.2007 року необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Орізон" про забезпечення позову - відмовити.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://ki.arbitr.gov.ua

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 16.08.2018.

Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.О. Баранов