ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"20" серпня 2018 р. м. Київ Справа № 911/1802/18

Суддя Бабкіна В.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДХАУЗ СВІС ГМБХ» (49027, м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, буд. 53) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Романюка Дмитра Миколайовича (08001, АДРЕСА_1) 4551,17 грн. заборгованості за договором поставки № К362 від 24.12.2013 р.

Суддя В.М. Бабкіна

Без виклику представників сторін

Обставини справи:

До господарського суду Київської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕДХАУЗ СВІС ГМБХ» із заявою № 321 від 31.07.2018 р. (вх. № 1865/18 від 14.08.2018 р.) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Романюка Дмитра Миколайовича 4551,17 грн. заборгованості за договором поставки № К362 від 24.12.2013 р.

Дослідивши подану заяву та додані до неї документи, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Заявником не дотримано вимог п. 5 ч. 2 ст. 150 ГПК України, оскільки матеріали заяви про видачу судового наказу не містять переліку доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Окрім того, судом встановлено, що у поданій до суду заяві про видачу судового наказу, в порушення вимог пункту 5 ч. 2 ст. 150 ГПК України, не доведено наявними в матеріалах заяви доказами вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, оскільки в матеріалах заяви недостатньо доказів, якими заявник обґрунтовує вказані обставини.

Так, в обґрунтування заяви про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Романюка Дмитра Миколайовича як покупця, заявник посилається на неналежне виконання боржником зобов'язань в частині здійснення розрахунків за договором поставки № К362 від 24.12.2013 р., у зв'язку з чим у ФОП Романюка Д.М., за твердженням заявника, виникла заборгованість у розмірі 4551,17 грн.

Відповідно до п. 1.1 та п. 1.2 укладеного сторонами договору, в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов'язується поставляти непродовольчі товари відповідно до поданого покупцем замовлення, а покупець зобов'язується прийняти товар та своєчасно оплатити його вартість. Предметом даного Договору є товари, що визначені у відповідних супровідних документах (накладних, товарно-транспортних накладних тощо), які є невід'ємною частиною даного договору. Згідно з п. 2.1 договору постачальник здійснює постачання товару, а покупець приймає та оплачує товар за цим договором окремими партіями.

З огляду на умови договору, сторонами встановлений обов'язок здійснення остаточного розрахунку покупцем не пізніше 90 календарних днів з моменту поставки кожної партії товару.

Як зазначає заявник, TOB «МЕДХАУЗ CBIC ГМБХ» свої зобов'язання за договором поставки № К362 від 24.12.2013 р. виконало у повному обсязі, поставивши ФОП Романюку Дмитру Миколайовичу за період з 13.01.2014 р. по 11.09.2017 р. непродовольчі товари на загальну суму 114685,25 грн.

За твердженням заявника, ФОП Романюк Д.М. свої зобов'язання з оплати товару виконав частково та сплатив TOB «МЕДХАУЗ CBIC ГМБХ» 110134,08 грн. Також ФОП Романюком Д.М. було повернуто товар TOB «МЕДХАУЗ CBIC ГМБХ» на суму 11223,65 грн.

Таким чином, сума основного боргу ФОП Романюка Дмитра Миколайовича перед TOB «МЕДХАУЗ CBIC ГМБХ» станом на 01.08.2018 р., відповідно до акту звіряння взаємних розрахунків за період 24.12.2013 р. - 01.08.2018 р., становить 4551,17 грн.

Судом встановлено, що на підтвердження заявлених вимог ТОВ «МЕДХАУЗ СВІС ГМБХ» до поданої заяви додано акт звіряння взаємних розрахунків за період з 24.12.2013 р. по 01.08.2018 р., підписаний лише зі сторони заявника, та видаткові накладні № БН87342 від 11.05.2017 р., № БН98151 від 23.05.2017 р., № БН106224 від 06.06.2017 р., № БН164394 від 11.09.2017 р., № БН 164395 від 11.09.2017 р., що не можуть вважатись достатніми доказами, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, оскільки заявником не надано доказів здійснення часткових оплат заборгованості, зокрема, банківських виписок або довідки з банку, або інших документів, які підтверджували б здійснення покупцем на користь заявника часткових оплат, а також доказів повернення товару, про яке вказує заявник.

При цьому, належними в розумінні ст. 76 Господарського процесуального кодексу України доказами наявності заборгованості за господарськими операціями є банківські виписки, довідки з банків тощо, що формуються за наслідками виконаних операцій по особовому рахунку клієнта (заявника).

Водночас, доданий заявником акт звірки взаємних розрахунків, який не є первинним документом у розумінні приписів Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України», не приймається судом до уваги також з огляду на відсутність на ньому підпису ФОП Романюка Д.М.

Отже, заявником не додано до заяви належних та допустимих доказів наявності заборгованості, а відтак, у суду відсутні підстави вважати заявлену вимогу безспірною.

Згідно з ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: 1) заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; 2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; 3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу; 4) наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу; 5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред'явлення позову в суд за такою вимогою; 6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; 7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 цієї частини; 8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; 9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 8, частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 ГПК України).

Керуючись ст. 148, п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 150, п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152, ст.ст. 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «МЕДХАУЗ СВІС ГМБХ» у задоволенні заяви № 321 від 31.07.2018 р. (вх. № 1865/18 від 14.08.2018 р.) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Романюка Дмитра Миколайовича 4551,17 грн. заборгованості.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 21.08.2018 р.

Суддя В.М. Бабкіна