ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2018 року

м. Київ

Справа № 15/76-б-43/624-б

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Білоуса В.В. - головуючого, Жукова С.В., Ткаченко Н.Г.

за участю секретаря судового засідання - Кондратюк Л.М.;

представники сторін:

скаржника - Гавкалюк В.В.

ДП НАК "Укренерго" - Яковченко Р.Г.

Арбітражний керуючий Луговський Є.В.

Фонду державного майна України - Ужакін Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Центренерго"

на постанову Київського апеляційного господарського суду

від 21.03.2018

у складі колегії суддів: Руденко М.А. (головуючого), Пономаренка Є.Ю., Дідиченко М.А.

у справі № 15/76-б-43/624-б

за заявою Державного підприємства "Ровенькиантрацит"

до Публічного акціонерного товариства "Центренерго"

про банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:

1. Державне підприємство „Національна енергетична компанія „Укренерго" 25.10.2004 (згідно штампу на конверті) подало до господарського суду міста Києва в рамках справи про банкрутство № 15/76-б-43/624-б заяву від 22.10.2004 з грошовими вимогами до ПАТ „Центренерго".

2. В газеті „Урядовий кур'єр" від 08.04.2006 №67 було опубліковано оголошення про скасування Верховним Судом України ухвали підготовчого засідання господарського суду міста Києва від 13.09.2004.

3. Оголошення про порушення справи про банкрутство опубліковано в газеті "Урядовий кур'єр" № 67 від 08.04.2006 року.

4. В зв'язку з чим, 10.05.2006 ДП „Національна енергетична компанія „Укренерго" повторно звернулось до суду першої інстанції із заявою від 06.05.2006 №63-63/2502 з грошовими вимогами до ПАТ „Центренерго" (арк. 1-56 додаток 56).

Короткий зміст оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанції

5. Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.11.2015 у справі №15/76-б-43/624-б (арк.100-178 т.32) визначено перелік кредиторів, яким відмовлено у визнанні кредиторами ПАТ „Центренерго" з різних мотивів. В мотивувальній частині зазначеної ухвали, зазначено, що ДП НЕК „Укренерго" відмовлено у визнанні кредитором ПАТ „Центренерго" з огляду на пропуск ДП НЕК Укренерго" строку для звернення із заявою про визнання грошових вимог.

6. Вказана ухвала мотивована тим, що ДП НЕК „Укренерго" відмовлено у визнанні кредитором ПАТ „Центренерго" з огляду на пропуск ДП НЕК „Укренерго" строку для звернення із заявою про визнання грошових вимог. Ухвала мотивована тим, що оскільки оголошення про порушення справи про банкрутство в газеті „Урядовий кур'єр" №67 було опубліковано 08.04.2006, то строк для звернення до суду з грошовими вимогами до боржника закінчився 08.05.2006. Оскільки ДП НЕК „Укренерго" звернулося до суду із заявою про визнання грошових вимог в справі про банкрутство після 08.05.2006, а саме 10.05.2006, його вимоги не розглядаються та вважаються погашеними.

7. Не погоджуючись з ухвалою від 17.11.2015 в цій частині, ДП НЕК „Укренерго" звернулось з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просило: змінити ухвалу Господарського суд міста Києва від 17.11.2015 у справі №15/76-б-43/624-б шляхом виключення з абз.3 на ст.5 її мотивувальної частини ДП НАЕК „Укренерго"; змінити ухвалу Господарського суд міста Києва від 17.11.2015 у справі №15/76-б-43/624-б, якою затверджено вимоги кредиторів, додавши до резолютивної частини ухвали пункти наступного змісту: „Визнати вимоги ДП НЕК „Укренерго" в сумі 877805,56 грн та включити їх до вимог кредиторів з віднесенням до 4 черги задоволення вимог".

8. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2016 вказану апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами повернуто скаржнику без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України.

9. Постановою Вищого господарського суду України від 27.04.2016 у справі №15/76-б-43/624-б касаційну скаргу ДП „Національна енергетична компанія „Укренерго" задоволено, ухвалу суду від 16.01.2016 скасовано, справу передано на розгляд до Київського апеляційного господарського суду.

10. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.07.2017 припинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДП „Національна енергетична компанія „Укренерго" на ухвалу господарського суду міста Києва від 17.11.2015 у справі №15/76-6-43/624-6.

11. Постановою Вищого господарського суду України від 07.11.2017 скасовано ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 25.07.2017, справу №15/76-б-43/624-б передано на розгляд до Київського апеляційного господарського суду.

12. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.03.2018 у справі № 15/76-б-43/624-б вказану апеляційну скаргу задоволено частково. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.11.2015 скасовано в частині залишення без розгляду заяви Державного підприємства „Національна енергетична компанія „Укренерго" від 06.05.2006 з грошовими вимогами до ПАТ „Центренерго" в сумі 887805,56 грн. Заяву Державного підприємства „Національна енергетична компанія „Укренерго" від 06.05.2006 з грошовими вимогами до ПАТ „Центренерго" в сумі 887805,56 грн з доданими до неї матеріалами направлено до Господарського суду міста Києва для розгляду по суті.

13. Судом апеляційної інстанції при розгляді справи встановлено наступне.

13.1 Державне підприємство „Національна енергетична компанія „Укренерго" 25.10.2004 (згідно штампу на конверті) подало до господарського суду міста Києва в рамках справи про банкрутство № 15/76-б-43/624-б заяву від 22.10.2004 з грошовими вимогами до ПАТ „Центренерго" в розмірі 887 805,56 грн. (а.с.5 т.31).

13.2 В газеті „Урядовий кур'єр" від 08.04.2006 №67 було опубліковано оголошення про скасування Верховним Судом України ухвали підготовчого засідання господарського суду міста Києва від 13.09.2004. В зв'язку з чим, 10.05.2006 ДП „Національна енергетична компанія „Укренерго" повторно звернулось до суду першої інстанції із заявою від 06.05.2006 з грошовими вимогами до ПАТ „Центренерго".

Надходження касаційної скарги до Верховного Суду

14. 16.04.2018 Публічне акціонерне товариство "Центренерго" звернулось через Київський апеляційний господарський суд до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.03.2018 у справі № 15/76-б-43/624-б, підтвердженням чого є відбиток вхідного штампу Київського апеляційного господарського суду на першому аркуші касаційної скарги.

15. 24.04.2018, на підставі підпункту 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, справа № 15/76-б-43/624-б Господарського суду міста Києва разом з вказаною касаційною скаргою публічного акціонерного товариства "Центренерго" передана до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

16. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 15/76-б-43/624-б визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Ткаченко Н.Г., судді - Пєскова В.Г., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 25.04.2018.

17. Ухвалою Верховного Суду від 18.05.2018 касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Центренерго" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.03.2018 у справі № 15/76-б-43/624-б залишено без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України. Надано скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги щодо сплати судового збору до 06.06.2018 року шляхом надання суду оригіналу документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 170,00 грн за подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.03.2018 у справі № 15/76-б-43/624-б.

18. 05.06.2018 від Публічного акціонерного товариства "Центренерго" до Верховного Суду надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено оригінал документу (платіжного доручення № 2083 (#01) від 31.05.2018, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 170,00 грн за подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.03.2018 у справі № 15/76-б-43/624-б.

19. Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 14.06.2018 № 1223 у зв'язку з відпусткою судді Пєскова В.Г., відповідно до приписів Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 15/76-б-43/624-б.

20. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 15/76-б-43/624-б визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Ткаченко Н.Г., судді - Жукова С.В., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 14.06.2018.

21. Ухвалою Верховного Суду від 15.06.2018 відкрито касаційне провадження у справі № 15/76-б-43/624-б за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства "Центренерго" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.03.2018; призначено розгляд касаційної скарги на 01.08.2018 об 11 год. 45 хв.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу.

22. Не погоджуючись з прийнятою постановою апеляційного суду, Публічним акціонерним товариством "Центренерго" подано касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.03.2018 у справі № 15/76-б-43/624-б повністю та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

23. Касаційну скаргу мотивовано наступним.

23.1 ДП "Укренерго" було пропущено 30-ти денний термін на звернення із кредиторськими вимогами.

23.2 Розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.11.2005 №490-р „Про перенесення робочих днів у 2006 році" має рекомендаційний характер.

23.3 Оскаржувана постанова прийнята судом апеляційної інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права.

23.4 Представник скаржника в судовому засіданні 01.08.2018 підтримав касаційну скаргу з підстав викладених в ній.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

24. ДП НЕК „Укренерго" подано відзив на касаційну скаргу, в якій остання просить оскаржувану постанову залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

24.1 Представник ДП НЕК „Укренерго" в судовому засіданні 01.08.2018 заперечив проти доводів касаційної скарги з підстав викладених у відзиві на касаційну скаргу.

25. Представник Фонду державного майна України в судовому засіданні 01.08.2018 підтримав касаційну скаргу.

26. Арбітражний керуючий Луговський Є.В. в судовому засіданні 01.08.2018 касаційну скаргу залишив на розсуд суду.

Позиція Верховного Суду

27. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників сторін, арбітражного керуючого, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

28. Відповідно статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

29. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

30. Відповідно до частин 1, 2 статті 14 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції від 22.12.2005, що діє з 24.01.2006 - станом на день звернення скаржником із заявою про визнання кредиторських вимог) конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують. Вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

31. Згідно з частиною 1 статті 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

32. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 Цивільного кодексу України).

33. У частині 5 статті 254 Цивільного кодексу України вказано, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

34. У статті 67 Кодексу законів про працю вказано, що у випадку, коли святковий або неробочий день (стаття 73) збігається з вихідним днем, вихідний день переноситься на наступний після святкового або неробочого.

35. З метою створення сприятливих умов для використання святкових та неробочих днів (стаття 73), а також раціонального використання робочого часу Кабінет Міністрів України не пізніше ніж за три місяці до таких днів може рекомендувати керівникам підприємств, установ та організацій перенести вихідні та робочі дні у порядку і на умовах, установлених законодавством, для працівників, яким встановлено п'ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями.

36. Власник або уповноважений ним орган у разі застосування рекомендації Кабінету Міністрів України не пізніше ніж за два місяці видає наказ (розпорядження) про перенесення вихідних та робочих днів на підприємстві, в установі або організації, погоджений з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником).

37. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.11.2005 №490-р „Про перенесення робочих днів у 2006 році" робочий день з понеділка 08 травня переноситься на суботу 6 травня. (т.18 а.с.16)

38. Керуючись розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.11.2005 №490-р, Міністерство палива та енергетики видало наказ від 14.04.2006 №120 про перенесення робочого дня понеділка 08 травня на суботу 6 травня (т.24 а.с.45).

39. З огляду на викладене, колегія суддів Касаційного господарського суду визнає доводи скаржника безпідставними та необґрунтованими, з огляду на те, що наказ Міністерство палива та енергетики від 14.04.2006 №120 як вищим органом управління ДП НЕК „Укренерго" і за своїм змістом та суттю не може носити рекомендаційний характер, оскільки є обов'язковим до виконання підприємствами, що належать до сфери управління вказаного Міністерства.

40. Як було вірно встановлено судом апеляційної інстанції, ДП НЕК „Укренерго" звернулось до суду із заявою про визнання кредиторських вимог 10.05.2006 - в наступний за вихідним робочий день, що підтверджується відбитком календарного штемпеля поштового відділення зв'язку на конверті, в якому була надіслана до суду заява, тобто в межах тридцятиденного строку, встановленого статтею 14 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

41. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що ухвала Господарського суду міста Києва від 17.11.2015 підлягає скасуванню в частині залишення без розгляду заяви Державного підприємства „Національна енергетична компанія „Укренерго" від 06.05.2006 №63-63/2502 з грошовими вимогами до ПАТ „Центренерго" в сумі 887 805,56 грн.

42. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України", "Рябих проти Росії", "Нєлюбін проти Росії"), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

43. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

44. Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

45. Таким чином, посилання та доводи скаржника про те, що оскаржувана постанова прийнята судом апеляційної інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження, в якості підстав для її скасування.

46. Відповідно статті 309 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

47. Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

48. Оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції таким вимогам закону відповідає.

49. Рішення суду має прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі.

50. Вказані вимоги судом апеляційної інстанції при винесенні оскаржуваної постанови були дотримані.

51. Оскільки підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції немає, то судовий збір за подачу касаційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017 Верховний Суд,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Центренерго" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.03.2018 у справі № 15/76-б-43/624-б залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.03.2018 у справі № 15/76-б-43/624-б залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.В. Білоус

Судді С.В. Жуков

Н.Г. Ткаченко