УХВАЛА

про повернення позовної заяви

м. Київ

10.08.2018Справа №910/22276/17

Суддя Господарського суду міста Києва Князьков В.В., розглянувши матеріали позовної заяви керівника Житомирської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі територіальної громади міста Житомира в особі Комунального підприємства «Житомирміськгаз» Житомирської міської ради, м. Житомир

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі Трейд Груп», м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Житомирської міської ради, м. Житомир

про розірвання договору купівлі-продажу природного газу, -

ВСТАНОВИВ:

Керівник Житомирської місцевої прокуратури звернувся до Господарського суду міста Києва в інтересах держави в особі територіальної громади міста Житомира в особі Комунального підприємства «Житомирміськгаз» Житомирської міської ради з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі Трейд Груп» про розірвання договору купівлі-продажу природного газу №2, який укладений 23.08.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енерджі Трейд Груп» та Комунальним підприємством «Житомирміськгаз» Житомирської міської ради.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 (суддя Демидов В.О.) порушено провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.04.2018 позов керівника Житомирської місцевої прокуратури залишено без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2018 ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.04.2018 скасовано у зв'язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції норм процесуального права. Справу №910/22276/17 повернуто для розгляду до Господарського суду міста Києва.

При цьому, скасовуючи ухвалу від 03.04.2018, апеляційний господарський суд погодився з висновком суду першої інстанцій про відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави. Разом з цим, апеляційний суд вказав про невірне застосування судом пункту 2 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 27.06.2018 №05-23/1047, у зв'язку з закінченням терміну повноважень судді Демидова В.О., призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/22276/17.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2018 справу №910/22276/17 передано для розгляду судді Князькову В.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.07.2018 справу прийнято до провадження новим складом суду та призначено у справі підготовче судове засідання на 01.08.2018.

Частиною 11 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.08.2018 позовну заяву керівника Житомирської місцевої прокуратури залишено без руху та надано прокурору строк для усунення недоліків у позовній заяві протягом п'яти днів з дня вручення ухвали суду, встановлено прокурору спосіб усунення недоліків у позовній заяві шляхом надання суду письмового обґрунтування підстав звернення до суду з даним позовом в інтересах держави, зокрема вказати в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту; визначені законом підстави для звернення до суду прокурора; орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Повний текст ухвали суду від 01.08.2018 було вручено прокурору 02.08.2018.

07.02.2018, тобто у строк, встановлений судом, прокурором було направлено на адресу Господарського суду міста Києва письмове обґрунтування підстав звернення до суду в інтересах держави в особі Комунального підприємства «Житормирміськгаз» Житомирської міської ради.

Розглянувши надані прокурором письмові пояснення, які надійшли до суду 09.08.2018, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3 статті 1311 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з частиною 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Частиною 1 статті 29 Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону України №1798-ХІІ від 06.11.1991, чинній на дату звернення прокурора до суду) передбачалось, що прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави. З метою вступу у справу прокурор може подати апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд рішення Верховним Судом України про перегляд рішення за нововиявленими обставинами або повідомити суд і взяти участь у розгляді справи, порушеної за позовом інших осіб. При цьому прокурор для представництва інтересів громадянина або держави в господарському суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво) повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 25 Закону України «Про прокуратуру». Невиконання прокурором вимог щодо надання господарському суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в господарському суді має наслідком повернення поданої ним позовної заяви (заяви, скарги) у порядку, встановленому статтею 63 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України (в чинній редакцій) у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з ч. 4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Згідно з частиною 5 статті 162 Господарського процесуального кодексу України у разі пред'явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

У даному випадку прокурор звернувся до суду в інтересах держави з позовною заявою, позивачем в якій зазначено Комунальне підприємство «Житомирміськгаз» Житомирської міської ради.

При цьому, наявність підстав для звернення до суду з даним позовом в інтересах держави прокурор обґрунтовує тим, що згідно з пунктом 2.4.1.1 статуту Комунального підприємства «Житомирміськгаз» Житомирської міської ради одним з основних видів діяльності підприємства є діяльність з газопостачання, зокрема щодо надання населенню, установам і організаціям, які фінансуються з державного і місцевих бюджетів, релігійних організаціям, промисловим споживачам та іншим суб'єктам господарської діяльності послуг з розподілу природного нафтового газу та газу (метану) вугільних родовищ та постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ і скрапленого газу.

За твердженнями прокурора, невиконання відповідачем зобов'язань з надання газового палива Комунальному підприємству «Житомирміськгаз» Житомирської міської ради позбавляє останнє можливості належним чином виконати функції з розподілу та постачання природного газу населенню, установам і організаціям, які фінансуються з державного і місцевих бюджетів.

Також прокурор посилається на висновки Конституційного Суду України, викладені у рішенні від 08.04.1999 №3-рп/99, про те, що інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Як вказує прокурор та з чим погоджується господарський суд, інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади, а також захисті прав та свобод місцевого самоврядування, яке не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території.

Одночасно з цим, господарський суд наголошує, що наявність чи відсутність порушення інтересів держави та, відповідно, наявність чи відсутність особи (органу), що може виступати позивачем у справі за позовом прокурора, у конкретному випадку залежить не виключно від суб'єктного складу учасників, а й від характеру спірних правовідносин.

У даному випадку зі змісту пояснень прокурора вбачається, що наявність підстав для звернення до суду в інтересах держави останній обґрунтовує порушеннями інтересів територіальної громади міста Житомира в цілому. При цьому, Комунальне підприємство «Житомирміськгаз» Житомирської міської ради під час розгляду даної справи вимоги прокурора про розірвання договору не підтримало.

У постанові Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2018 у даній справі вказано, що оскільки Комунальне підприємство «Житомирміськгаз» Житомирської міської ради не є органом державної влади, органом місцевого самоврядування, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження, як того вимагає стаття 23 Закону України «Про прокуратуру», то, відповідно, немає підстав для його представництва органами прокуратури із посиланням на зазначену норму.

Статтею 284 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Разом з цим, зважаючи на змістовні та вагомі пояснення прокурора, надані суду, господарський суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно з частиною 5 статті 53 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Тобто, прокурор, який вбачає наявність порушеного права держави (територіальної громади) не позбавлений права та можливості самостійно звернутись до суду з відповідним позовом в якості позивача. У такому випадку обґрунтованість чи безпідставність вимог прокурора встановлюється судом під час розгляду справи по суті.

Згідно з п. 9 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України в чинній редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Пунктом 4 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

За таких обставин, враховуючи висновки Київського апеляційного господарського суду, викладені у постанові від 07.06.2018 у даній справі, керуючись пунктом 4 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява Приватного підприємства «МДС Збаразький сирзавод» вважається неподаною та підлягає поверненню прокурору.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Отже, сплачений прокурором судовий збір в сумі 1 600,00 грн. може бути повернутий останньому за його відповідним клопотанням.

Керуючись ст. ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву керівника Житомирської місцевої прокуратури вважати неподаною і повернути прокурору.

2. Роз'яснити прокурору право останнього звернутись до суду у встановленому процесуальним законом порядком з відповідним позовом в якості позивача.

Додаток: позовна заява від 07.12.2017 з доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її підписання.

Відповідно до пункту 17.5 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Князьков