РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.07.2018Справа № 910/18297/17

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Літвінової М.Є.

за участю секретаря судового засідання: Яроменко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»

до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1

про стягнення 99 000,00 грн.

Представники учасників справи: не з'явились.

Обставини справи:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" (далі - відповідач) про стягнення 99 000, 00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.04.2017 сталася дорожньо - транспортна пригода, за участю транспортних засобів «BMW Х3», д/н НОМЕР_1, який належить ТОВ «ВАЛЕН АГРО», та «KIA MAGENTIS» д/н НОМЕР_2, яким керувала ОСОБА_1, цивільно - правова відповідальність якої застрахована в приватному акціонерному товаристві «Українська транспортна страхова компанія» (надалі відповідач) згідно полісу ОСЦПВ №АЕ/9464128.

Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 104276, 82 грн.

Цивільну відповідальність винної особи у ДТП - громадянки ОСОБА_1 було застраховано в Приватному акціонерному товаристві «Українська транспортна страхова компанія»

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.10.2017 було порушено провадження у справі № 910/18297/17, її розгляд призначено на 15.11.2017.

10.11.2017 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача були подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

14.11.2017 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача були подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

В судовому засіданні 15.11.2017 на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 04.12.2017.

23.11.2017 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача були подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

В судовому засіданні 04.12.2017 представником відповідача подано клопотання про призначення у справі судової експертизи.

Судом було відкладено розгляд означеного клопотання до встановлення фактичних обставин справи.

В судовому засіданні 04.12.2017 на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 11.12.2017.

08.12.2017 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача були подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

В судовому засіданні 11.12.2017 представником позивача було подано додаткові документи для долучення до матеріалів справи та клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.12.2017 у справі № 910/18297/17 на підставі статті 27 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1, відповідно до приписів статті 41 Господарського процесуального кодексу України призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Одночасно, ухвалою господарського суду міста Києва від 11.12.2017 було зупинено провадження у справі № 910/18297/17 на час проведення судової експертизи.

24.01.2018 через відділ діловодства господарського суду міста Києва від судового експерта надійшло клопотання, в якому останній просить провести попередню оплату за проведення експертизи, яка згідно ухвали суду покладена на відповідача; надати письмову згоду на проведення експертизи в термін понад два місяці; надати для проведення огляду об"єкта дослідження, пошкоджений під час ДТП, що відбулась 27.04.2017., транспортний засіб - автомобіль "ВМW X3", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з відповідними реєстраційними документами до нього; забезпечити присутність сторін по справі на огляді, забезпечити сторонам по справі належні умовами для проведення огляду вказаного ТЗ, а саме: вільним доступом до ТЗ (вільний простір з кожної сторони ТЗ не менше 4-5м), оглядом досліджуваного ТЗ в умовах спеціалізованої СТО на підіймачі (оглядовій ямі) та при потребі часткового розбирання силами та засобами спеціалістів СТО за рахунок сторін по справі (визначити особу, на яку покласти виконання оплати за проведення зазначених робіт). У випадку, якщо ТЗ відремонтовано, надати згоду на проведення експертизи за наявними матеріалами справи, для цього надати експерту детальні кольорові фотознімки пошкодженого ТЗ та пошкоджених при ДТП складових частин ТЗ.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.02.2018 поновлено провадження у справі № 910/18297/17, постановлено здійснювати розгляд справи № 910/18297/17 у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28.02.2018.

Представник третьої особи в судове засідання 28.02.2018 року не з'явився, про причину неявки суд не повідомив.

15.02.2018 позивачем надані суду письмові пояснення в яких повідомлено суд про факт проведення ремонту ТЗ, що є предметом експертного дослідження; надані документи на вимогу експерта та зазначено про можливість проведення експертизи по матеріалам справи.

28.02.2018 відповідачем подано до суду письмові пояснення в яких останній просить провести судову експертизу по матеріалах справи та надані докази оплати за проведення експертизи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.02.2018 поновлено провадження у справі № 910/18297/17, надано згоду на проведення судової експертизи у строк понад три місяці, провадження у справі № 910/18297/17 зупинено.

10.05.2018 від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз разом з матеріалами справи № 910/18297/17 надійшов висновок експерта.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.05.2018 поновлено провадження у справі № 910/18297/17, підготовче засідання призначено на 04.06.2018.

01.06.2018 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача подано клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Представники учасників справи у підготовче засідання 04.06.2018 не з'явились.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.06.2018 підготовче засідання по справі № 910/18297/17 відкладено на 20.06.2018.

19.06.2018 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача було подано відзив на позовну заяву.

Представники відповідача та третьої особи у підготовче засідання 20.06.2018 не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.06.2018 по справі № 910/18297/17 закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 16.07.2018 року.

16.07.2018 року судове засідання не відбулось у зв'язку з направленням судді Літвінової М.Є. для проходження співбесіди у Вищій кваліфікаційній комісії суддів України у межах кваліфікаційного оцінювання на відповідність займаній посаді.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.07.2018 по справі № 910/18297/17 судове засідання у справі №910/18297/17 було призначено на 30.07.2017.

Судом, враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання «розумності» строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

В судовому засіданні 30.07.2018 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між АТ «СК «АХА Страхування» (надалі позивач, Страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вален АГРО» (надалі Страхувальник) було укладено Договір згідно якого позивач взяв на себе зобов'язання компенсувати будь - яке пошкодження або знищення автомобіля марки «BMW Х3», д/н НОМЕР_1, його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

27.04.2017 сталася дорожньо - транспортна пригода, за участю транспортних засобів «BMW Х3», д/н НОМЕР_1, який належить ТОВ «ВАЛЕН АГРО», та «KIA MAGENTIS» д/н НОМЕР_2, яким керувала ОСОБА_1 (надалі третя особа), цивільно - правова відповідальність якої застрахована в приватному акціонерному товаристві «Українська транспортна страхова компанія» (надалі відповідач) згідно полісу ОСЦПВ №АЕ/9464128.

У результаті даного ДТП було пошкоджено застрахований у позивача транспортний засіб «BMW Х3», д/н НОМЕР_1, який належить Страхувальнику на праві власності.

Відповідно до умов Договору на підставі страхового акту №АХА2207240+АХА2209196, а також зібраних документів було розраховано та виплачено Страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 104 276,82 грн.

Таким чином, у позивача виникло зобов'язання перед страхувальником

Відповідно до інформації відомості про учасників ДТП та Постанови судді Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу, зазначена дорожньо - транспортна пригода сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху України, водієм автомобіля «KIA MAGENTIS» д/н НОМЕР_2, ОСОБА_1.

Відповідно до лімітів полісу №АЕ/9464128 ліміт за шкоду завдану майну в результаті ДТП становить 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп.

Відповідно до умов полісу ОСЦПВ №АЕ/9464128 розмір франшизи становить 1000,00 грн. отже, сума зобов'язання, що має бути сплачена відповідачем становить 99 000,00 грн.

Отже, на підставі вищевказаного до позивача перейшло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача, як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків на суму 99 000,00 грн.

Позивачем було направлено відповідачу регресну вимогу вих. №ЕЛ_3739 від 14.09.2017 з проханням виплатити страхове відшкодування на користь позивача, проте вказана вимога не була виконана з боку відповідача.

Відповідач заперечував проти позовних вимог, у відзиві на позов посилався на наступне.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 11.12.2017 було призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково - дослідному інституту судових експертиз.

Згідно судової автотоварознавчої експертизи №7441/18-54, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «БМВ Х3», д.н.з. НОМЕР_1 становить 98 355, 63 грн. Однак, експертом у своєму звіті вказано, що коефіцієнт фізичного зносу при розрахунку збитку не застосовується, але не зазначені причини незастосування цього коефіцієнту в даному випадку. Складові частини кузова автомобіля «БМВ Х3», д.н.з. НОМЕР_1 відновлювалися ремонтом і це встановлено судовим експертом в своєму звіті, а отже коефіцієнт фізичного зносу потрібно застосовувати, але цього зроблено не було.

Відповідачем за допомогою програмного забезпечення Audatex - AudaHistory, виконувалося дослідження по визначенню коефіцієнту фізичного зносу складових КТЗ. Згідно вказаного дослідження, значення коефціента фізичного зносу (Ез) складових автомобіля «БМВ Х3», д.н.з. НОМЕР_1, складає 0,604, а вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 60297,83 грн.

З огляду на викладене, відповідач вважає, що розмір страхового відшкодування, належного до стягнення з відповідача, з урахуванням франшизи, обов'язкової за полісом ОСЦПВвнтз, мав би становити 59297, 83 грн.

Таким чином, відповідач вважає, що позивачем необґрунтовано заявлено позовні вимоги у завищеному розмірі, а саме 99 000,00 грн., що суперечить положенням ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи постанови Дзержинського районного суду Дніпропетровської області від 24.05.2017 по справі 3/210/698/17, громадянка ОСОБА_1 27.04.2017 о 13 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем «KIA MAGENTIS», д/н НОМЕР_2, в м. Кривий ріг, на проспекті Металургів поблизу будинку №36, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого зіткнувся з автомобілем марки «BMW Х3», д/н НОМЕР_1..

Зазначеною постановою Дзержинського районного суду Дніпропетровської області від 24.05.2017 по справі 3/210/698/17, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено на неї штраф.

Пошкоджений автомобіль був застрахований у Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Страхова компанія "АХА Страхування" на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту 124840Га/05АВ.

На підставі страхового акту: №2209196; 2207240 вартість матеріального збитку, завданого власникові пошкодженого автомобіля «BMW Х3», д/н НОМЕР_1. склала 104 276, 82 грн.

Як вбачається з вказаного страхового акту, копії яких міститься в матеріалах справи, позивачем було розраховано та виплачено страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 104 276, 82 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №333 552 від 17.05.2017 та №337 160 від 29.05.2017.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як вбачається з матеріалів справи, транспортним засобом - автомобілем «KIA MAGENTIS», д/н НОМЕР_2, який спричинив ДТП та заподіяв збитки автомобілю «BMW Х3», д/н НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_1.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципу вини.

Вина ОСОБА_1, яка керувала автомобілем «KIA MAGENTIS», д/н НОМЕР_2, встановлена в судовому порядку.

Тому, є особою, відповідальною за збиток, заподіяний автомобілю автомобілю «BMW Х3», д/н НОМЕР_1, у результаті пошкодження цього автомобіля при ДТП.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з статтею 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом встановлено, що між відповідачем та страхувальником було укладено договір (поліс) ОСЦПВВНТЗ № АЕ/9464122 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого відповідач взяв на себе зобов'язання відшкодувати шкоду заподіяну, зокрема, майну третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу «KIA MAGENTIS», д/н НОМЕР_2 і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди. Вказаним договором передбачено ліміт відповідальності за шкоду завдану майну у розмірі 200 000, 00 та франшизу у розмірі 1 000,00 грн.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Розглядаючи спір по суті суд також зазначає, що частиною п'ятою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Судом було надано належну оцінку відзиву на позовну заяву, проте доводи відповідача, що позивачем не доведено правомірність страхового відшкодування у зазначеному розмірі без урахування фізичного зносу не приймаються судом, оскільки, згідно з п.п. 7.38, 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (КТЗ), затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 та зареєстрованої в Мінюсті України 24.11.2003 за №1074/8395 коефіцієнт фізичного зносу дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД, 7 років - для інших легкових КТЗ тощо. Винятком стосовно використання зазначених вимог є: а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний); б) якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації; в) якщо КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4. Тому, коефіцієнт фізичного зносу пошкодженого автомобіля «Renault Fluence», д/н НОМЕР_1 2015 року випуску, дорівнює нулю, так як на момент ДТП 17.11.2017, строк експлуатації останнього не перевищував строку вказаного у Методиці для відповідного транспортного засобу. Доказів наявності обставин, зазначених в п. 7.39. Методики, матеріали справи не містять та відповідачем суду не надано. Водночас позивач визначив розмір матеріального збитку автомобіля «BMW Х3», д/н НОМЕР_1 отриманого внаслідок ДТП в розмірі фактичних витрат відповідно страхового акту: №2209196; 2207240 та рахунків - фактур №388590 від 03.05.2017 та №258241 від 22.05.2017.

Київськогим науково-дослідним інститутом судових експертиз, на вимогу ухвали суду, було проведено автотоварознавчу експертизу.

Згідно висновку судового експерта №7441/18-54 від 27.04.2018, вартість відновлювального ремонту автомобіля «BMW Х3», д/н НОМЕР_1, на дату ДТП -27.04.2017, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу на момент спричинення шкоди - 27.04.2017 складала 98 355, 63 грн.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Оскільки, відповідач не довів факт того, що шкоду автомобілю «BMW Х3», д/н НОМЕР_1, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, та не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля та беручи до уваги те, що розмір збитків розраховується, виходячи із вартості матеріального збитку, в межах ліміту відповідальності (200 000, 00 грн.) передбаченого договором (полісом) № АЕ/9464122 та за вирахуванням суми франшизи (1 000,00 грн.), суд приходить до висновку, що права позивача за захистом яких він звернувся до суду порушено відповідачем, і тому позов підлягає задоволенню у розмірі 97 355, 63 грн. (98 355, 63 грн. розмір збитків - 1 000,00 грн. франшизи).

В частині стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 1644, 37 грн. відмовити, як безпідставної та необґрунтованої.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" про стягнення 99 000, 00 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, б. 77; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8; код 20474912) 97 355, 63 (дев'яносто сім тисяч триста п'ятдесят п'ять) грн. 63 коп. страхового відшкодування та 1 584 (одна тисяча п'ятсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. судового збору.

2. В частині стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 1 644,37 (одна тисяча шістсот сорок чотири гривні) 37 коп. відмовити.

3. Після набрання рішення законної сили видати наказ.

4. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Відповідно до частини 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Згідно з підпунктом 17.5 пункту 17 розділу ХI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147 - VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через господарський суд міста Києва за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 13.08.2018 року.

Суддя М.Є. Літвінова