ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року

м. Київ

Справа № 903/834/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Львова Б.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Поліщук Ю.В.,

учасники справи:

позивач - приватне акціонерне товариство "Волиньобленерго" (далі - Товариство),

представник позивача - Прокопенко П.П. - адвокат (свідоцтво від 05.07.2001 НОМЕР_3),

відповідач - приватна фірма "Скорпіон-сервіс" (далі - Фірма),

представники відповідача: Анапріюк А.С. - адвокат (посвідчення від 12.01.2015 НОМЕР_1); Чаруха Р.Р. - адвокат (посвідчення від 10.03.2016 НОМЕР_2),

розглянув касаційну скаргу Фірми

на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 14.05.2018 (головуючий суддя - Грязнов В.В., судді Василишин А.Р. і Філіпова Т.Л.)

зі справи №903/834/17

за позовом Товариства

до Фірми

про внесення змін до договору про постачання електричної енергії.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство звернулося до господарського суду Волинської області з позовом до Фірми про внесення змін до договору про постачання електричної енергії (далі - електроенергія) від 21.05.2017 №529-1221000 (далі - Договір), а саме:

"Розділ І "Предмет договору" викласти в наступній редакції: "1.Постачальник продає електричну енергію в точки продажу електричної енергії Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача в межах дозволеної потужності 707 кВт (сімсот сім кВт), Споживач оплачує постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору та додатками до Договору, що є його невід'ємними частинами.

Точка продажу електричної енергії встановлюється на межі балансової належності електроустановок споживача. Межа балансової належності вказується в додатку №7 "Акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін".

- Додаток 3.1 "Перелік об'єктів і точок обліку Споживача" викласти в наступній редакції:

" 5. Перелік об'єктів і точок комерційного обліку Споживача ПФ "Скорпіон-Сервіс"

№Назва об'єктуАдресаПотужністьДані засобів облікуКлас напругиТарифна групаВид тарифуВтрати енергії***Назва площадки вимірюван-няПримітки
Приєд-нана кВтДозволена кВтМісце Встанов-лення засобів облікуДані розра-хункового коефіцієнтаРозра-хунко-вий коеф. в ЛЕПТранс-форма-тора
К,™Kut-d"
0
1Торгові кіоски 1м. Луцьк, вул. Кравчука20 кВт20 кВтВПР-0,4 кВ 12Непромислові споживачі такніТоргові кіоски 1
2Торгові кіоски 2м. Луцьк, вул. Карпенка- Карого, 1100 кВт100 кВтВПР-0,4 кВ 12Непромислові споживачі такніТоргові кіоски 2
3Торгові кіоски 3м. Луцьк, вул. Карпенка- Карого, 1100 кВт100 кВтВПР-0,4 кВ300/ 5 602Непромислові споживачі такніТоргові кіоски 3
4Приміщення загального користування ГК "Ювант" Іт/ом. Луцьк, вул. Карпенка- Карого,1д487 кВт487 кВтТП/КТП/ ЗТП 10/0,4 кВ150/ 510000/ 10030002Непромислові споживачі нініТК Ювант
5Приміщення загального користування ГК "Ювант" 2т/ом, Луцьк, вул. Карпенка- Карого,1дXXТП/КТП/ ЗТП 10/0,4 кВ150/ 510000/ 10030002Непромислові споживачі нініТК Ювант

*- потужність згідно з технічними умовами.

**- Р- роздрібний (всіх категорій споживачів, крім, населення та населених пунктів); Д-двозонний; Т-тризонний; Н-населення (Нм-місто, Нсм - сільська місцевість, Не -з електроплитами, електроопалювальними установками); НП - населений пункт; ЗО - зовнішнє освітлення.

***- вказується наявність втрат електричної енергії (наявні, відсутні). У разі наявності втрат в примітці вказуються чи додатні чи від'ємні."

В обґрунтування позову Товариство посилалося на необхідність приведення Договору "до дійсних умов постачання та укладення прямих договорів про постачання електричної енергії з ФОП".

Рішенням господарського суду Волинської області від 07.02.2018 (суддя Костюк С.В.) у позові відмовлено.

Дане рішення мотивовано недоведенням позивачем (Товариством) у сукупності умов, необхідних для внесення змін до Договору, які (умови) передбачені частиною другою статті 652 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 14.05.2018:

- апеляційну скаргу Товариства задоволено;

- згадане рішення місцевого господарського суду скасовано;

- прийнято нове рішення, яким позов задоволено;

- до Договору внесено зміни з викладенням у такій редакції:

"Розділ І "Предмет договору" "1.Постачальник продає електричну енергію в точки продажу електричної енергії Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача в межах дозволеної потужності 707 кВт (сімсот сім кВт), Споживач оплачує постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору та додатками до Договору, що є його невід'ємними частинами.

Точка продажу електричної енергії встановлюється на межі балансової належності електроустановок споживача. Межа балансової належності вказується в додатку №7 "Акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін".

- Додаток 3.1 "Перелік об'єктів і точок обліку Споживача" "5. Перелік об'єктів і точок комерційного обліку Споживача ПФ "Скорпіон-Сервіс"

№Назва об'єктуАдресаПотужністьДані засобів облікуКлас напругиТарифна групаВид тарифуВтрати енергії***Назва площадки вимірюван-няПримітки
Приєд-нана кВтДозволена кВтМісце Встанов-лення засобів облікуДані розра-хункового коефіцієнтаРозра-хунко-вий коеф. в ЛЕПТранс-форма-тора
К,™Kut-d"
0
1Торгові кіоски 1м. Луцьк, вул. Кравчука20 кВт20 кВтВПР-0,4 кВ 12Непромислові споживачі такніТоргові кіоски 1
2Торгові кіоски 2м. Луцьк, вул. Карпенка- Карого, 1100 кВт100 кВтВПР-0,4 кВ 12Непромислові споживачі такніТоргові кіоски 2
3Торгові кіоски 3м. Луцьк, вул. Карпенка- Карого, 1100 кВт100 кВтВПР-0,4 кВ300/ 5 602Непромислові споживачі такніТоргові кіоски 3
4Приміщення загального користування ГК "Ювант" Іт/ом. Луцьк, вул. Карпенка- Карого,1д487 кВт487 кВтТП/КТП/ ЗТП 10/0,4 кВ150/ 510000/ 10030002Непромислові споживачі нініТК Ювант
5Приміщення загального користування ГК "Ювант" 2т/ом, Луцьк, вул. Карпенка- Карого,1дXXТП/КТП/ ЗТП 10/0,4 кВ150/ 510000/ 10030002Непромислові споживачі нініТК Ювант

*- потужність згідно з технічними умовами.

**- Р- роздрібний (всіх категорій споживачів, крім, населення та населених пунктів); Д-двозонний; Т-тризонний; Н-населення (Нм-місто, Нсм - сільська місцевість, Не -з електроплитами, електроопалювальними установками); НП - населений пункт; ЗО - зовнішнє освітлення.

***- вказується наявність втрат електричної енергії (наявні, відсутні). У разі наявності втрат в примітці вказуються чи додатні чи від'ємні.";

- з Фірми стягнуто на користь Товариства 1 600 грн. витрат зі сплати судового збору та 2 400 грн. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

У прийнятті згаданої постанови суд виходив з наявності підстав для перегляду істотних умов Договору і тим, що за всієї турботливості та обачливості позивач дійсно не міг усунути причини, що зумовили необхідність внесення змін до Договору.

У касаційній скарзі до Верховного Суду Фірма, зазначаючи про прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального права, просить скасувати зазначену постанову, а рішення місцевого господарського суду від 07.02.2018 з даної справи залишити в силі. Так, за доводами, викладеними в касаційній скарзі:

- судом апеляційної інстанції не враховано недоведеність позивачем у сукупності всіх умов, необхідних для внесення змін до Договору, як це передбачено статтею 652 ЦК України;

- названим судом у повній мірі не досліджено матеріали справи, неправомірно застосовано норми матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи позивача, Касаційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Судом першої інстанції у справі, зокрема, встановлено, що:

- сторонами 18.09.2003 було укладено договір №529-1221000 про постачання електроенергії на цілісний майновий комплекс ТЦ "Ювант"; 21.05.2017 цей договір було переукладено. За його умовами Товариство - постачальник електроенергії продає її в точки продажу електроенергії споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача в межах дозволеної потужності 720 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (позиченої) електроенергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору та додатками до нього;

- згідно з додатком №3.1 до Договору постачання електроенергії здійснюється на цілісний майновий комплекс - торговий комплекс "Ювант" (далі - ТК "Ювант"); у тому ж додатку наведено перелік об'єктів і точок обліку, на які здійснюється постачання електроенергії;

- як зазначає позивач, 14.09.2017 до нього звернулися власники приміщень у ТК "Ювант" із заявами на укладення окремих договорів на постачання електроенергії на належні їм об'єкти; приміщення підприємців, які зверталися до позивача, вже приєднані до технологічних електричних мереж Фірми;

- за даними позивача, у ТК "Ювант" знаходиться 208 торговельних павільйонів різної площі;

- 21.09.2017 Товариство надіслало Фірмі пропозицію про внесення змін до Договору в частині зменшення величини дозволеної потужності на 13 кВт на об'єкт ТК "Ювант" та викладення назви даного об'єкта у відповідності з назвою, зазначеною в документах на право власності, а саме "приміщення загального користування ТК "Ювант"; також було надіслано 2 екземпляри додаткової угоди про внесення змін до Договору та додатку №3.1 до нього; цю пропозицію Фірмою було отримано 25.09.2017, а 23.10.2017 її відхилено;

- за результатами наради в Національній комісії, яка здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) з приводу врегулювання взаємовідносин між власниками магазинів ТК "Ювант" і Товариством, яка відбулася 11.08.2017, прийнято рішення про те, що Товариство має внести зміни до договору постачання електроенергії у встановленому законом порядку згідно з підпунктом "а" пункту 5 частини четвертої статті 77 Закону України "Про ринок електричної енергії"; за невиконання рішень Регулятора встановлено відповідальність учасників ринку електроенергії;

- позивачем зазначалося, що звернення власників торгових приміщень у ТК "Ювант" про укладення з ними договорів на постачання електричної енергії вимагає розподілу існуючої потужності на належну їм частку майна, а відмова Фірми внести відповідні зміни до Договору порушує майнові інтереси Товариства на укладення договорів з новими споживачами;

- з поданих Фірмою доказів вбачається, що питання укладення прямих договорів з підприємцями на постачання електроенергії виникло задовго до укладення Договору, а тому при такому укладанні Товариство мало передбачити відповідні обставини; лист НКРЕКП від 11.09.2017, на який посилається Товариство, має рекомендаційний характер та не є підставою зміни умов Договору; величина дозволеної потужності у Договорі визначалася у відповідності до ТУ №18-20/03, якими не передбачалося розрахункового обліку по окремих торгових павільйонах, і в ці ТУ зміни не внесено;

- будівля трансформаторної підстанції з відповідним обладнанням, щитова з обладнанням і розподільчими автоматами, розподільчі щити освітлення магазинів підприємців розміщені на території приміщень загального користування, загальні кабелі подачі електроенергії та системи внутрішньої і зовнішньої електропроводки торговельного центру належать Фірмі на праві власності;

- внесення змін до Договору щодо корегування дозволеної потужності на величину приєднаної потужності електроустановок підприємців не впливає на майнові інтереси Товариства, оскільки розрахунки за електроенергію здійснювалися за умовами розділу 7 Договору, до якого зміни не вносяться;

- із суті Договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни даних обставин повинен нести постачальник електричної енергії;

- умовами Договору передбачено врегулювання відносин, що можуть виникнути між споживачами та субспоживачами.

Судом апеляційної інстанції додатково зазначено, зокрема, що у момент укладення Договору Товариство не могло знати про настання обставин, які спричинять перегляд істотних умов Договору - дозволеної потужності в сторону зменшення у зв'язку з отриманням відомостей про величину розрахункової потужності електроустановок одного магазину (торгового павільйону), що підтверджено листом НКРЕКП від 11.09.2017 №9810/20.2/7-17, та надходженням заяв на укладення окремих договорів від власників приміщень у ТК "Ювант".

Причиною спору стало питання про наявність або відсутність підстав для внесення у судовому порядку змін до Договору.

Відповідно до статті 188 Господарського кодексу України: зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором; сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором; сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду; у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Згідно з приписами статті 652 ЦК України:

- у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах;

- якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона;

- зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Як передбачалося статтею 1 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на час подання позовної заяви в даній справі) підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. Аналогічне за змістом положення міститься в частині другій статті 4 цього Кодексу в редакції, чинній на час розгляду господарськими судами даної справи.

Суд апеляційної інстанції у такому розгляді, по суті, погодився з доводом позивача про те, що відмова відповідача внести запропоновані позивачем зміни до Договору порушує майнові інтереси позивача на укладення договорів із новими споживачами. Проте суд не звернув уваги на те, що згаданими нормами Господарського процесуального кодексу України (у попередній та у чинній редакціях) передбачався судовий захист не будь-яких взагалі інтересів позивача, а саме "охоронюваних законом" (у редакції, чинній до 15.12.2017), "законних" (у редакції, чинній із зазначеної дати). У зв'язку з цим апеляційний господарський суд не перевірив належними засобами доказування, наявними в матеріалах справи, наскільки майновий інтерес позивача, за захистом якого він звернувся до суду, є охоронюваним законом (законним) у розумінні відповідних положень Господарського процесуального кодексу України, зокрема, яким, власне, законом охороняється такий інтерес.

Поряд з тим названим судом залишено поза увагою й те, що судовий захист майнового інтересу позивача не повинен мати наслідком ущемлення й прав та законних інтересів відповідача. У даній справі судом першої інстанції встановлено і апеляційним господарським судом не спростовано, що будівля трансформаторної підстанції з відповідним обладнанням, щитова з обладнанням і розподільчими автоматами, розподільчі щити освітлення магазинів підприємців розміщені на території приміщень загального користування, загальні кабелі подачі електроенергії та системи внутрішньої і зовнішньої електропроводки торговельного центру належать Фірмі на праві власності. У цьому зв'язку апеляційний господарський суд не перевірив належними засобами доказування можливість відповідного переобладнання (дообладнання) зазначеного устаткування з огляду на внесення до Договору пропонованих позивачем змін з додержанням при цьому гарантованого, зокрема, статтею 41 Конституції України права відповідача володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

До того ж і у прямому зв'язку з наведеним апеляційною інстанцією не перевірено доводи Фірми й відповідні докази стосовно того, що Товариством не здійснено розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін щодо кожного субспоживача з основним споживачем - Фірмою, не сконструйовано та не змонтовано шафи з розрахунковими засобами обліку електроенергії та автоматичними вимикачами на межі цієї балансової належності, не здійснено заходів щодо внесення змін до наявної проектно-кошторисної документації або розробки проекту реконструкції наявних мереж ТК "Ювант" , не враховано дані проекту електропостачання ТК "Ювент" для встановлення фактичної потужності додаткового електрообладнання, що використовується в цьому комплексі (системи вентиляції, кондиціонування, опалення, тощо), не визначено величини договірної потужності об'єкта (не здійснено обстеження електронних мереж представниками Держенергонагляду у відповідності до погодженого проекту електропостачання ТК "Ювант").

Поза межами дослідження судом апеляційної інстанції залишилося також і наявні у матеріалах справи докази, які, на думку як відповідача, так і суду першої інстанції:

- підтверджували виникнення питання про укладення з підприємцями прямих договорів на постачання електроенергії задовго до укладення Договору, а, отже, й можливість позивача передбачити такі обставини при його укладенні (як-от вимога територіального відділення Антимонопольного комітету України у Волинській області про надання інформації від 12.10.2012 №26/1.37-269, лист позивача від 25.09.2015 №23-34/2406);

- свідчили про рекомендаційний, а не обов'язковий характер письмового звернення НКРЕКП (лист останньої від 11.09.2017);

- підтверджували також, що величина дозволеної потужності у Договорі визначалася відповідно до ТУ №18-20/03, що не передбачали розрахункового обліку по окремих торговельних павільйонах ТК "Ювант", і зміни до цих ТУ не вносилися.

У зв'язку з наведеним висновок апеляційного господарського суду про наявність підстав для внесення змін до Договору є передчасним, оскільки зроблений з порушенням цим судом норм процесуального права, а саме:

- частин першої і третьої статті 86 Господарського процесуального кодексу України щодо всебічного, повного і обґрунтованого дослідження наявних у справі доказів, і надання судом оцінки доказів як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, з мотивуванням відхилення або врахування кожного доказу;

- частини п'ятої статті 236 названого Кодексу стосовно ухвалення рішення на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Водночас згідно з приписами частини другої статті 300 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Отже, відповідно до частин третьої і четвертої статті 310 названого Кодексу оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. У такому розгляді суду необхідно врахувати викладене, встановити обставини і оцінити докази, зазначені в цій постанові, дати цим обставинам і доказам та доводам сторін належну правову оцінку і вирішити спір відповідно до закону. За результатами нового розгляду має бути вирішено й питання щодо розподілу судових витрат зі справи.

Керуючись статтями 308, 310, 315 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу приватної фірми "Скорпіон-сервіс" задовольнити частково.

2. Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 14.05.2018 у справі № 903/834/17 скасувати.

Справу № 903/834/17 передати на новий розгляд до Рівненського апеляційного господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Булгакова

Суддя Б. Львов