ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

10.08.2018

Справа № 910/8133/18

Господарський суд міста Києва у складі судді О.Є. Блажівської розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Спецінформ Безпека” про забезпечення позову у справі №910/8133/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецінформ Безпека»

до Київського обласного територіального відділення

Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним та скасування рішення,

представники учасників справи: не викликалися

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю “Спецінформ Безпека”, 21 червня 2018 року звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідачів - Адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення Адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26.04.2018 №10 по справі 923/64-р-02-05-15.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України визнано дії Товариства з обмеженою відповідальністю “Спецінформ Безпека” та Товариства з обмеженою відповідальністю “Техносистеми плюс” під час участі у процедурі закупівлі, проведеної відокремленим підрозділом “Головдерженергонагляд” державного підприємства “Національна енергетична компанія “УКРЕНЕРГО”, згідно з оголошенням №176901, опублікованим в інформаційному бюлетні “Вісник державних закупівель” від 15.10.2014 №107, порушенням, передбаченим п.4 ч.2 ст.6, п.1 ст.50 Закону України “Про захист економічної конкуренції” у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів. Однак, як зазначає позивач, Рішення Адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26.04.2018 року №10 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу є припущеннями, ґрунтується на неповно з’ясованих обставинах справи та на не доведених доказах, що в силу приписів ст.59 Закону України “Про захист економічної конкуренції”, є підставою для визнання недійсним оскаржуваного рішення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.06.2018 вказану позовну заяву залишено без руху на підставі ст.174 Господарського процесуального кодексу України та надано позивачу строк для усунення її недоліків у десять днів з дня вручення цієї ухвали.

11.07.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю “Спецінформ Безпека” надійшли докази усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.07.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 08.08.2018, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю “ТЕХНОСИСТЕМИ ПЛЮС”.

25.07.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України надійшов відзив на позовну заяву.

02.08.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю “Спецінформ Безпека” надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів.

У підготовче засідання 08.08.2018 з’явилися представники позивача та відповідача. Представник позивача у підготовчому засіданні подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову. Зазначена заява буде розглянута судом в межах строку передбаченого нормами Господарського процесуального кодексу України.

Також у підготовчому засіданні 08.08.2018 присутніми представниками учасників справи було заявлене клопотання про продовження строку підготовчого провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2018 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 12.09.2018.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Спецінформ Безпека” про вжиття заходів забезпечення позову суд повідомляє наступне.

Так відповідно до заяви про вжиття заходів забезпечення позову Товариство з обмеженою відповідальністю “Спецінформ Безпека” просить суд:

- зупинити дію рішення Адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №10 від 26.04.2018, яким визнано дії ТОВ «Спецінформ Безпека» та ТОВ «Техносистеми плюс» під час участі у процедурі закупівлі, проведеної відокремленим підрозділом «Головдерженергонагляд» державного підприємства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО», згідно з оголошенням №176901, опублікованим в інформаційному бюлетні «Вісник державних закупівель» від 15.10.2014 №107, порушенням, передбаченим пунктом 4 частин другої статті 6, пунктом 1 ст.50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних дій, які стосуються спотворення результатів торгів.

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Мотивуючи свою заяву про забезпечення позову, заявник посилається на те, що існують підстави для вжиття заходів до забезпечення позову оскільки з метою реалізації свого права на вид діяльності Товариство з обмеженою «Спецінформ Безпека» має брати участь у процедурах закупівель шляхом подання тендерних пропозицій замовникам, а відповідно до п.4 ч.1 ст.17 Закону України «Про публічні закупівлі» замовник приймає рішення про відмову учаснику в участі у процедурі закупівлі та зобов’язаний відхилити тендерну пропозицію учасника в разі, якщо суб’єкт господарювання (учасник) протягом останніх трьох років притягувався до відповідальності за порушення, передбачені п.4 ч.2 ст.6, п.1 ст.50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення антикорупційних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів (тендерів).

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст.74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Одночасно, суд зазначає, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів з посиланням на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість зникнення/знищення певних доказів або імовірність порушення прав особи без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Судом зазначається, що в поданій заяві, міститься лише посилання на потенційне порушення прав заявника, при цьому в заяві відсутнє достатнє обґрунтування та докази, які підтверджують доцільність та необхідність термінового забезпечення позову.

Відповідно до ч.4 ст.137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається із позовної заяви, позивачем заявлено вимоги про визнання недійсним та скасування рішення Антимонопольного комітету України.

В той же час, у поданій заяві про забезпечення позову останнім не наведено належних доводів, які б свідчили про наявність зв’язку між запропонованими ним заходами забезпечення позову та предметом позовної вимоги, зокрема, не обґрунтовано доцільність вжиття таких заходів та не обґрунтовано щодо адекватності обраного виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

За таких обставин, враховуючи викладене та оскільки, заявником не доведено те, що невжиття, визначених ним заходів, забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

Одночасно суд звертає увагу, що згідно з ч.4 ст.60 Закону України “Про захист економічної конкуренції” порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого: згідно з частиною першою статті 48 цього Закону, частиною першою статті 30 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції"; за результатами перевірки відповідно до частини п'ятої статті 57 цього Закону; за результатами перегляду відповідно до частини третьої статті 58 цього Закону, а також перегляд за заявою сторони відповідного рішення (постанови) господарського суду зупиняє виконання зазначеного рішення органу Антимонопольного комітету України на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду, якщо органом Антимонопольного комітету України відповідно до частини третьої статті 48 цього Закону чи господарським судом не визначено інше.

Відповідно до ч.6 ст.140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецінформ Безпека» про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та та може бути оскарження протягом десяти днів з дня складення її повного тексту шляхом подання у відповідності до п. 17.5 ч. 1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційної скарги до Київського апеляційного господарського суду або через господарський суд міста Києва.

Суддя О.Є. Блажівська