ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2018м. ДніпроСправа № 904/2030/18

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс-КР", м. Кривий Ріг

до Фізичної особи-підприємця Голубчик Інни Олександрівни, м. Кривий Ріг

про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 6412грн.07коп., інфляційної складової у розмірі 1260грн.97коп., 3% річних у розмірі 259грн.77коп.

Представники:

Від позивача: Тетера О.В., дов. №б/н від 07.02.2018р.

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс-КР" звернулось до Фізичної особи-підприємця Голубчик Інни Олександрівни з позовом про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 6412грн.07коп., інфляційної складової у розмірі 1285грн.69коп., 3% річних у розмірі 277грн.62коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з 01.12.2014р. його підприємство було визначено управителем будинку, споруди або групи будинків i споруд Саксаганського району (об'єкт №1) м. Кривого Рогу.

Таким чином, із вказаного часу позивач, здійснює функції з управління будинком, спорудою або групою будинків i споруд Саксаганського району, забезпечення функціонування будинку, споруди або групи будинків та прибудинкових територій відповідно до їx цільового призначення i збереження ix споживчих якостей, забезпечення потреб власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових i нежитлових приміщень в отриманні житлово-комунальних послуг відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Зокрема на обслуговувані ТОВ "Житлосервіс-КР" перебуває житловий будинок №5 по вул. Тесленка.

Позивач зазначає, що відповідач, на підставі договору оренди, користується нежитловим приміщенням вбудованим у цокольний поверх житлового буднику площею 106,1кв.м. по вул. Тесленка, буд. 5. Вказане приміщення є комунальною власністю та знаходиться на балансі Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради.

За період з 01.05.2015р. по 01.05.2018р. позивачем були надані відповідачу послуги з утримання будинку, споруд і при будинкової території на загальну суму 6412грн.07коп.

З огляду на той факт, що у вказаний період орендарем нежитлового приміщення вбудованого у цокольний поверх житлового буднику №5 площею 106,1кв.м. по вул. Тесленка, виступала ФОП Голубчик І. О., позивач просить стягнути з відповідача вартість наданих комунальних послуг в розмірі 6412грн.07коп. Внаслідок неналежного виконання відповідачем грошових зобов'язань, позивачем на суму заборгованості нараховані 3% річних та інфляційна складова.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.05.2018р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

02.07.2018р. позивач подав до суду уточнену позовну заяву, в якій просить стягнути з відповідача суму основної заборгованості у розмірі 6412грн.07коп., інфляційну складову у розмірі 1260грн.97коп. за загальний період з червня 2015р. по квітень 2018р., 3% річних у розмірі 259грн.77коп. за загальний період з 20.06.2015р. по 01.05.2018р.

Вказана заява була прийнята ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.2018р.

Таким чином, з урахуванням уточненої позовної заяви, наданої позивачем, предметом розгляду у справі є стягнення з Фізичної особи-підприємця Голубчик Інни Олександрівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс-КР" суми основної заборгованості у розмірі 6412грн.07коп., інфляційної складової у розмірі 1260грн.97коп. за загальний період з червня 2015р. по квітень 2018р. та 3% річних у розмірі 259грн.77коп. за загальний період з 20.06.2015р. по 01.05.2018р.

У зв'язку з невиконанням відповідачем вимог суду, викладених в ухвалах Господарського суду Дніпропетровської області від 05.06.2018р., 03.07.2018р., 19.07.2018р. та нез'явленням у судові засідання, розгляд справи відкладався.

Вказані ухвали суду були направлені відповідачу у справі в установленому порядку на адресу, вказану у спеціальному витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, який наявний в матеріалах справи (а.с. 68 - 69).

Згідно з інформацією з інтернет сайту Укрпошти, ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.2018р., отримана відповідачем 27.07.2018р.

Отже, відповідача відповідно до глави 7 Господарського процесуального кодексу України належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи.

На день розгляду справи у судовому засіданні 07.08.2018р. будь-яких письмових заяв та клопотань від відповідача щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Частиною 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що від відповідача повідомлення щодо неможливості участі у судовому засіданні 07.08.2018р. до господарського суду Дніпропетровської області не надходило, відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, заслухавши пояснення представника позивача, суд установив таке.

01.12.2014р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс-КР" було визначено управителем будинку, споруди або групи будинків i споруд у Саксаганському районі (об'єкт №1) м. Кривого Рогу, дана обставина підтверджується укладеним договором з Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому міськради про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків у Саксаганському районі (том 1, а.с. 11-13).

Таким чином, позивач із вказаного часу здійснює функції з управління будинком, спорудою або групою будинків i споруд Саксаганського району, забезпечення функціонування будинку, споруди або групи будинків та прибудинкових тeриторій відповідно до їx цільового призначення i збереження їx споживчих якостей, забезпечення потреб власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових i нежитлових приміщень в отриманні житлово-комунальних послуг відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Як вбачається зі змісту договору про надання послуг з управління будником, спорудою або групою будників і споруд у Саксаганському районі від 20.01.2014р. та додатку до вказаного договору, на обслуговувані ТОВ "Житлосервіс-КР", зокрема, перебуває житловий будинок №5 по вул. Тесленка.

Згідно листа начальника Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради №4041/7 від 08.06.2018р. (том 2, а.с 134), договір про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будників і споруд у Саксаганському районі від 20.01.2014р., є чинним, а житловий будинок №5 по вул. Тесленка з 01.12.2014р. по теперішній час перебуває в управлінні позивача.

Відповідно до листа начальника Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради №4347 від 28.11.2017р. (том 1, а.с. 15) нежитлове приміщення, вбудоване у цокольний поверх житлового будинку №5 площею 106,1кв.м. по вул. Тесленка, знаходиться в орендному користуванні у ФОП Голубчик І.О., згідно договору оренди №44/37 від 25.09.2017р.

Згідно листа начальника Управління комунальної власності міста виконкому міськради №1146 від 19.04.2018р. (том 1, а.с. 16), нежитлове приміщення, вбудоване у цокольний поверх житлового будинку №5 площею 106,1кв.м. по вул. Тесленка, з 11.05.20111р. по теперішній час перебуває в орендному користуванні у ФОП Голубчик І.О. для використання під розміщення офісу.

При цьому, в матеріалах справи наявний договір оренди спірного приміщення між відповідачем та Управлінням комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради (том 1, а.с. 17). Відповідно до вказаного договору, орендодавцем нежитлового приміщення, вбудованого у цокольний поверх житлового будинку №5 площею 106,1кв.м. по вул. Тесленка виступає Управлінням комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради.

Крім того, у вказаному листі зазначено, що відповідно до пункту 4.4 договору оренди, на орендаря покладений обов'язок укласти договір на одержання комунальних послуг, енергопостачання, послуг зв'язку безпосередньо з їх постачальником, а на витрати по отриманню орендованого приміщення з обслуговуючим підприємством, про що орендаря (відповідача) додаткового повідомлено листом №1038 від 10.04.2018р.

З наведеного вбачається, що Фізична особа - підприємець Голубчик Інна Олександрівна з 11.05.2011р. по теперішній час користується на правах оренди нежитловим приміщенням, вбудованим у цокольний поверх житлового будинку по вул. Тесленка, 5, площа якого становить 106,1кв.м.

Як вбачається з матеріалів справи, договір на відшкодування витрат на обслуговування будинку між позивачем та відповідачем не укладався.

За твердженням позивача, відповідачу, як користувачу приміщення, вбудованого у цокольний поверх житлового будинку №5 по вул. Тесленка, у період з 01.05.2015р. по 01.05.2018р. надавалися послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території на загальну суму 6412грн.07коп.

На підтвердження надання відповідачу зазначених послуг позивачем подано до суду роздруківки з інформацією про витрати на утримання будинку за адресою вул. Тесленка, 5, що знаходиться на обслуговуванні ТОВ "Житлосервіс-КР"; акти виконаних робіт за спірний період; наряди - завдання по прибиранню території біля будинків; акти надання послуг; документи про здійснення промивки; наряди - завдання; реєстри проведення дезінсекції; реєстри проведення дератизації; документи про виконання підрядних робіт (довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витратах, акти виконаних будівельних робіт тощо) (том 1, а.с. 106 - 246; том 2, а.с. 1 - 133).

Також позивачем залучено до матеріалів справи рахунки на оплату, які виставлялися Фізичній особі - підприємцю Голубчик І.О. (том 1; а.с. 18 - 53).

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, яка виникла на підставі фактичних (бездоговірних) правовідносин сторін у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого cамоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником послуг (ст. 1, ч. 2 ст. 3, ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

У статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що житлово-комунальні послуги є результатом господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:

1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);

3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);

4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо) (стаття 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

У відповідності до пункту 1 статті 4 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у даній сфері.

Згідно із частиною 1 статті 1 Цивільного кодексу України особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників, регулюються цивільним законодавством.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, встановлених статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань.

Як визначено частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Отже, зазначеними нормами закону споживачів зобов'язано оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 30.11.2013 у справі №6-59цс13.

Проте, у разі неукладення сторонами договору про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території позивач повинен довести надання таких послуг.

Згідно частини 1 статті 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

За приписами статті 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою.

Як вбачається з матеріалів справи, нарахування заявленої до стягнення суми вартості послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території здійснено позивачем виходячи з площі орендованого відповідачем приміщення.

Дослідивши документи, надані позивачем на підтвердження надання відповідачу послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території у період з 01.05.2015р. по 01.05.2018р., суд дійшов висновку, що позивачем правомірно нарахована сума в розмірі 6412грн.07коп.

Позивач зазначає, що виставив відповідачу наступні рахунки: №1034 від 31.05.2015р. на суму 129грн.50коп.; №1022 від 30.06.2015р. на суму 180грн.13коп.; №1024 від 31.07.2015р. на суму 232грн.33коп.; №1024 від 31.08.2015р. на суму 133грн.57коп.; №1050 від 30.09.2015р. на суму139грн.14коп.; №1040 від 31.10.2015р. на суму 119грн.65коп.; №1046 від 30.11.2015р. на суму 92грн.25коп.; №1041 від 31.12.2015р. на суму 212грн.94коп.; №1026 від 31.01.2016р. на суму 238грн.23коп.; №1013 від 29.02.2016р. на суму 239грн.18коп.; №1029 від 31.03.2016р. на суму 191грн.99коп.; №1025 від 30.04.2016р. на суму 85грн.10коп.; №1025 від 31.05.2016р. на суму 125грн.73коп.; №1021 від 30.06.2016р. на суму 195грн.54коп.; №1024 від 31.07.2016р. на суму 232грн.15коп.; №1021 від 31.08.2016р. на суму 133грн.98коп.; №996 від 30.09.2016р. на суму 221грн.75коп.; №985 від 31.10.2016р. на суму 99грн.64коп.; №991 від 30.11.2016р. на суму 210грн.65коп.; №987 від 31.12.2016р. на суму 147грн.40коп.; №998 від 31.01.2017р. на суму 155грн.88коп.; №991 від 28.02.2017р. на сум 128грн.20коп.; №954 від 31.03.2017р. на суму 211грн.81коп.; №963 від 30.04.2017р.; №966 від 31.05.2017р. на суму 336грн.87коп.; №963 від 30.06.2017р. на суму 198грн.92коп.; №955 від 31.07.2017р. на суму 210грн.28коп.; №967 від 31.08.2017р. на суму 195грн.75коп.; №960 від 30.09.2017р. на суму 349грн.64коп.; №958 від 31.10.2017р. на суму 187грн.25коп.; №940 від 30.11.2017р. на суму 144грн.83коп.; №953 від 31.12.2017р. на суму 166грн.84коп.; №952 від 31.01.2018р. на суму 179грн.70коп.; №938 від 28.02.2018р. на суму 105грн.50коп.; №951 від 31.03.2018р. на суму 161грн.10коп.;№955 від 30.04.2018р. на суму 152грн.09коп.

На підтвердження виставлення вказаних рахунків на адресу відповідача, позивачем надані реєстри про вручення платіжних рахунків за період з 01.05.2015р. по 01.05.2018р. (том 1, а.с. 86 - 103).

Дослідивши надані позивачем реєстри суд встановив наступне.

Як вбачається зі змісту вказаних реєстрів, за липень 2015р., серпень 2015р., жовтень 2017р. та листопад 2017р., в графі "отримав" зазначено прізвище Голубчик, отже рахунки за вказаний період були вручені позивачем відповідачу.

При цьому, рахунок за липень 2015р. був отриманий відповідачем 11.08.2015р.; за серпень 2015р. - 15.09.2015р.; за жовтень 2017р. - 21.10.2017р.; за листопад 2017р. - 15.12.2017р.

Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" на споживача комунальних послуг покладено обов'язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ст.1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій", суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності сплачують комунальні послуги за тарифами, які у встановленому законодавством порядку відшкодовують повну вартість їх надання та пропорційну частку витрат на утримання прибудинкової території.

Таким чином, відповідач, оскільки є орендарем нежилого приміщення, вбудованого у цокольний поверх житлового будинку №5 по вул. Тесленка, площа якого становить 106,1кв.м. в м. Кривий Ріг, на підставі вимог вищенаведених Законів, зобов'язаний сплачувати послуги з утримання будинку та прибудинкової території.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідачем не були виконані грошові зобов'язання, доказів припинення відповідних зобов'язань перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Враховуючи викладене, відповідач був зобов'язаний сплатити рахунок за липень 2015р. в строк до 18.08.2015р. (включно); за серпень 2015р. - в строк до 22.09.2015р. (включно); за жовтень 2017р. - в строк до 28.11.2017р. (включно); за листопад 2017р. - в строк до 22.12.2017р. (включно).

Фізична особа - підприємець Голубчик Інна Олександрівна зобов'язань з оплати рахунків за липень 2015р., серпень 2015р., жовтень 2017р. та листопад 2017р. не виконала, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 697грн.98коп. Строк виконання грошових зобов'язань з оплати рахунків за липень 2015р., серпень 2015р., жовтень 2017р. та листопад 2017р. на теперішній час є таким, що настав.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 697грн.98коп., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача в цій частині.

Вручення рахунків за травень 2015р., червень 2015р., вересень 2015р. - грудень 2015р., січень 2016р. - вересень 2017р., грудень 2017р. - квітень 2018р., позивачем не доведено, оскільки матеріалами справи не підтверджені повноваження осіб, які ставили відмітку в графі "отримав" вказаних реєстрів.

Таким чином, суд не приймає надані позивачем реєстри, як належний доказ вручення рахунків відповідачу, оскільки належними та допустимими доказами не доведені повноваження осіб, які отримували рахунки за період травень 2015р., червень 2015р., вересень 2015р. - грудень 2015р., січень 2016р. - вересень 2017р., грудень 2017р. - квітень 2018р.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази звернення позивача з вимогою до відповідача про сплату заборгованості в розмірі

Таким чином, позивачем не доведено належними та допустимими доказами порушення відповідачем строків оплати та, відповідно виникнення відповідача права вимагати оплати наданих послуг за періоди травень 2015р., червень 2015р., вересень 2015р. - грудень 2015р., січень 2016р. - вересень 2017р., грудень 2017р. - квітень 2018р..

Враховуючи викладене, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження направлення на адресу відповідача вимоги, за відсутності яких вважати, що строк виконання зобов'язання з оплати послуг є таким, що настав, не можна.

Згідно із положенням статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми заборгованості з наданих послуг у розмірі 5714грн.09коп., не підтверджені матеріалами справи. Тому суд дійшов висновку про передчасне звернення позивача до суду та відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивачем заявлено до стягнення суму інфляційних витрат в розмірі 1260грн.97коп. за загальний період з червня 2015р. по квітень 2018р. та 3% річних в розмірі 259грн.77коп. за загальний період з 20.06.2015р. по 01.05.2018р.

Судом встановлено, що відповідачем порушений строк виконання грошових зобов'язань за рахунками за липень 2015р., серпень 2015р., жовтень 2017р. та листопад 2017р. Таким чином, нарахування сум інфляційних витрат та 3% річних підлягає лише на заборгованість за вказаними рахунками.

За результатом зробленого судом розрахунку, стягненню з відповідача підлягає сума інфляційної складової в 154грн.01коп. за загальний період з вересня 2015р. по квітень 2018р., нарахована на заборгованість за рахунками за липень 2015р., серпень 2015р., жовтень 2017р. та листопад 2017р. В задоволенні позовних вимог про стягнення суми інфляційної складової в розмірі 1106грн.96коп. слід відмовити.

При здійсненні розрахунку суми 3% річних, судом встановлено, що стягненню з відповідача підлягає сума в розмірі 33грн.16коп. за загальний період з 19.08.2015р. по 01.05.2018р., нарахована на заборгованість за рахунками за липень 2015р., серпень 2015р., жовтень 2017р. та листопад 2017р. В задоволенні позовних вимог про стягнення суми 3% річних в розмірі 226грн.61коп. слід відмовити.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись нормами Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій", статей Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 13, 20, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 81, 91, 129, 237, 238, 240, 241, 242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс-КР" до Фізичної особи-підприємця Голубчик Інни Олександрівни про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 6412грн.07коп., інфляційної складової у розмірі 1260грн.97коп., 3% річних у розмірі 259грн.77коп. - задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Голубчик Інни Олександрівни (ідентифікаційний код: НОМЕР_1; місце проживання: 50102, АДРЕСА_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс-КР" (ідентифікаційний код: 38334911; місцезнаходження: 50049, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул.. Спаська, буд. 17а) суму боргу в розмірі 697грн.98коп., 3% річних в розмірі 33грн.16коп., суму інфляційної складової в розмірі 154грн.01коп., витрати зі сплати судового збору в розмірі 196грн.62коп.

Відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення суми боргу в розмірі 5714грн.09коп., 3% річних в розмірі 226грн.61коп., суми інфляційної складової в розмірі 1106грн.96коп.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні 07.08.2018р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст підписаний 14.08.2018р.

Суддя Р.Г.Новікова