ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2018 р. Справа № 917/256/18

За позовною заявою Фізичної особи - підприємця Прохорова Дмитра Робертовича, АДРЕСА_1, адреса для листування: АДРЕСА_2

до Первинної профспілкової організації філії "УГВ - Сервіс", вул. Грабчака, б. 4-А, м. Полтава, 36021

про стягнення грошових коштів

Суддя Білоусов С.М.

Секретар судового засідання Кльопова І.Г.

Представники:

від позивача: Мірошник Р.С.

від відповідача: не з'явився.

Суть справи: Розглядається позовна заява про стягнення заборгованості в сумі 26 876,00 грн., з яких: 24 327,00 грн. основний борг, 2 019,14 витрати від інфляції та 529,86 грн. - 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 19.03.2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. При цьому, суд зобов'язав відповідача подати відзив на позовну заяву з доданням доказів, що підтверджують викладені в ньому обставини.

02.04.2018 року через канцелярію Господарського суду Полтавської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву № 23 від 29.03.2018 року (вх. № 3374), в якому він заперечує проти позову, оскільки позивачем не надано жодних доказів наявності господарських відносин з Первинною профспілковою організацією філії "УГВ - Сервіс".

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 17.05.2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.

Від позивача надійшло клопотання № 16/07 від 16.07.2018 р. (вх. № 6649 від 17.07.2018 р.) про поновлення строку на подання клопотання у порядку ст. 48 ГПК України та про заміну Первинної профспілкової організації філії "УГВ - Сервіс" на належного відповідача у справі ТОВ "ДІПІ Форвардинг".

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 17.07.2018 року відкладено розгляд справи по суті на 14.08.2018 року.

23.07.2018 року від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву № 19/07 від 19.07.2018 року (вх. № 6826), в якій позивач зазначає, що подане 16.07.2018 року клопотання про заміну відповідача на ТОВ "ДІПІ Форвардинг" є передчасним, оскільки позивачу на сьогодні достовірно невідомо, хто має бути належним відповідачем у справі, а тому не має враховуватися судом.

Від позивача надійшло до суду клопотання № 13/08 від 13.08.2018 р. (вх. № 7544 від 14.08.2018 р.) про надання пояснень відповідачем, а саме:

1) чи має він у своїй організаційній структурі Бригаду № 18?

2) чи працював/залучався до виконання робіт відповідачем у період часу з 19.04.2017 року по 28.04.2017 року майстер ОСОБА_3?

3) чи відомо відповідачу кому належать свердловини № 491 та № 21 та бурова установка, що була транспортована за рахунок послуг, наданих позивачем?

4) чи мав/має доступ відповідач до печатки Бригади № 18?

5) чи відомо відповідачу чия печатка проставлена на талонах, хто є замовником відповідних послуг, а також якою особою залучався до виконання робіт майстер ОСОБА_3, що зазначений у талонах?

Також від позивача надійшло клопотання № 13/08 від 13.08.2018 р. (вх. № 7545 від 14.08.2018 р.) про залучення співвідповідачів, а саме: ПАТ "Укргазвидобування", філією якого є "УГВ - Сервіс" та ТОВ "ДІПІ Форвардинг".

Згідно ст. 48 Господарського процесуального кодексу України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Після спливу строків, зазначених в частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Відповідно до положень ст. 207 Господарського процесуального кодексу України головуючий з'ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов'язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.

Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Причиною пропуску строку подачі вищевказаного клопотання позивач зазначає, що лише 17 липня 2018 року ознайомився з відзивом на позовну заяву, в результаті цього у нього з'явився сумнівів щодо того, хто саме має відповідати за несплачені вантажно-розвантажувальні послуги автокрану позивача.

Однак, суд зазначає, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень.

Ухвала суду від 19.03.2018 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі вручена позивачу 23.03.2018 року (повідомлення про вручення вх. № 4738 від 26.03.2018 року) залучено до матеріалів справи, також ухвала від 17.04.2018 року про відкладення підготовчого засідання вручена позивачу 23.04.2018 року (повідомлення про вручення вх. № 6622 від 25.04.2018 року) залучено до матеріалів справи.

Крім того, в матеріалах справи наявний чек та опис вкладення про направлення відзиву на позовну заяву позивачу від 30.03.2018 року.

Тому у позивача було вдосталь часу на ознайомлення з матеріалами справи та відзивом на позовну заяву з березня 2018 року, та подання відповідних клопотань в рамках підготовчого провадження.

Таким чином, суд вважає, що клопотання позивача про залучення співвідповідачів та про надання пояснень відповідачем не були заявлені в підготовчому провадженні без поважних причин, а тому залишає дані клопотання без розгляду.

Суд вважає, що необхідних для вирішення спору доказів наявних в матеріалах справи достатньо, явку сторін згідно ухвали суду від 17.07.2018 року було визнано не обов'язковою, встановлений п. 2 ст. 195 Господарського процесуального кодексу України строк сплинув, суд не має процесуальних підстав для відкладеня розгляду справи, тому вважає за можливе на підставі ст. 202 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 14.08.2018 року суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення та повідомив коли буде складено повне рішення у відповідності до п. 6. ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши представника позивача, суд встановив:

19.04.2017 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДІПІ ФОРВАРДІНГ" в особі директора Халюзова А. Ю., та Фізичною особою-підприємцем Прохоровим Дмитром Робертовичем (позивач) було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору про надання послуг на об'єкті, що належить Первинній профспілковій організації філії "УГВ-СЕРВІС" (відповідач), яка входить до складу ПАТ "Укргазвидобування", відповідно до якого позивач зобов'язувався за завданням Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІПІ ФОРВАРДІНГ" надавати вантажно-розвантажувальні та транспортні послуги, а Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІПІ ФОРВАРДІНГ" зобов'язувалося оплатити позивачу зазначені послуги.

Як зазначає позивач, у своїй позовній заяві, текст договору про надання послуг за №0027/17(СИ) від 19.04.2017 року був наданий Товариству з обмеженою відповідальністю "ДІПІ ФОРВАРДІНГ" для підписання.

За узгодженим між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДІПІ ФОРВАРДІНГ" порядком, позивач надавав Товариству з обмеженою відповідальністю "ДІПІ ФОРВАРДІНГ" послуги автокрана та здійснював його доставку.

На підтвердження надання послуг та по завершенню їх надання, посадовими особами видано Талон замовника 12ААБ №446996 із зазначенням дати та кількості витрачених годин. Позивач направив Товариству з обмеженою відповідальністю "ДІПІ ФОРВАРДІНГ" для підписання Акт надання послуг, що містить посилання на Договір, а також рахунок на оплату та інші, необхідні для оплати документи.

В період з 19 по 24 квітня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІПІ ФОРВАРДІНГ" виконувало свої обов'язки по оплаті відповідно до Актів наданих послуг від 19.04.2017 р. № 13, від 21.04.2017 р. № 14, від 24.04.2017 р. № 15 та згідно з Рахунками на оплату від 19.04.2017 р. № 11, від 21.04.2017 р. № 13, від 24.04.2017 р. № 14.

За домовленістю між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДІПІ ФОРВАРДІНГ" був узгоджений порядок розрахунків з позивачем, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІПІ ФОРВАРДІНГ" здійснював оплату наданих послуг після відповідного розрахунку з ним відповідачем.

З 24 по 28 квітня 2017 року позивачем у такому ж самому порядку було надано відповідачу послуги автокрана у загальній кількості 51 маш./год., що підтверджується Талонами замовника 12ААБ № 446996 від 24.04.2017 pоку, від 25.04.2017 року, від 26.04.2017 pоку, від 27.04.2017 року та від 28.04.2017 року.

На виконання умов домовленості та на підставі вказаних Талонів замовника позивач склав та направив Товариству з обмеженою відповідальністю "ДІПІ ФОРВАРДІНГ" Акт надання послуг від 28.04.2017 р. № 16, згідно з яким загальна вартість наданих за такий період послуг становить 24 327,00 грн., відповідний рахунок на оплату від 28.04.2017 р. № 15 та копії Талонів замовника.

26.05.2017 року направлені вищевказані документи щодо оплати вартості наданих послуг у розмірі 24 327,00 грн. були вручені Товариству з обмеженою відповідальністю "ДІПІ ФОРВАРДІНГ", що підтверджується Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Однак оплата не була проведена.

30 серпня 2017 року позивач направив цінним листом вимогу про сплату заборгованості № 30/08 від 30.08.2017 року на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІПІ ФОРВАРДІНГ", де вимагав здійснити сплату заборгованості у розмірі 24 327,00 грн. Дана Вимога була вручена Товариству з обмеженою відповідальністю "ДІПІ ФОРВАРДІНГ" 18.09.2017 року, що підтверджується роздруківкою форми пошуку за зазначеним у квитанції номером відправлення № 782 з офіційного веб-ресурсу ПАТ «Укрпошта» .

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що зобов'язаною особу з оплати наданих послуг автокрану вважає виключно Первинну профспілкову організацію філії "УГВ-СЕРВІС", оскільки при використанні крану позивача, "УГВ-СЕРВІС" були складенні наступні Талони для підрахування часу його експлуатації, зокрема, це: Талон замовника 12 ААБ №446996, від 24.04.2017 року, Талон замовника 12ААБ № 446996 від 25.04.2017 року, Талон замовника 12 ААБ № 446996 від 26.04.2017 року, Талон замовника 12 ААБ№ 446996 від 27.04.2017 року, Талон замовника 12 ААБ № 446996 від 28.04.2017 року, Талон замовника 12 ААБ №446996 від 19.04.2017 року, Талон замовника 12 ААБ №446996 від 19.04.2017 року, Талон замовника 12 ААБ №446996 від 20.04.2017 року, Талон замовника 12 ААБ №446996 від 20.04.2017 року, Талон замовника 12 ААБ №446996 від 21.04.2017 року, Талон замовника 12 ААБ №446996 від 21.04.2017 року, Талон замовника 12 ААБ №446996 від 22.04.2017 року, Талон замовника без номеру від 22.04.2017 року, Талон замовника 12 ААБ №446996 від 23.04.2017 року.

У розумінні ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Талони є первинним документами, документами, які містять відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

На Талонах також зазначено, що "Замовником" є "УГВ-СЕРВІС", а Позивач виступав в якості "Автопідприємства", що надало відповідний "Автомобіль" марки КрАЗ з державним номером 422071ХА, а також "Причеп" АВТОКРАН. На Талонах вказані також дати використання наданого позивачем Автомобіля та крану, кількість відпрацьованих ним годин, підпис Замовника (уповноваженої особи - майстра Бригади № 18 ПВ КРС ОСОБА_3) та штамп ПВ КРС Бригади № 18, а також підпис та ініціали таксувальника ОСОБА_7, який був водієм автокрану від позивача.

Тому позивачем було здійснено спробу досудового врегулювання спору та направлено відповідачу цінним листом Вимогу про сплату заборгованості № 08/02-1 від 08.02.2018 р. Відповідачем вищевказана вимога була отримана 13.02.2018 pоку, що підтверджується роздруківкою форми пошуку за зазначеним у квитанції номером відправлення № 601 з офіційного веб-ресурсу ПАТ «Укрпошта» .

Проте станом на день подання позовної заяви до суду відповідач не здійснив оплату за надані послуги, розмір основного боргу становить, на думку позивача, 24 327,00 грн.

У зв'язку з вищевикладеним позивач просить суд стягнути з відповідача 24 327,00 грн. основного боргу, 2 019,14 грн. інфляційних втрат та 529,86 грн. 3% річних.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Зобов'язанням, згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією із підстав виникнення зобов'язань та обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями і громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов'язковість договору для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати: безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акту, що регулює господарську діяльність; з акту управління господарською діяльністю; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; внаслідок заподіяння шкоди суб'єкту або суб'єктом господарювання, придбання або збереження майна суб'єкта або суб'єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав; у результаті створення об'єктів інтелектуальної власності та інших дій суб'єктів, а також внаслідок подій, з якими закон пов'язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

З вищевикладеного вбачається, що позивач не надав жодного доказу наявності хоча б однієї з вказаних у ст. 174 ГК України підстав виникнення господарського зобов'язання у відповідача перед ним.

Крім того, Первинна профспілкова організація філії "УГВ-Сервіс" згідно Положення є добровільним об'єднанням працівників філії "УГВ-Сервіс" та є неприбутковою громадською організацією. Відповідно до норм Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" професійна спілка (профспілка) - добровільна неприбуткова громадська організація, що об'єднує громадян, пов'язаних спільними інтересами за родом їх професійної (трудової) діяльності (навчання).

З позовної заяви випливає, що зобов'язання перед позивачем виникли саме у ТОВ "ДІПІ Форвардінг", про що вказує у позові й сам позивач, а відтак, позов пред'явлений до неналежного відповідача - Первинної профспілкової організації філії "УГВ-Сервіс".

Крім того, позивач жодним належним доказом не підтвердив факт домовленості між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДІПІ ФОРВАРДІНГ" про узгоджений порядок розрахунків з позивачем.

Також позивач не надав доказів, що роботи проводилися саме на об'єкті, що належить Первинній профспілковій організації філії "УГВ-Сервіс".

З викладеного вбачається, що позивач не надав жодних доказів наявності у Первинної профспілкової організації філії "УГВ-Сервіс" господарських відносин з позивачем та існування зобов'язань перед ним.

Згідно із п. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення заявленої суми з відповідача, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У відповідності до положень п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. У позові відмовити повністю.

2. Копії рішення направити сторонам по справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 23.08.2018 року.

Суддя Білоусов С.М.