ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2018 р. Справа № 920/1/18

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Сіверін В. І., суддя Терещенко О.І. , суддя Слободін М.М.

при секретарі судового засідання Мальченко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу розглянувши апеляційну скаргу другого відповідача (вх. 1153 С/1-7) на рішення господарського суду Сумської області від 07.05.2018 року, ухвалене у приміщенні вказаного суду суддею Котельницькою В.Л., повний текст якого складено 17.05.2018 року, у справі

за позовом заступника керівника Сумської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, м. Суми

до:

1) Сумської міської ради, м. Суми,

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Руна Петрол», м. Суми,

про визнання незаконним та скасування рішення і визнання недійсним договору оренди,

ВСТАНОВИЛА:

До господарського суду звернувся заступник керівника Сумської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області з позовом до Сумської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю «Руна Петрол» про: 1) визнання незаконним та скасування рішення Сумської міської ради від 21.12.2016 №1593-МР «Про надання в оренду земельних ділянок» в частині передачі ТОВ «Руна Петрол» в оренду земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :13:002:2003 га, вартістю 2121195,19 грн. у м. Суми по вул. 20 років Перемоги, 1/1; 2) визнання недійсним договору оренди від 07.02.2017, укладеного між Сумської міською радою та ТОВ «Руна Петрол» щодо земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :13:002:2003 га вартістю 2121195,19 грн. у м. Суми по вул. 20 років Перемоги, 1/1.

Рішенням господарського суду Сумської області від 17.05.2018 року позов задовольнити повністю. Визнано незаконним та скасовано рішення Сумської міської ради № 1593-МР від 21.12.2016 «Про надання в оренду земельних ділянок» в частині передачі Товариству з обмеженою відповідальністю «Руна Петрол» в оренду земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :13:002:2003 0,1831 га вартістю 2121195,19 грн. у м. Сумах по вул. 20 років Перемоги, 1/1. Визнано недійсним договір оренди від 07.02.2017, укладений між Сумською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Руна Петрол» щодо земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :13:002:2003 0,1831 га вартістю 2121195,19 грн. у м. Суми по вул. 20 років Перемоги, 1/1. 4. Стягнути з відповідачів по 1762 грн. судового збору на користь Прокуратури Сумської області.

Господарський суд першої інстанції дійшов висновку про те, що рішення Сумської міської ради від 21.12.2016 №1593-МР та договір оренди від 07.02.2017, укладений з ТОВ «Руна Петрол» суперечать положенням ч. 2 ст. 124, ст. 134 ЗК України (щодо необхідності проведення земельних торгів) та ч. 5 ст. 116 ЗК України (щодо неможливості передавати земельну ділянку в користування до припинення права попереднього права користування).

Другий відповідач із вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить це рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник, зокрема, зазначає про те, що відповідачем подано суду докази державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва, що дало право на отримання спірної земельної ділянки в оренду у позаконкурентний спосіб, а тому другий відповідач вважає оспорюваний договір та рішення першого відповідача законними. Крім того другий відповідач зазначає, що право на оренду у нього виникло вже після припинення постійного користування спірною земельною ділянкою Управління капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради.

В судовому засіданні представник другого відповідача апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити.

Прокурор у відзиві та в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення.

Представники позивача та першого відповідача в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином.

Частиною 1 статті 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 p. і набула чинності в Україні 11 вересня 1997 p.

З прийняттям у 2006 році Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено застосування судом Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах Ryabykh v.Russia від 24.07.2003 року, Svitlana Naumenko v. Ukraine від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

«Розумність» строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі «G. B. проти Франції»), тощо. Отже, поняття «розумний строк» є оціночним, субєктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.

Точкою відліку часу розгляду цивільної справи протягом розумного строку умовно можна вважати момент подання позовної заяви до суду.

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&5 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

З огляду на викладене та зважаючи, що на думку суду обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, а також те, що судом сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів (надано достатньо часу для підготовки до судового засідання, ознайомитись із матеріалами справи, зняти з них копії, надати нові докази тощо), подальше відкладення розгляду справи суперечитиме вищезгаданому принципу розгляду справи впродовж розумного строку.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 269 ГПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Рішенням Сумської міської ради від 21.12.2016 №1593-МР «Про надання в оренду земельних ділянок» надано в оренду земельну ділянку комунальної власності ТОВ «Руна Петрол» площею 0,1831 га з кадастровим номером :13:002:2003 під розміщеним центром обслуговування транспорту з адміністративно-торгівельними приміщеннями та закладом громадського харчування адресою: вул. 20 років Перемоги, 1/1, м. Суми.

На виконання вказаного рішення 07.02.2017 між Сумською міською радою та ТОВ «Руна Петрол» укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстровано в реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.10.2017 за номером 22867994 на строк до 21.12.2021.

Відповідно до п. 1.1. Договору Орендодавець на підставі рішення Сумської міської ради від 21.12.2016 №1593-МР «Про надання в оренду земельних ділянок» надає, а Орендар приймає в оренду земельну ділянку (об'єкт оренди), яка знаходиться за адресою: м. Суми, вул. 20 років Перемоги,1/1.

На земельній ділянці знаходяться нежитлові будівлі.

Згідно із п. 1.2 Договору нормативно грошова оцінка земельної ділянки на момент укладання договору становить 2121195,19 грн.

Перед прийняттям Сумською міською радою рішення від 21.12.2016 №1593-МР та укладенням з ТОВ «Руна-Петрол» договору оренди землі 07.02.2017 земельні торги не проводились, а земельна ділянка комунальної власності перейшла у користування товариству у позаконкурентний спосіб.

В обґрунтування своїх вимог прокурор посилався на порушення Сумською міською радою вимог діючого законодавства при ухваленні рішення №1593-МР від 21.12.2016 «Про надання в оренду земельних ділянок» в частині передачі ТОВ «Руна Петрол» в оренду земельної ділянки комунальної власності, оскільки передання земельної ділянки в оренду здійснено у неконкурентний спосіб. Крім того, прокурор посилався на те, що на момент ухвалення спірного рішення земельна ділянка знаходилась у постійному користуванні іншої юридичної особи Управління капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради, а також на визнання недійсним у судовому порядку інвестиційного договору №1 про порядок проектування, будівництва та введення в експлуатацію закінченого будівництвом центру обслуговування транспорту з адміністративно - торгівельними приміщеннями та закладом громадського харчування, укладеного між Управлінням капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради (замовник) та ТОВ «Руна Петрол» (інвестор) 24.09.2014.

Задовольняючи позовні вимоги прокурора, місцевий господарський суд дійшов висновку що на час прийняття Сумською міською радою рішення №1593-МР від 21.12.2016 та укладання договору оренди щодо передачі в оренду ТОВ «Суми Петрол» земельної ділянки по вул. 20 років Перемоги, 1/1 вказана земельна ділянка ще знаходилась в постійному користуванні Управління капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради та попередньо вилучена не була. Право постійного користування Управлінням капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради припинено лише 29.03.2017 на підставі рішення Сумської міської ради №1917-МР «Про припинення та перехід права користування земельними ділянками».

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для задоволення апеляційної скарги та переглядаючи справу в межах, встановлених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів зазначає наступне.

24.09.2014 між Управлінням капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради і ТОВ «Руна Петрол» було укладено інвестиційний договір про порядок проектування, будівництва та введення в експлуатацію закінченого будівництвом Центру обслуговування транспорту з адміністративно-торговельними приміщеннями та закладом громадського харчування

на земельній ділянці площею 0,1831 га з кадастровим номером :13:002:2003, яка розташована в м. Суми по вул. 20 років Перемоги, 1/1.

03.10.2014 Департаментом містобудування та земельних відносин Сумської міської ради за № 134/22.01-15 були видані ТОВ «Руна Петрол» містобудівні умови та обмеження забудови вказаної земельної ділянки.

17.09.2015 ТОВ «Руна Петрол» в Управлінні державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області була зареєстрована декларація про початок виконання будівельних робіт - нове будівництво центру обслуговування транспорту з адміністративно-торгівельними приміщеннями та закладом громадського харчування.

09.08.2016 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно були внесені відомості про зареєстроване речове право приватної власності на нерухоме майно - незавершене будівництвом нежитлове приміщення (Центр обслуговування транспорту з адміністративно-торгівельними приміщеннями та закладом громадського харчування), 70 відсотків готовності, загальною площею 2116,2 кв. м, розташований в м. Суми по вул. 20 років Перемоги, 1/1.

Статтею 331 Цивільного кодексу України врегульоване питання набуття права власності на новостворене майно та об'єкти незавершеного будівництва.

В частині 3 цієї статті, в редакції станом на час реєстрації вказаного об'єкта незавершеного будівництва в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було встановлено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна), а у разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, дозволу на виконання будівельних робіт, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва.

Тобто частина 3 статті 331 Цивільного кодексу України в редакції на час реєстрації права власності за ТОВ «Руна Петрол» передбачала можливість реєстрації за особою права власності на об'єкт незавершеного будівництва.

Згідно ст. 182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

У відповідності до пункту 3 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації прав підлягає право власності на об'єкт незавершеного будівництва.

Тобто дана норма спеціального Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлює, що право власності на об'єкт незавершеного будівництва підлягає державній реєстрації.

В частині 2 статті З Закону встановлено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державної реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Отже, право приватної власності ТОВ «Руна Петрол» на нерухоме майно -незавершене будівництвом нежитлове приміщення центру обслуговування транспорту з адміністративно-торгівельними приміщеннями та закладом громадського харчування, 70 відсотків готовності, виникло з 09.08.2016 (з моменту державної реєстрації цього права).

У відповідності до ст. 181 Цивільного кодексу України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

З правового аналізу положень ст. 181, ч. 3 ст. 331 Цивільного кодексу України та наведених положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вбачається, що об'єкт незавершеного будівництва є нерухомим майном, а право власності на об'єкт незавершеного будівництва, як нерухоме майно, підлягає державній реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що і було здійснено ТОВ «Руна Петрол».

У відповідності до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З наведених фактичних обставин справи та правових норм вбачається, що ТОВ «Руна Петрол» правомірно набуло право приватної власності на незавершене будівництвом нежитлове приміщення (Центр обслуговування транспорту з адміністративно-торгівельними приміщеннями та закладом громадського харчування), 70 відсотків готовності, загальною площею 2116.2 кв. м. розташований в м. Суми по вул. 20 років Перемоги, 1/1, яке (право приватної власності на вказаний об'єкт) 09.08.2016 було зареєстроване за ТОВ «Руна Петрол» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

У відповідності до ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду переходить право власності або право користування земельною ділянкою на якій вони розміщенні.

Згідно ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України, не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі розташування на земельних ділянках об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

У зв'язку з цим на підставі рішення Сумської міської ради від 21.12.2016 № 1593-МР «Про надання в оренду земельних ділянок», між Сумською міською радою і ТОВ «Руна Петрол» 07.02.2017 було укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,1831 га з кадастровим номером :13:002:2003, яка розташована в м. Суми по вул. 20 років Перемоги, 1/1 під вищезазначеним нерухомим майном, право на яке 09.08.2016 було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Як зазначено у пункті 1.1 (абз. 4) договору оренди землі, на земельній ділянці знаходиться нежитлова будівля.

Відповідно до пункту 2.1 договору, земельна ділянка за функціональним призначенням надається в оренду під розміщеним центром обслуговування транспорту з адміністративно-торгівельними приміщеннями та закладом громадського харчування, згідно з Класифікацією видів цільового призначення земель - 12.04. Для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства.

Таким чином, як на день прийняття Сумською міською радою оскаржуваного рішення від 21.12.2016, так і на день укладення між ТОВ «Руна Петрол» та Сумською міською радою оспорюваного договору оренди земельної ділянки від 07.02.2017, у відповідності до ст. ст. 182, 331 Цивільного кодексу України та вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за ТОВ «Руна Петрол» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.08.2016 було зареєстроване речове право приватної власності на незавершену будівництвом нежитлову будівлю 70 відсотків готовності центру обслуговування транспорту з адміністративно-торгівельними приміщеннями та закладом громадського харчування, а тому - у відповідності до наведених вище положень частини 2 статті 134 Земельного кодексу України ТОВ «Руна Петрол» мало право отримати земельну ділянку в оренду в позаконкурсний спосіб, оскільки на цій земельній ділянці було розташоване належне йому нерухоме майно, право власності на яке було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Проте, як було зазначено як на день прийняття Сумською міською радою оскаржуваного рішення 21.12.2016, так і на день укладення між ТОВ «Руна Петрол» та Сумською міською радою оспорюваного договору оренди земельної ділянки 07.02.2017 (в момент вчинення правочину ч. 1 ст. 215 ЦК) за ТОВ «Руна Петрол» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.08.2016 було зареєстроване речове право приватної власності на незавершену будівництвом нежитлову будівлю, тому згідно вимог ч. 2 (абз. 2) ст. 134 Земельного кодексу України ТОВ «Руна Петрол» мало право отримати земельну ділянку в оренду без конкурсу, на якій розташоване належне йому нерухоме майно.

Отже, невірними є доводи прокурора, що на момент винесення Сумською міською радою оскаржуваного рішення нежитлові приміщення у власності ТОВ «Руна Петрол» не перебували, оскільки ст. 331 ЦК України, ст.ст. 2, 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» чітко визначають, що право власності на нерухоме майно, зокрема на об'єкти незавершеного будівництва, виникає з моменту проведення його державної реєстрації.

У зв'язку з тим, що на момент звернення ТОВ «Руна Петрол» до Сумської міської ради з заявою про передачу в оренду земельної ділянки по вул. 20 років перемоги, 1/1 в м. Суми знаходилось належне на праві власності ТОВ «Руна Петрол» нерухоме майно - незавершене будівництво (готовністю 70%), державну реєстрацію якого було проведено 05.08.2016р. і не скасовано на момент звернення, тому у зв'язку з відсутністю підстав для відмови 21.12.2016р. Сумською міською радою у відповідності до положень ст.ст. 123, 124, 134 ЗК України було прийнято рішення від 21.12.2016р. №1593-МР «Про надання в оренду земельних ділянок» в частині передачі ТОВ ОСОБА_1» в оренду земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :13:002:2003 по вул. 20 років Перемоги, 1/1 в м. Суми.

Запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Руна Петрол» було скасовано лише 25.10.2017р. на підставі рішення господарського суду, Сумської області від 06.12.2016р. по справі №920/922/16, яке набрало законної сили 27.02.2017 року після його перегляду в апеляційному порядку Харківським апеляційним господарським судом (постанова суду від 27.02.2017р.).

Вищенаведені фактичні обставини, що мають значення для справи, були залишені поза увагою місцевого господарського суду при ухваленні оскаржуваного рішення.

Щодо доводів прокурора про визнання недійсним договору укладеного між ТОВ «Руна Петрол» і Управлінням капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради інвестиційний договір про порядок проектування, будівництва та введення в експлуатацію закінченого будівництвом Центру обслуговування транспорту з адміністративно-торговельними приміщеннями та закладом громадського харчування від 24.09.2014 слід зазначити наступне.

21.09.2016 ухвалою господарського суду Сумської області було порушено провадження у справі № 920/922/16 за позовом заступника керівника Сумської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Сумської міської ради до Управління капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради і ТОВ «Руна Петрол» про визнання недійсним зазначеного інвестиційного договору.

Тобто провадження у даній справі було порушено навіть після державної реєстрації 09.08.2016 за ТОВ «Руна Петрол» речового права приватної власності на вищевказаний об'єкт незавершеного будівництва.

Рішенням господарського суду Сумської області 06.12.2016 у справі № 920/922/16, яке було залишене без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 27.02.2017, визнано недійсним вказаний інвестиційний договір.

Таким чином рішення про визнання недійсним інвестиційного договору набрало законної сили лише 27.02.2017.

Отже, зазначені судові рішення про визнання недійсним інвестиційного договору, які набрали законної сили 27.02.2017, об'єктивно не могли вплинути на те, що ще до цього, рішенням Сумської міської ради 21.12.2016 ТОВ «Руна Петрол» було надано в оренду земельну ділянку під належним йому нерухомим майном та 07.02.2017 укладено відповідний договір оренди землі.

Тобто вказані судові рішення не можуть бути підставою для визнання недійсними рішення Сумської міської ради від 21.12.2016 № 1593-МР «Про надання в оренду земельних ділянок» та укладеного на його підставі договору оренди землі 07.02.2017, оскільки вони були ухвалені та набрали законної сили пізніше у часі після прийняття Сумською міською радою оскаржуваних прокурором рішення 21.12.2016 та укладення договору оренди землі від 07.02.2017.

Щодо доводів прокурора про те, що на день прийняття цього рішення та укладення договору оренди існувало не припинене право постійного користування Управління капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради на вказану земельну ділянку, оскільки дане право було припинене лише на підставі рішення Сумської міської ради від 29.03.2017 № 1917-МР «Про припинення та перехід права користування земельними ділянками», слід зазначити наступне.

Так, у відповідності до статті 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право оренди ТОВ «Руна Петрол» на спірну земельну ділянку на підставі договору оренди землі від 07.02.2017 було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.10.2017, що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно, який знаходиться у справі.

За викладеного, право оренди було зареєстровано за ТОВ «Руна Петрол» після припинення права постійного користування Управління капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради на цю земельну ділянку.

Згідно ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Отже, з наведеного вбачається відсутність порушень вимог ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України при прийнятті Сумською міською радою рішення від 21.12.2016 № 1593-МР «Про надання в оренду земельних ділянок» та укладення на його підставі 07.02.2017 договору оренди землі.

Додатково, колегія суддів звертає увагу на те, Конституційний Суд України в пункті 5 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року N 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У зв'язку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, у тому числі отримання державного акта на право власності на земельну ділянку, укладення договору оренди землі.

Рішення Сумської міської ради від 21.12.2016 № 1593-МР «Про надання в оренду земельних ділянок» є ненормативним актом органу місцевого самоврядування, який вичерпав свою дію внаслідок його виконання. Скасування такого акту не породжує наслідків для власника чи орендаря земельної ділянки, а - тим більше для позивача - Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, оскільки у разі укладання ТОВ «Руна Петрол» договору оренди земельної ділянки між ним та Сумською міською радою не виникає публічно-управлінських відносин, а є виключно цивільно-правові.

За викладених обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв'язку з їх необґрунтованістю, а оскаржуване рішення підлягає скасуванню, оскільки ухвалено на умов немовного з'ясування обставин, що мають значення для справи, які вказані вище, а тому - апеляційна скарга другого відповідача підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 277, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду Сумської області від 07.05.2018 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом 20 днів з дня складення повного тексту до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 20.08.18

Головуючий суддя Сіверін В. І.

Суддя Терещенко О.І.

Суддя Слободін М.М.