ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/1550/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Васильєвій Л.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом ТОВ "Агро-Вігс", м. Харків
до ТОВ "Завод Харківагромаш", м. Харків
про стягнення 74 460,00 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, довіреність № б/н від 01.02.18р.

відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРО-ВІГС" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Харківагромаш" компенсації за порушення майнових авторських прав у розмірі 74 460,00 грн.

Ухвалою суду від 14.06.18р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням учасників справи. Призначено судове засідання на "02" липня 2018 р. о(об) 10:00.

У зв'язку з хворобою судді Шарко Л.В., керуючись рішенням зборів суддів господарського суду Харківської області № 6-1/2016 від 28 березня 2016 року, повідомлено сторін про перенесення судового засідання у справі № 922/1550/18 за позовом ТОВ "Агро-Вігс", м. Харків до ТОВ "Завод Харківагромаш", м. Харків про стягнення коштів, призначеного ухвалою суду від 14 червня 2018 року, з 02 липня 2018 року на 24 липня 2018 року о(об) 10:00 .

Ухвалою суду від 24.07.18р. відкладено розгляд справи на 08.08.18р. 10:00 год.

Представник позивача в судовому засіданні 08.08.18р. підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання 08.08.18р. не з`явився.

Враховуючи те, що норми Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

ТОВ «АГРО-ВІГС» (далі - Позивач) є юридичною особою, зареєстрованою відповідно до законодавства України, якій належать виключні майнові авторські права на твір технічного характеру «Технические условия «СЕПАРАТОРЫ ИМПЕЛЛЕРНЫЕ ИСМ (СЕПАРАТОРИ ІМПЕЛЕРНІ ЮМ)» (далі - Твір), що містить вимоги до процесу виробництва та експлуатації сепараторів, призначених для очистки й сепарації насіння зернових, технічних, крупяних, овочевих культур у закритих приміщеннях або під навісом у польових умовах, а також на елеваторах й заводах, які здійснюють переробку сільськогосподарської продукції.

24.03.2011 Державним підприємством «Український регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» зареєстровано Твір «Технические условия «СЕПАРАТОРЫ ИМПЕЛЛЕРНЫЕ ИСМ (СЕПАРАТОРИ ІМПЕЛЕРНІ ІСМ)».

Вказаний твір технічного характеру отримав наступний номер: ТУУ 29.3-1:2010. Вказаний номер використовується для позначення дотримання вимог, викладених у Творі.

Власником Твору зазначено ТОВ «Науково-виробнича компанія «АГРО-ВІГС».

У подальшому ТОВ «Науково-виробнича компанія «АГРО-ВІГС» отримало Свідоцтво Державної служби інтелектуальної власності України від 03.09.2012 № 45388 про реєстрацію авторського право на Твір.

Договором між ТОВ «Науково-виробнича компанія «АГРО-ВІГС» і ТОВ «АГРО-ВІГС» від - 23.11.2016 про передачу (відчуження) виключних майнових прав на Твір Позивач набув виключні майнові права на Твір строком до 22.11.2017.

23.11.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «АГРО-ВІГС», яке іменується правовласником, з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРО-ВІГС», яке іменується надалі набувач, з другої строни було укладено Договір про передачу (відчуження) виключних майнових прав на твір, за яким правовласник передає (відчужує) усі належні правовласнику виключні майнові права на твір технічного характеру «Технические условия «СЕПАРАТОРЫ ИМПЕЛЛЕРНЫЕ ИСМ (СЕПАРАТОРИ ІМПЕЛЕРНІ ІСМ)», а набувач придбаває у власність ці права та сплачує правовласнику винагороду на умовах, у розмірі та порядку, передбачених договором.

Розділом третім цього договору визначено перелік майнових прав на твір, що передаються правовласником набувачу, зокрема, передбачено виключне право набувача на дозвіл або заборону використання твору іншими особами (п.п. 3.1.3 п. 3.1).

Відповідно до п. 3.2 договору, виключне право набувача на видачу іншим особам дозволу на використання твору всіма зазначеними у цьому договорі способами здійснюється шляхом укладення набувачем з іншими особами договорів про передачу виключних або невиключних майнових прав.

Згідно пункту 3.3, всі зазначені у п. 3.1 цього договору виключні майнові права на твір переходять від правовласника до набувача з моменту укладення цього договору. Пунктом 3.4 передбачено, що правовласник передає (відчужує) набувачу виключні майнові права на твір на весь строк дії авторського права на твір відповідно до чинного законодавства.

За пунктом 8.1 цей договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє протягом усього строку дії майнових авторських прав на твір, встановленого чинним законодавством України, тобто протягом 70 років після смерті автору твору.

Таким чином, укладений між сторонами Договір про передачу (відчуження) виключних майнових прав на твір від 23.11.2017 року набув чинності, про що свідчить наявність підписів та печаток сторін на ньому, та є діючим.

З ОСОБА_1 прийому-передачі від 23.11.2017 року , який є невідємною частиною договору, вбачається, що правовласник ТОВ «Науково-виробнича компанія «АГРО-ВІГС» передав набувачу ТОВ «АГРО-ВІГС» оригінал письмового твору технічного характеру - «Технические условия «СЕПАРАТОРЫ ИМПЕЛЛЕРНЫЕ ИСМ (СЕПАРАТОРИ ІМПЕЛЕРНІ ІСМ)» ТУУ 29.3-1:2010; свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір №45388 від 03.09.2012 року, копія якого міститься в матеріалах справи, згідно якого авторські права на твір технічного характеру «Технические условия «СЕПАРАТОРЫ ИМПЕЛЛЕРНЫЕ ИСМ (СЕПАРАТОРИ ІМПЕЛЕРНІ ІСМ)», автором якого є ОСОБА_2, належать ТОВ «Науково-виробнича компанія «АГРО-ВІГС» передав набувачу ТОВ «АГРО-ВІГС».

Крім цього, позивачем додано до позовної заяви копії Технічних умов «СЕПАРАТОРЫ ИМПЕЛЛЕРНЫЕ ИСМ (СЕПАРАТОРИ ІМПЕЛЕРНІ ІСМ)» ТУУ 29.3-1:2010, затверджені 14.12.2010 року Директором ТОВ НПК «Агро-Вігс» та погоджені з Державним департаментом пожежної безпеки МНС України, Заступником голови Держміськпромнадзору України і Харківською обласною санепідемстанцією на підставі висновку санітарно-епідемілогічної експертизи, зі датою введення в дію яких є 24.03.2011 року та строком дії без обмежень, якими визначені сфера застосування, технічні умови, вимоги безпеки і охорони навколишнього природного середовища, утилізації, правила приймання, методи контролю, транспортування і зберігання, вказівки по експлуатації, гарантії виготовлення.

Таким чином, Позивачу належать виключні майнові авторські права на твір технічного характеру «Технические условия «СЕПАРАТОРЫ ИМПЕЛЛЕРНЫЕ ИСМ (СЕПАРАТОРИ ІМПЕЛЕРНІ ЮМ)», який має спеціальне позначення ТУУ 29.3-1:2010.

Наприкінці березня 2018 року Позивачу стало відомо, що ТОВ «Завод Харківагромаш» (далі - Відповідач) виготовив та реалізував Приватній агрофірмі «Хлібороб» аеродинамічну сепаруючу машину АСМ-5 вартістю 35 250 (тридцять пять тисяч двісті пятдесят) гривень 00 копійок.

Відповідно до п.п. 1.1. та 1.2. Договору поставки № 8 від 27.09.2017 Відповідач передає у власність Приватній агрофірмі «Хлібороб» обладнання аеродинамічну сепаруючу машину АСМ-5.

Документами, що підтверджують факт продажу зазначеного обладнання є рахунок на оплату №11 від 27.09.2017 та платіжне доручення № 243926512 від 05.10.2017.

Вивчивши керівництво із експлуатації (руководство по эксплуатации «Сепаратор «Аэродинамический»), яке надав Відповідач разом із обладнанням, Позивач виявив, що єдині технічні умови, на які є посилання - це ТУУ 29.3-1:2010.

Крім того, на сторінці 13 цього керівництва із експлуатації, у розділі «14. ГАРАНТИЯ» зазначено наступне: «Изготовитель гарантирует соответствие машин «ACM» требованиям технических условий ТУУ 29.3-1:2010 при соблюдении правил транспортировки и эксплуатации, установленных в настоящем руководстве».

Таким чином, позивач вказує, що відповідач використав твір технічного характеру (ТУУ 29.3-1:2010) під час виготовлення обладнання - аеродинамічної сепаруючої машини АСМ-5.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 07.02.2018 та Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 24.04.2018 у справі № 922/4399/17 на Відповідача вже було покладено обовязок сплати компенсації за фактом порушення авторських прав Позивача на твір технічного характеру: ТУУ 29.3-1:2010. Наразі стороні Позивача стало відомо про другий за рахунком факт такого порушення.

Таким чином, на думку позивача, зазначене свідчить про тривале, умисне використання Відповідачем обєктів авторського права, що належать Позивачу, що і стало підставою для звернення позивача до суду з відповідною позовною заявою.

Надаючи правову кваліфікацію доказам які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобовязання виникають з підстав, зазначених у статті 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Відповідно до статті 443 Цивільного кодексу України, використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Згідно пункту б частини 1 статті 15 Закону України «Про захист авторських і суміжних прав», до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належить виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами.

За частиною 3 цієї статті виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти розповсюдження творів шляхом першого продажу, відчуження іншим способом або шляхом здавання в майновий найм чи у прокат та шляхом іншої передачі до першого продажу примірників твору;

Згідно положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист авторських і суміжних прав», розповсюдженням об'єктів авторського права і (або) суміжних прав є будь-яка дія, за допомогою якої об'єкти авторського права і (або) суміжних прав безпосередньо чи опосередковано пропонуються публіці, в тому числі доведення цих об'єктів до відома публіки таким чином, що її представники можуть здійснити доступ до цих об'єктів з будь-якого місця і в будь-який час за власним вибором; контрафактним примірником твору, фонограми, відеограми є примірник твору, фонограми чи відеограми, відтворений, опублікований і (або) розповсюджуваний з порушенням авторського права і (або) суміжних прав, у тому числі примірники захищених в Україні творів, фонограм і відеограм, що ввозяться на митну територію України без згоди автора чи іншого суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав, зокрема з країн, в яких ці твори, фонограми і відеограми ніколи не охоронялися або перестали охоронятися.

Приписами п. а ч. 1 ст. 50 цього закону передбачено, що порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для захисту таких прав, у тому числі судового, є вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону, та їх майнові права, визначені статтями 15, 39, 40 і 41 цього Закону, з урахуванням передбачених статтями 21-25, 42 і 43 цього Закону обмежень майнових прав.

Відповідно до абзацу 1, п. г) абзацу ч. 1 ст. 52 закону, за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції. При порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтею 50 цього Закону, недотриманні передбачених договором умов використання творів і (або) об'єктів суміжних прав, суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право: подавати позови до суду про виплату компенсацій.

За ч. 2 цієї статті суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу.

При визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов'язаний у встановлених пунктом "г" цієї частини межах визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача.

Статтею 8 ЗУ «Про державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році з 1 січня мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 3723 гривні.

Відповідно до п. 42 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» від 4 червня 2010 року, розмір компенсації визначається судом виходячи з позовних вимог, однак не може бути меншим від 10 і не може перевищувати 50 000 мінімальних заробітних плат (пункт «г» частини другої статті 52 Закону № 3792-ХІІ), які встановлені законом на час ухвалення рішення у справі.

Таким чином, беручи до уваги те, що технічні умови аеродинамічної машини АСМ-5, відчуженої відповідачем ФГ «Шишківське» є аналогічними технічним умовам твору технічного характеру «Технические условия «СЕПАРАТОРЫ ИМПЕЛЛЕРНЫЕ ИСМ (СЕПАРАТОРИ ІМПЕЛЕРНІ ІСМ)», виключні майнові права на який належать позивачу, відповідачем було здійснено відчуження вказаної аеродинамічної машини за договором поставки та здійснюється пропозиція відчуження даного обладнання, про що свідчить вищевикладене, суд вважає, що останнім вказаних положень ЗУ «Про авторське право та суміжні права» було здійснено розповсюдження контрафактних аеродинамічної машини АСМ-5 та технічних умов до неї без належного не це дозволу позивача, якому належать виключні майнові права на зазначений обєкт авторських прав, врахувавши розмір здійсненого відповідачем порушення, а також, приймаючи до уваги той факт, що дане порушення є повторним, суд приходить до висновку, що компенсація за порушення майнових авторських прав підлягає стягненню з відповідача у розмірі 20 мінімальних заробітних плат станом на день ухвалення рішення, що становить 74460,00 грн.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з положеннями ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 7446,00 грн. до Державного бюджету України, суд виходить з наступного.

Приписами частини 3 статті 52 ЗУ «Про захист авторських і суміжних прав» передбачено, що суд може постановити рішення про накладення на порушника штрафу у розмірі 10 відсотків суми, присудженої судом на користь позивача. Сума штрафів передається у встановленому порядку до Державного бюджету України,

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу у розмірі 10 % суми, присудженої на користь позивача, що складає 7446,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 129 ГПК України. Судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином судові витрати покладаються на відповідача в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 420, 421, 424, 426, 431, 432, 440 Цивільного кодексу України; ?.. 1, 15, 32, 33, 50, 51, 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права»; ст.ст. 1, 2, 4, 5, 12, 13, 14, 15, 73, 74, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256, 257, 259 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Харківагромаш» (, вул. Каштанова, буд. 29, кімната 25, м. Харків, 61124) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ВІГС» (, вул. Данилевського, 6 м. Харків, 61058 на п/р №5349 в ПАТ «Універсал Банк», МФО 322001) суму компенсації за порушення авторського права у розмірі 74460,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Харківагромаш» (, вул. Каштанова, буд. 29, кімната 25, м. Харків, 61124) штраф у розмірі 7446, 00 грн. до Державного бюджету України, що становить 20 % суми яка підлягає стягненню.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення буде складено та підписано 10.08.18р.

Суддя ОСОБА_3