ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2018м. ДніпроСправа № 904/3234/18

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при помічникові судді, що здійснює за дорученням судді обов'язки секретаря судового засідання Мартиненко І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський машинобудівний завод", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград, Дніпропетровська область

про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 57900грн.00коп., інфляційної складової у розмірі 5604грн.74коп., пені у розмірі 2895грн.00коп., 3% річних у розмірі 1513грн.00коп.

Суддя Новікова Р.Г.

Представники:

від позивача: Домашенко О.О., довіреність №б/н від 18.07.2018р.;

від відповідача: Зюбан О.Б., довіреність №ББУ/ПУ327/ВП/17 від 11.12.2017р.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський машинобудівний завод" звернулось до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" з позовом про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 57900грн.00коп., інфляційної складової у розмірі 5604грн.74коп., пені у розмірі 2895грн.00коп., 3% річних у розмірі 1513грн.00коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №2343-ПУ від 28.12.2016р. в частині оплати поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2018р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

13.08.2018р. до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача, в якому останній вважає, що позивач не довів факт передачі відповідачу рахунків на оплату. Також відповідач зазначає, що видаткова накладна №238 від 20.07.2018р. не містить дати приймання продукції. Крім того, відповідач вказав у відзиві, що позивач мав поставити товар 30.06.2017р., тоді як здійснив поставку 20.07.2017р.

В судовому засіданні від 15.08.2018р. представник відповідача підтримав раніше викладену про позицію та вказав додатково, що товариство скористалось правом згідно пунктів 5.6.-5.8. договору поставки №2343-ПУ від 28.12.2016р. та направило на адресу позивача розрахунок штрафних санкцій за порушення строків поставки.

У судовому засіданні 15.08.2018р. оголошувалась перерва у судовому засіданні до 16.08.2018р.

16.08.2018р. до суду надійшла відповідь на відзив позивача, в яких останній зазначає, що рахунок на оплату відповідачу було надано разом із формуванням видаткової накладної. Також позивач стверджує, що відповідач не скористався правом на відмову від товару та прийняв його без заперечень. Крім того, позивач вказав, що в реквізитах видаткової накладної міститься дата 20.07.2017 року та у випадку поставки товару іншою дату, відповідач зазначив би саме при прийманні товару іншу дату. Щодо зауважень про зміст наряду позивач зазначив, що наряд складений саме відповідачем.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, заслухавши пояснення позивача та відповідача, суд установив таке.

28.12.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський машинобудівний завод" (далі-поставщик) до Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля" (далі-покупець) підписано договір поставки №2343-ПУ (далі - договір).

Відповідно до пункту 1.1. договору в порядку та на умовах, передбачених цим договором, постачальник зобов'язується поставити у власність покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення, код ГК (далі-продукція), в асортименті, кількістю, в строки, вартістю та з якісними характеристиками, визначеними сторонами в цьому договорі та специфікаціях, які є невід'ємними частинами до цього договору.

За умовами пункту 1.2. договору покупець зобов'язується прийняти та оплатити продукцію, що поставляється у відповідності до умов цього договору.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що поставка продукції здійснюється партіями в асортименті, кількості, вартість, з якісними характеристиками та в строки, визначені сторонами в специфікаціях до цього договору.

Згідно з пунктом 4.7. договору датою поставкою вважається дата, вказана представникам покупця у відповідних товаросупровідних документах, наданих постачальником.

Пункт 5.2. договору передбачає, що вартість на продукцію, що постачається постачальником встановлюється сторонами у відповідних специфікаціях до договору.

Відповідно до пункту 5.4. договору розрахунки за продукцію, яка поставляється постачальником за цим договором здійснюються покупцем в порядку та строки визначені сторонами у відповідних специфікаціях , які є невід'ємною частиною цього договору. Дата оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця.

За змістом пункту 8.1. договору передбачено, що цей договір вступає в силу з дати його підписання уповноваженими представниками сторін. Сторони пришли до згоди, що в разі належного виконання об'ємом сторонами своїх обов'язків, строк дії договору встановлюється до 31.12.2018 року включно.

Так, жодна із сторін письмово на виявила бажання припинити дію договору. Відтак, договір поставки №2343-ПУ від 28.12.2016р. є чинним протягом спірного періоду.

Згідно з умовами специфікації від 11.04.2017 року до договору сторони погодили, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський машинобудівний завод" поставляє Приватному акціонерному товариству "ДТЕК Павлоградвугілля" наступний товар:

- номенклатурний номер 20019997 - редуктор 1Ц2У-200-20-11У1 в кількості 2шт., вартість - 22500рн.00коп., строк поставки до 30.06.2017р.;

- номенклатурний номер 20019997 - редуктор 1Ц2У-200-20-11У1 в кількості 1шт., вартість - 11250рн.00коп., строк поставки до 30.06.2017р.;

- номенклатурний номер 20040064 - редуктор Ч 160-63-52-2-У3 в кількості 1шт., вартість - 14500рн.00коп., строк поставки до 30.06.2017р.

За змістом зазначеної специфікації сторони визначили, що розрахунок за продукцію здійснюється покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника в протягом 5 робочих днів з 30 календарного дня з дати поставки продукції на підставі отриманого покупцем рахунку.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товару на суму 57900грн.00коп., що підтверджується видатковою накладною №238 від 20.07.2017р. (а.с.24) та товарно-транспортною накладною №215 від 20.07.2017р. (а.с.25). Вказані видаткові накладні підписані та скріплені печатками сторін без зауважень та заперечень до них.

Матеріали справи не містять відомостей щодо бажання сторін розірвати договір. Крім того, сторони у зазначеній видатковій накладній посилаються на те, що поставка здійснюється на підставі умов договору №2343-ПУ від 28.12.2016р., тим самим підтверджуючи дію договору.

Отже, відповідач має заборгованість перед позивачем за отриманий товар у розмірі 57900грн.00коп. за договором поставки №2343-ПУ від 28.12.2016р.

Враховуючи умови договору та специфікації, строк виконання за видатковою накладною №238 від 20.07.2017р. настав 25.08.2017р.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Твердження відповідача про ненастання обов'язку оплатити поставленого товару через відсутність рахунку на оплату суд вважає помилковими з огляду на таке.

Видаткові накладні, складені у відповідності до вимог Закону України "Про бухгалтерських облік та фінансову звітність в Україні", засвідчує встановлений факт здійснення господарської операції та договірних відносин. Відсутність певного документа за наявності інших первинних документів, що підтверджують здійснення господарської операції з передачі товару, не може заперечувати таку господарську операцію.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Судової плати у господарських справах Верховного Суду України від 29.04.2015р. у справі №3-77гс15.

Відповідачем отримано товар без зауважень та заперечень, що підтверджується видатковою накладною №238 від 20.07.2017р. та товарно-транспортною накладною №215 від 20.07.2017р. Відповідач не звертався до позивача з відмовою або поверненням товару як помилково отриманого. Також покупець не вимагав від продавця протягом розумного строку надання рахунку на оплату.

Іншої дати окрім тієї що визначена у видатковій накладній №238 від 20.07.2018р. відповідачем не вказано, тому суд не приймає до уваги посилання відповідача на невизначеність дати поставки.

Відповідач подав до матеріалів справи розрахунок штрафних санкцій від 13.08.2018р. нараховані на підставі пунктів 5.6. - 5.8. договору в розмірі 3416грн.10коп., який направив на адресу позивача. Крім того, відповідач усно повідомив суд, що сума основного боргу повинна бути зменшена на розмір штрафних санкцій в сумі 3416грн.10коп.

Пунктом 5.8. договору визначено, що є оперативно-господарською санкцією за порушення постачальником вимог договору. Це право покупця отримати штрафні санкції, нараховані внаслідок невиконання постачальником договору. Іншої оперативно-господарської санкції в розділі 5 договору за порушення постачальником умов договору не визначено.

З огляду на викладене суд вважає, що положення пункту 5.6. договору про затримання оплати поставленої продукції до оплати штрафних санкцій не є оперативно-господарською санкцією.

Із позовом постачальником звернувся до суду 19.07.2018р., розрахунок штрафних санкцій відповідачем був складений 13.08.2018р. та направлений позивачу 15.08.2018р, тобто після звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський машинобудівний завод" до суду з відповідним позовом.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідачем не були виконані зобов'язання з оплати товару, доказів припинення відповідних зобов'язань перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Таким чином з урахуванням доказів, наявних в матеріалах справи, господарський суд вважає позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в розмірі 57900грн.00коп. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач на підставі пункту 6.8. договору нарахував та просить стягнути з відповідача пеню за загальний період з 25.08.2017 року по 09.07.2018 року в розмірі 2895грн.00коп. (розрахунок наявний в матеріалах справи а.с. 5-6).

Також на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача суму інфляційної складової за загальний період з 25.08.2017р. по 09.07.2018р. в розмірі 5604грн.74коп. (розрахунок наявний в матеріалах справи а.с. 6).

Крім того, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3% річних за загальний період з 25.08.2018 року по 09.07.2018 року в розмірі 1513грн.00коп. (розрахунок наявний в матеріалах справи а.с. 5).

За результатом перевірки здійснених розрахунків пені та 3% річних встановлено, що вони здійснені без дотримання вимог статей 252, 254 Цивільного кодексу України щодо початку та закінчення строку для виконання зобов'язань.

При перевірці розрахунку суми інфляційної складової судом встановлено, що позивач визначив помилковий період нарахування.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

З огляду на наведене, правильний період нарахування пені та 3% річних з 28.08.2017 року по 09.07.2018 року, правильний період нарахування суму інфляційної складової з вересня 2017 року по червень 2018 року.

За результатом зробленого судом розрахунку, стягненню з відповідача підлягає сума пені в розмірі 2895грн.00коп. за період з 28.08.2017 року по 09.07.2018 року, сума 3% річних в розмірі 1503грн.81коп. за період з 28.08.2017 року по 09.07.2018 року, сума інфляційної складової в розмірі 5668грн.31коп. за період з вересня 2017 року по червень 2018 року. В задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних в розмірі 09грн.19коп. слід відмовити.

За результатом зробленого судом розрахунку, стягненню з відповідача підлягає сума інфляційної складової в більшому розмірі, ніж заявлено до стягнення.

Разом з тим, суд не наділений правом збільшувати розмір позовних вимог, це виключне право позивача. При цьому, стягнення суми в меншому розмірі є правом позивача. З огляду на викладене, суд задовольняє вимоги позивача про стягнення суми інфляційних втрат розмірі 5604грн.74коп.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума основної заборгованості у розмірі 57900грн.00коп., інфляційна складова у розмірі 5604грн.74коп., пеня у розмірі 2895грн.00коп., 3% річних у розмірі 1503грн.81коп.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись нормами статей Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, ст.ст. 3, 4, 13, 20, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 91, 129, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський машинобудівний завод" до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 57900грн.00коп., інфляційної складової у розмірі 5604грн.74коп., пені у розмірі 2895грн.00коп., 3% річних у розмірі 1513грн.00коп. - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (ідентифікаційний код: 00178353; місцезнаходження: 51400, Дніпропетровська область, м.Павлоград, вул. Соборна, буд.76) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський машинобудівний завод" (ідентифікаційний код: 36442278; місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Байкальська, буд.9А) суму основної заборгованості у розмірі 57900грн.00коп., інфляційної складової у розмірі 5604грн.74коп., пені у розмірі 2895грн.00коп., 3% річних у розмірі 1503грн.81коп. та судовий збір в розмірі 1761грн.76коп.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

Відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми 3% річних у розмірі 09грн.19коп.

В судовому засіданні 16.08.2018р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21.08.2018р.

Суддя Р.Г. Новікова