УХВАЛА

17 серпня 2018 року

м. Київ

Справа № 908/2038/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткач І.В. - головуючий, Студенець В.І., Стратієнко Л.В.,

розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Логіст-хім"

на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 10.07.2018

(головуючий -Геза Т.Д., судді: Дучал Н.М., Москальова І.В.)

та рішення Господарського суду Запорізької області від 12.03.2018

(суддя - Проскуряков К.В.)

у справі № 908/2038/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Логіст-хім"

до Управління Державної казначейської служби України у Дніпровському районі

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Запорізька митниця Державної фіскальної служби України

про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 1 653,60 грн,

ВСТАНОВИВ:

02 серпня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Логіст-хім" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 10.07.2018 (повний текст постанови складено 13.07.2018) та рішення Господарського суду Запорізької області від 12.03.2018.

Перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Логіст-хім", Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Постанова, що оскаржується у цій справі, ухвалена Донецьким апеляційним господарським судом від 10.07.2018, тобто за правилами, що встановлені вже новою редакцією Господарського процесуального кодексу України.

Отже, у питанні наявності чи відсутності у скаржника права на касаційне оскарження слід виходити з положень Кодексу саме в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VІІІ.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з частиною 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 7 цієї ж статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача матеріальної шкоди, завданої незаконними рішеннями державних органів та незаконними діями їх посадових осіб у розмірі 1 653,60 грн, що значно менше ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 2018 рік), а тому у розумінні Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017) справа №908/2038/17 є малозначною.

Таким чином, цей спір підпадає під правове регулювання частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України у редакції Закону України від 03.10.2017 N 2147-VIII.

У касаційній скарзі зазначено про те, що підставою для касаційного оскарження є неможливість спростувати встановлені оскарженим судовим рішенням обставини щодо розподілу судових витрат.

Розглянувши доводи наведені у касаційній скарзі, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність обставин, що підпадають під дію підпунктів "а" та "б" пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, за яких суд міг би визнати справу №908/2038/17 такою, судові рішення у якій може бути переглянуто у касаційному порядку, тому Верховний Суд не вбачає підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі і відмовляє у такому відкритті.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 12, 163, 234, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №908/2038/17 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Логіст-хім" на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 10.07.2018 та рішення Господарського суду Запорізької області від 12.03.2018.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. Ткач

Судді В. Студенець

Л. Стратієнко