ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
06.08.2018 р. Справа № 5015/2804/12
За заявою:товариства з обмеженою відповідальністю «АрхіБуд», м. Львів,
про:визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
У справі:№5015/2804/12,
за позовом: Першого заступника військового прокурора Західного регіону України, м. Львів, в інтересах держави в особі:
позивача 1:Кабінету Міністрів України, м. Київ,
позивача 2:Львівської обласної державної адміністрації, м. Львів,
до відповідача 1:Львівської міської ради, м. Львів,
до відповідача 2:Товариства з обмеженою відповідальністю «АрхіБуд», м. Львів,
за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:Відділу Держгеокадастру у м. Львові Львівської області, м. Львів,
третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:Громадської організації «Правозахисний центр імені генерала УНР Володимира Сікевича», м. Львів,
третьої особи 3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 1:Військової частини НОМЕР_1 , м. Львів,
третьої особи 4, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:Регіонального ландшафтного парку «Знесіння», м. Львів,
про: визнання недійсним договору оренди землі від 11 грудня 2008 року та витребування з чужого незаконного володіння земельну ділянку площею 2,8939 га.
Суддя Березяк Н.Є. Секретар судового засідання Думин В.Я.
За участю представників:
прокурор:Майорчак В.М. (службове посвідчення №033498),
позивача 1:не з`явився,
позивача 2:не з`явився,
відповідача 1:Піскун А.Й. представник,
відповідача 2:Муха Р.В. представник, Півень О.М. представник,
третьої особи 1:не з`явився,
третьої особи 2:Сікевич Н.В. представник,
третьої особи 3:не з`явився,
третьої особи 4:не з`явився,

На розгляд Господарського суду Львівської області ТзОВ «АрхіБуд» подано заяву про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Свою заяву заявник мотивує тим, що згідно з рішенням Господарського суду Львівської області від 07.04.2017 у справі №5015/2804/12, яке частково скасовано постановою Львівського апеляційного господарського суду від 19.09.2017 визнано недійсним договір оренди землі від 11 грудня 2008 року, укладений між Львівською міською радою в особі департаменту містобудування та ТзОВ «АрхіБуд» та витребувано земельну ділянку загальною площею 2,8939 га по вул. Довбуша, 15 у м. Львові кадастровий № :01:009:0017 на користь держави в особі Кабінету Міністру України. В решті рішення залишити без змін.
28 вересня 2017 року Господарським судом Львівської області у справі №5015/2804/12 видано відповідний наказ.
Боржник, вважаючи, що існують підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню подав відповідну заяву до суду, яку мотивує наступним.
Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документів зазначається: рішення, згідно з яким видано документ; резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішення; дата набрання рішенням законної сили. Так, як на основну підставу поданої заяви заявник вказує, що наказ виданий на виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 19.09.2017 та рішення Господарського суду Львівської області від 07.04.2017, однак резолютивні частини рішення відрізняються одна від одної.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 24.05.2018 відкладено питання про прийняття поданої заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню до розгляду, до повернення матеріалів справи №5015/2804/12 з суду вищої інстанції.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 14.06.2018 заяви ТзОВ «АрхіБуд» про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню прийнято до розгляду та призначено розгляд у судовому засідання на 25.06.2018.
В судовому засіданні 25.06.2018 відповідачем 2 подано заяву про відвід судді Березяк Н.Є.
Ухвалою суду від 26.06.2018 зупинено провадження у справі №5015/2804/12 з розгляду заяви ТзОВ «АрхіБуд» про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню до вирішення питання про відвід судді.
Ухвалою суду від 02.07.2018 у задоволенні заяви про віддів судді Березяк Н.Є. відмовлено (суддя Запотічняк О.Д.).
Ухвалою суду від 26.07.2018 поновлено провадження у справі №5015/2804/12 з розгляду заяви ТзОВ «АрхіБуд» про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню та призначено дану заяву до розгляду на 06.08.2018.
В судове засідання прокурор з`явився, проти поданої заяви заперечив в повному обсязі та надав усні пояснення по суті справи.
В судове засідання представник позивача 1 та 2 не з`явились, причин не прибуття не повідомили, хоч були належно повідомлені про час, місце та дату розгляду заяви.
В судове засідання представник відповідача 1 з`явився, проти поданої заяви усно заперечив.
В судове засідання представники відповідача 2 з`явились, вимоги за поданою заявою підтримали та надали усні пояснення по суті поданої заяви.
В судове засідання представник третьої особи 2 з`явився, проти поданої заяви заперечив.
В судове засідання представники третьої особи 1, 3, 4 не з`явились, причин неприбуття не повідомили, хоч були належно повідомлені про час, місце та дату розгляду справи, письмових пояснень по суті поданої заяви не надали.
В судовому засіданні 06.08.2018 оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.
Суд заслухавши пояснення прокурора, представників сторін та третіх осіб, які були присутні у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:
07 квітня 2017 року рішенням Господарського суду Львівської області у справі №5015/2804/12 позовні вимоги задоволено частково, визнано недійсним договір оренди землі від 11 грудня 2008 року укладений між Львівською міською радою в особі департаменту містобудування та ТзОВ «АрхіБуд», витребувано земельну ділянку загальною площею 2,8217 га по вул. Довбуша, 15 у м. Львові кадастровий № :01:009:0017 на користь держави в особі Кабінету Міністру України за виключенням земельної ділянки площею 722,6 кв.м., що знаходиться під об`єктами нерухомості придбаними ТзОВ «АрхіБуд» 20.04.2006 року. Скасувано заходи забезпечення позову вжиті ухвалою господарського суду Львівської області від 20.02.2017 року у справі № 5015/2804/12.
19 вересня 2017 року постановою Львівського апеляційного господарського суду рішення Господарського суду Львівської області від 07.04.2017 скасовано частково. Прийнято нове рішення, яким позов задоволено: визнано недійсним договір оренди землі від 11 грудня 2008 року, укладений між Львівською міською радою в особі департаменту містобудування та ТзОВ «АрхіБуд»; витребувано земельну ділянку загальною площею 2,8939 га по вул. Довбуша, 15 у м. Львові кадастровий № :01:009:0017 на користь держави в особі Кабінету Міністру України. В решті рішення залишено без змін.
28 вересня 2017 року на примусове виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 19.09.2017 та рішення Господарського суду Львівської області від 07.04.2017 видано відповідні накази, зокрема, оскаржуваний наказ такого змісту:
- НАКАЗ - 28.09.2017 - Справа № 5015/2804/12
про примусове виконання рішення

На виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 19.09.2017 та рішення господарського суду Львівської області від 07.04.2017.

Витребувати земельну ділянку загальною площею 2,8939 га по вул. Довбуша, 15 у м. Львові кадастровий № :01:009:0017 на користь держави в особі Кабінету Міністру України.
Стягувач: Кабінет Міністрів України
(01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2)
Боржник: ТзОВ АрхіБуд
(79035, м. Львів, вул. Зелена, 105, )
Наказ виданий у відповідності зі ст. ст. 116, 117 ГПК України.
Рішення набрало законної сили 19.09.2017.
Наказ дійсний для пред`явлення протягом трьох років.

Не погоджуючись із законністю виданого наказу, заявник звернувся до суду із вимогами про визнання даного наказу таким, що не підлягає виконанню.
Інші учасники процесу проти поданої заяви заперечили.
Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, присутніх у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що вимоги за поданою заявою є необґрунтовані та не підлягають до задоволення.
При постановленні ухвали, суд виходив з наступного.
Відповідно до статті 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до частин 1 та 2 статтею 18 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Згідно з статтею 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Частиною 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Так, постановою Львівського апеляційного господарського суду від 19.09.2017 рішення Господарського суду Львівської області від 07.04.2017 у справі №5015/2804/12 скасовано частково. Прийнято нове рішення, яким позов задоволено: визнано недійсним договір оренди землі від 11 грудня 2008 року, укладений між Львівською міською радою в особі департаменту містобудування та ТзОВ «АрхіБуд»; витребувано земельну ділянку загальною площею 2,8939 га по вул. Довбуша, 15 у м. Львові кадастровий № :01:009:0017 на користь держави в особі Кабінету Міністру України. В решті рішення залишено без змін.
На виконання пунктів 4, 5 резолютивної частини вищезазначеної постанови (п. 4. Доручити Господарському суду Львівської області видати наказ. П. 5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку) було видано відповідний наказ.
Згідно з частиною першою статті 116 Господарського процесуального кодексу України (у редакції чинній, на момент виникнення спірних правовідносин) виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом. Накази про стягнення судового збору надсилаються до органів державної виконавчої служби.
Частиною першою статті 117 Господарського процесуального кодексу України (у редакції чинній, на момент виникнення спірних правовідносин) Наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються:
1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;
2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;
3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;
4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);
реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);
5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;
6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);
7) строк пред`явлення рішення до виконання.
У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.
Подаючи свою заяву про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню заявник звертає увагу на тому, що даний наказ не відповідач п. 2, 5, 6 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Так, проаналізувавши зазначені обставини, суд не погоджується з доводами заявника, адже при видачі відповідного наказу враховано усі вимоги закону, більше того, судом вказано і про те, що даний наказ видається і на виконання рішення суду першої інстанції, адже таке скасовано лише частково (змінено п. 3 резолютивної частини рішення), в іншій частині рішення залишено без змін. Відтак, судовий наказ містить резолютивну частину, яка відображена у постанові Львівського апеляційного господарського суду, якою було частково змінено резолютивну частину рішення суду першої інстанції, і яка набрала законної сили та не оскаржена у касаційному порядку.
Щодо інших доводів заявника, то такі теж не заслуговують на увагу, адже не обґрунтовані належними доказами та не підтверджені у встановленому порядку, а містять лише певні суб`єктивні висновки заявника.
Відповідно до частин першої та другої статті 328 Господарського процесуального кодексу України (в ред. чинній з 15.12.2017) суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Відтак, суд розглянувши вимоги за поданою заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню вважає такі безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.
Враховуючи наведене, керуючись статтями 18, 234, 326, 328 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «АрхіБуд» про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.
Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки передбачені розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 09.08.2018.

Суддя Березяк Н.Є.