ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2018 р. Справа №922/466/18

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Ільїн О.В., суддя Россолов В.В.,

при секретарі судового засідання Шило А.М,

за участі представників:

позивача не зявився,

відповідача ОСОБА_1, за довіреністю №32-20-0.14-14/62-18 від 19.01.2018,

третьої особи не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» (вх.№1347Х/1-41 від 23.06.2018) на рішення Господарського суду Харківської області від 04.06.2018 у справі №922/466/18 (м. Харків, суддя Добреля Н.С., повний текст рішення складено 13.06.2018),

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос», м. Лозова, Харківська обл.,

до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, м. Харків,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Близнюківська районна державна адміністрація Харківської області, смт. Близнюки, Близнюківський район, Харківська обл.,

про визнання договору поновленим, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Колос» звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Харківської області про визнання поновленим на 7 років договору оренди землі, укладеного 19.01.2008 між ТОВ «Колос» та Близнюківською районною державною адміністрацією Харківської області, який зареєстровано у Близнюківському РВ Харківської філії ДП «Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 23.01.2008 за №14, на умовах додаткової угоди в редакції, запропонованій позивачем.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 04.06.2018 і задоволенні позову відмовлено повністю.

Позивач з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, неповне зясування всіх обставин справи, просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 04.06.2018 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовну заяву про поновлення договору оренди від 19.01.2008 на умовах додаткової угоди до позову в повному обсязі; стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2643,00 грн, а також судовий збір у розмірі 1762,00 за подання позовної заяви.

Зокрема, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не надав оцінку обставинам справи, а саме не врахував, що позивач дотримався вимог, які передбачені ч.ч.1-5 ст. 3 ЗУ «Про оренду землі»: орендар належно виконує свої обовязки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатись переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди та виконав усі передбачені законом істотні умови з урахуванням чинного законодавства (розроблена нова нормативно грошова оцінка, розроблено агрохімічний паспорт поля, земельної ділянки)

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 05.07.2018 відкрито апеляційне провадження; встановлено іншим учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - протягом пяти днів з дня вручення даної ухвали.

13.07.2018 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№5401), в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Колос» по справі №922/466/18 в повному обсязі, посилаючись на те, що строк дії договору закінчився, позивач втратив переважне право на поновлення договору на новий строк і має повернути земельну ділянку до земель запасу державної власності.

23.07.2018 засобами електронного звязку надійшов відзив третьої особи на апеляційну скаргу (вх.№985), в якому Близнюківська районна державна адміністрація Харківської області просить задовольнити апеляційну скаргу ТОВ «Колос», оскаржуване рішення скасувати, позовні вимоги ТОВ «Колос» задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 27.07.2018 апеляційну скаргу призначено до розгляду на 20.08.2018.

Апелянт надав клопотання (вх.№6420 від 16.08.2018), в якому просить при розгляді справи про поновлення дії договору оренди землі на новий строк врахувати офіційну позицію Міністерства юстиції України щодо порядку укладення договору оренди землі на новий строк.

До судового засідання Харківського апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№6422 від 16.08.2018), у звязку з перебуванням представника товариства у відрядженні до 06.09.2018.

Також, від Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області надійшло клопотання (вх.№1094 від 17.08.2018) про розгляд справи за відсутності представника третьої особи.

Розглянувши клопотання про відкладення розгляду справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин, або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Згідно частини 11 статті 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Колегія суддів виходить з того, що у відповідних випадках учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах.

Однак, позивачем не доведено неможливість заміни представника та не зазначено яким чином неявка представника відповідача унеможливить розгляд даної справи, враховуючи те, що свою незгоду із судом рішенням апелянтом було викладено в тексті апеляційної скарги. Також, колегія суддів враховує, що апелянтом в обґрунтування клопотання про відкладення не надано доказів на підтвердження обставин, викладених у ньому.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи, з підстав його необґрунтованості.

Відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що учасники судового процесу були повідомлені належним чином, явка представників сторін у судове засідання не була визнана обовязковою, а наявних в справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні.

В судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 20.08.2018 представник відповідача проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів встановила наступні обставини спору.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.01.2008 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Колос» (позивач) та Близнюківською районною державною адміністрацією Харківської області (третя особа) укладено договір оренди земельної ділянки із кадастровим номером :02:000:0023, площею 72,0011 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Новоукраїнської сільської ради Близнюківського району Харківської області строком на 10 років. Договір зареєстрований у Близнюківському РВ Харківської філії ДП «Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах» про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 23.01.2008 за № 14.

Відповідно до п. 9 договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 110 гривень за один гектар за кожний рік оренди.

Як вбачається з умов дії договору, строк його дії до 23.01.2018.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідачем було направлено на адресу позивача лист (вих.№ 32-20-14,3-13186/0/19-17 від 28.08.2017), в якому було зазначено про необхідність позивача звернутись до Головного управління Держгеокадастру Харківської області протягом двох тижнів з моменту отримання даного листа з заявою про внесення змін до договору, встановивши розмір орендної плати на рівні 12% та строк дії договору у 7 років, надавши додатково витяги з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельних ділянок, копії договорів оренди, витяги з Державного земельного кадастру про земельні ділянки та агрохімічний паспорт поля, земельних ділянок, інакше Головним управлінням Держгеокадастру буде ініційовано питання про розірвання договорів оренди земельних ділянок у судовому порядку.

Як вбачається з витягу з офіційного сайту «Укрпошта», вищезазначений лист було направлено відповідачем 28.09.2017 та отримано позивачем лише 03.10.2017.

В подальшому, з метою продовження строку дії договору оренди землі, позивач 03.10.2017 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (відповідач) із заявою №161 відповідно до вимог ст. ЗЗ Закону України «Про оренду землі» про поновлення терміну дії договору оренди землі.

Відповідачем було направлено позивачу лист-відповідь від 31.10.2017 року, в якому було зазначено про можливість подальшої реалізації зазначеної земельної ділянки для ведення товарного та сільськогосподарського виробництва за межами населених пунктів на території Верхньосамарської та Новоукраїнської сільських рад Близнюківського району Харківської області на земельних торгах з метою наповнення місцевих бюджетів. Крім того відповідачем було зазначено про те, що позивачем було порушено вимоги ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» та не додано до листа проекту додаткової угоди. Також відповідачем було повідомлено про те, що після закінчення строку дії договору оренди землі від 19.01.2008 позивач має повернути земельну ділянку до земель запасу державної власності.

21.11.2017 позивачем направлено на адресу відповідача заяву №170, в якій зазначено про намір продовження дії договору оренди та в якості додатків надано копію договору оренди землі, копію витягу з Державного реєстру речових прав, додаткову угоду в трьох екземплярах з підписом керівника, копію агрономічного паспорту поля, земельної ділянки, оригінал витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку, копію наказу про призначення директора ТОВ «Колос», копію протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Колос», копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб ТОВ «Колос», копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб ТОВ «Колос», копію паспорту та реєстраційний номер облікової картки платника податків директора ТОВ «Колос» та копію додаткової угоди від 01.06.2016.

26.12.2017 відповідачем направлено на адресу позивача лист (вих.№19-20-14-17272/0/19-17), в якому зазначено про те, після спливу договору оренди землі, позивач має повернути земельну ділянку відповідачу з метою її подальшої реалізації Головним управлінням на земельних торгах та одночасно зазначено про те, що листом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 31.10.2017 №19-20-6-15324/0/19-17 позивача було проінформовано про відмову у поновлення вищезазначених договорів оренди земельних ділянок.

24.01.2018 відповідачем направлено на адресу позивача лист-повідомлення (вих.№32-20-14,3-633/0/19-18), в якому відповідач просив повернути земельну ділянку площею 72,0011 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Новоукраїнської сільської ради Близнюківського району Харківської області, у зв`язку з закінченням терміну дії договору оренди землі від 19.01.2008.

18.03.2018 Головним управлінням прийнято наказ №1572-СГ «Про припинення права оренди земельної ділянки» у відповідності до якого припинено право оренди земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 72,0011 га, в тому числі рілля 72,0011 га, яка надана ТОВ «Колос» на підставі договору оренди землі від 19.01.2008 та віднесено вказану земельну ділянку до земель запасу.

Позивач в свою чергу вважає, що ним було здійснено усі дії, передбачені ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» щодо належного виконання обов`язків орендаря за договором, повідомлення орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк та надано усі необхідні документи.

Як стверджує позивач, відповідач не виконав встановленого ч. 5 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» обов`язку у місячний термін розглянути лист-повідомлення, надісланий позивачем.

Вищенаведені обставини та зволікання відповідача щодо укладення додаткової угоди до договору оренди землі стали підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом про визнання поновленим договору оренди землі, у редакції запропонованій позивачем.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про відмову в позові дійшов висновку, що сторони договору не дотримались вимог статті 33 Закону України «Про оренду землі», щодо поновлення договору, оскільки орендар у встановлений законом строк не надіслав орендодавцю повідомлення про свій намір скористатися переважним правом щодо укладення договору на новий строк з відповідним проектом додаткової угоди, тому суд дійшов висновку про відсутність в орендаря переважного права на поновлення договору оренди землі на новий строк, оскільки не дотримано процедури такого поновлення, встановленої ч.1-5 статтею 33 Закону України «Про оренду землі».

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Частиною 4 ст. 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

За змістом ч.2 ст. 792 Цивільного кодексу України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Зі змісту ст. 2 Закону України «Про оренду землі» вбачається, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

У ч. 1 ст. 777 Цивільного кодексу України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обовязки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Порядок, умови і правові конструкції поновлення договору оренди землі унормовані статтею 33 Закону України «Про оренду землі».

Так, у частинах 1- 5 статті 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Виходячи з приписів статей 319, 626 Цивільного кодексу України, слід дійти висновку про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною 1 статті 33 Закону України «Про оренду землі», відбувається за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Незважаючи на формальне визначення договору, який орендар має укласти на новий строк, як додаткової угоди до договору, строк якого закінчився, фактично це буде новий договір, оскільки його умови можуть бути змінені за згодою сторін, і у разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Тобто, за наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Як вбачається з п. 8, укладеного між сторонами договору оренди землі, договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Отже в даному випадку, сторони при укладенні договору, передбачили строк, у який позивач має звернутись до позивача з повідомленням про намір продовжити дію договору, а саме за 90 днів до його закінчення.

Як вже було зазначено судом, 03.10.2017 позивач звертався до відповідача з заявою про намір продовжити термін дії договору, проте позивачем, всупереч вимогам законодавства, не було долучено проект додаткової угоди про поновлення такого договору.

Крім того, у своєму листі від 31.10.2017, відповідачем було зазначено про можливість подальшої реалізації зазначеної земельної ділянки для ведення товарного та сільськогосподарського виробництва за межами населених пунктів на території Верхньосамарської та Новоукраїнської сільських рад Близнюківського району Харківської області на земельних торгах з метою наповнення місцевих бюджетів. Також відповідачем було повідомлено про те, що після закінчення строку дії договору оренди землі від 19.01.2008 позивач має повернути земельну ділянку до земель запасу державної власності.

Позивач в свою чергу повторно звернувся до відповідача з заявою про продовження терміну дії договору та проектом додаткової угоди 21.11.2017.

26.12.2017 відповідачем було направлено на адресу позивача лист (вих.№19-20-14-17272/0/19-17), в якому зазначено про те, після спливу договору оренди землі, позивач має повернути земельну ділянку відповідачу з метою її подальшої реалізації Головним управлінням на земельних торгах та одночасно зазначено про те, що листом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 31.10.2017 №19-20-6-15324/0/19-17 позивача було проінформовано про відмову у поновлення вищезазначених договорів оренди земельних ділянок.

24.01.2018 відповідачем було направлено на адресу позивача лист-повідомлення (вих.№32-20-14,3-633/0/19-18), в якому відповідач просив повернути земельну ділянку площею 72,0011 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Новоукраїнської сільської ради Близнюківського району Харківської області, у зв`язку з закінченням терміну дії договору оренди землі від 19.01.2008.

Отже в даному випадку, суд першої інстанції, дослідивши надане сторонами листування з приводу продовження дії договору оренди землі від 19.01.2008, дійшов вірного висновку, що позивачем пропущено строк, встановлений п. 8 договору щодо повідомлення відповідача про намір продовжити термін дії договору.

Оскільки заява позивача від 03.10.2017 не відповідала вимогам ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» щодо наявності проекту додаткової угоди.

В той, час як повторна заява позивача з проектом додаткової угоди була подана відповідачу лише 21.11.2017, тобто після спливу 90-денного строку, встановленого у договорі для відповідного звернення, оскільки останні днем дії договору є 19.01.2018.

Крім того, численними листами відповідач повідомляв позивача про відмову Головного управління Держгеокадастру у Харківській області у поновленні договору оренди землі з ТОВ «Колос» та 18.03.2018 Головним управлінням було прийнято наказ №1572-СГ «Про припинення права оренди земельної ділянки» у відповідності до якого припинено право оренди земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 72,0011 га, в тому числі рілля 72,0011 га, яка надана ТОВ «Колос» на підставі договору оренди землі від 19.01.2008 та віднесено вказану земельну ділянку до земель запасу. Що свідчить про відсутність волевиявлення сторони щодо поновлення договору.

Із встановлених обставин вбачається, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення не була укладена сторонами у місячний строк, у зв'язку з чим договір оренди землі між сторонами не поновлений.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, договір оренди землі від 19.01.2008, укладений між Близнюківською РДА (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Колос» (Орендар, що зареєстрований у Близнюківському райвідділі, у Державному реєстрі земель за номером №14 від 21.01.2008 припинив свою дію, у зв'язку зі спливом строку на який його було укладено.

Щодо посилань апелянта на імперативність норми Закону, яка встановлює для відправлення відповідного листа-повідомлення строк не пізніше ніж за 1 місяць до спливу договору оренди землі, то колегія суддів вважає такі посилання не обґрунтованими. Колегія суддів зазначає, що імперативна норма прямо наказує правила поведінки; диспозитивна норма наказує варіант поведінки, але дозволяє сторонам регульованих відносин самим визначати права й обов'язки в окремих випадках. Норма статті 33 Закону України «Про оренду землі» є диспозитивною нормою, оскільки містить конструкцію «строк, встановлений договором», тобто передбачає можливість сторін самостійно встановити строк, не пізніше якого сторона зобовязана буде повідомити орендодавця про намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк. В даному випадку сторони передбачили строк, у який позивач має звернутись до позивача з повідомленням про намір продовжити дію договору, а саме за 90 днів до його закінчення, що цілком відповідає приписам статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Другою правовою конструкцією є так звана пролонгація договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі (частина 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

У цьому випадку також передбачено укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, яке здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності), що є новелою порівняно з редакцією норми до 12.03.2011р.

Пролонгація відбувається автоматично, проте в силу приписів частин 7-9 статті 33 Закону України «Про оренду землі» у місячний строк обов'язково має бути укладена додаткова угода, яка засвідчує юридичний факт поновлення договору.

Наведене є підставою для висновку про застосування до обох правових конструкцій поновлення договору оренди землі частини третьої наведеної норми, відповідно до якої орендар має надіслати проект додаткової угоди орендодавцеві, і, оскільки про пролонгацію може бути остаточно відомо лише через місяць після закінчення строку дії договору, надіслати у цьому випадку проект про продовження договору на той самий строк і на тих самих умовах після спливу цього місячного строку і відмови у місячний строк укласти відповідну саме частині шостій статті 33 Закону України «Про оренду землі» додаткову угоду.

Оскільки, як встановлено судом апеляційної інстанції, позивач після закінчення строку дії договору, не звертався з вимогою продовжити договір на той самий строк і на тих самих умовах, і така додаткова угода не була укладена (відсутнє підтвердження юридичного факту поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах), як і того факту, що його право на укладення додаткової угоди про пролонгацію договору на підставі частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» є порушеним, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для поновлення строку спірного договору оренди землі.

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що порушення переважного права орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 33 Закону України «Про оренду землі», матиме місце при укладенні договору оренди: з новим орендарем при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право; у разі недосягнення згоди щодо умов договору з іншим наймачем на більш сприятливих умовах та укладення з ним договору на тих самих умовах, які запропоновані попереднім наймачем при реалізації переважного права; укладення договору з новим орендарем за умови, що підставою відмови попередньому орендарю в поновленні договору оренди було повідомлення орендодавця про необхідність використовувати об'єкт оренди для власних потреб.

У справі відсутні докази на підтвердження наявності відповідного порушення відповідачем переважного права позивача на отримання права оренди земельної ділянки, яка визначена предметом договору.

Колегія суддів приймає до уваги те, що приписи ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» пов'язують автоматичне поновлення договору з фактом відсутності заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди, який, в свою чергу, має підтверджуватись або фактом відсутності відповідного листа (рішення), або фактом його не надсилання (а не посиланням на неотримання).

Таким чином, спірний договір не поновлено автоматично в силу приписів частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», в звязку з чим задоволення позову в цій справі шляхом оформлення правовідносин сторін є неможливим і у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

За таких обставин, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення Господарський суд Харківської області забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх фактичних обставин справи, дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, у звязку з чим підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені апелянтом, у зв'язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 04.06.2018 у справі №922/466/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 20 серпня 2018 року.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя О.В. Ільїн

Суддя В.В. Россолов