ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.08.2018 Справа № 920/283/18

м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Коваленко О.В., розглянувши матеріали справи №920/283/18

за позовом: Приватного підприємства «КУРСЬКИЙ 81» (40009, м. Суми вул. Куликівська, 27, код 39992851),

до відповідача: Сумської міської ради (40030, м. Суми, майдан Незалежності, 2, код 23823253),

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог

щодо предмету спору на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕЦЕПТИ ЗДОРОВЯ» (61001, м. Харків, вул. Гордієнківська, 1, код 37846140)

про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 01.06.2018;

ОСОБА_2, довіреність від 01.06.2018

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність №861/03.02.02-17 від 27.04.2018;

від третьої особи: не зявився;

при секретарі судового засідання Малюк Р.Б.

Суть спору: позивач просить суд визнати укладеною Додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки від 02 квітня 2014 року, укладеного між Сумською міською радою, від імені територіальної громади міста Суми (код 23823253), Орендодавець, з однієї сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рецепти здоровя» (код 37846140), Орендар, з іншої сторони, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача, в наступній редакції:

«Додаткова угода

до договору оренди земельної ділянки від 02.04.2014 № б/н

м. Суми 21.03.2018 р.

ПП «КУРСЬКИЙ 81» в особі ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності від 21.03.2018, р.№ 405,

ТОВ «РЕЦЕПТИ ЗДОРОВ'Я» в особі ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності від 19.03.2018, р.№ 829,

Сумська міська рада, від імені територіальної громади міста Суми, в особі міського голови м. Суми, ОСОБА_5,

уклали цей договір про наступне:

1. Змінити сторону договору, замість Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕЦЕПТИ ЗДОРОВ'Я» встановити Приватне підприємство «КУРСЬКИЙ 81».

2. В преамбулі договору замість слів «Товариство з обмеженою відповідальністю «Рецепти здоровя» () записати Приватне підприємство «КУРСЬКИЙ 81» (код 39992851).

3. Встановити обовязок ПП «КУРСЬКИЙ 81» по сплаті орендної плати з моменту набуття чинності цієї додаткової угоди.

4. Всі інші умови договору оренди земельної ділянки залишити без змін.

5. Ця додаткова угода є невідємною частиною договору оренди земельної ділянки.

Представник ПП «КУРСЬКИЙ 81» ОСОБА_2

Представник ТОВ «РЕЦЕПТИ ЗДОРОВЯ» ОСОБА_4

Міський голова м. Суми О.М. ОСОБА_5

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

21.05.2018 відповідачем подано письмовий відзив на позов №270/18 юр від 21.05.2018, в якому він просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивач не є стороною спірного Договору оренди, а тому його права та інтереси цим договором порушено бути не може, а отже він не може вносити у договір оренди жодних змін, зокрема укладати додаткові договори до нього та не має законних підстав звертатись до суду з такими вимогами.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення в матеріалах справи. В письмових поясненнях від 10.05.2018 третя особа підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просить суд здійснювати розгляд справи за відсутності її представника.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 04.06.2018 закрите підготовче провадження та справу №920/283/18 призначено до судового розгляду по суті на 25 червня 2018 на 12 год. 00 хв.

Оскільки станом на 25.06.2018 суддя Коваленко О.В. знаходився у відпустці ухвалою господарського суду Сумської області від 13.07.2018 розгляд справи по суті було призначено на 06.08.2018 о 12 год. 00 хв.

В судовому засіданні 06.08.2018 було оголошено перерву в розгляді справи №920/283/18 до 11 год. 00 хв.

06.08.2018 суд вийшов до нарадчої кімнати для ухвалення рішення по суті до 09.08.2018 до 10 год. 30 хв.

Судом встановлено, що після закриття підготовчого провадження від позивача надійшла заява від 03.08.2018 про долучення до матеріалів справи копії рішення Сумської міської ради №3540-МР від 20.06.2018 в обґрунтування позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст. 207 ГПК України суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Згідно ч. 8 ст. 80 ГПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

В обґрунтування поданої заяви позивач наголошує на тому, що зазначений доказ не міг бути поданий під час підготовчого провадження, оскільки на той час зазначене рішення Сумської міської ради ще не існувало.

Враховуючи відсутність заперечень відповідача, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання позивача та долучає до матеріалів справи копію рішення Сумської міської ради від 20.06.2018 №3540-МР в якості належного письмового доказу.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача і відповідача, оцінивши та дослідивши докази у справі, суд встановив:

02 квітня 2014 року на підставі рішення Сумської міської ради від 18 грудня 2013 року №2925-МР «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок підприємствам, установам, організаціям, підприємцям і громадянам» між Сумською міською радою, від імені територіальної громади міста Суми і Товариством з обмеженою відповідальністю «Рецепти здоровя» було укладено Договір оренди земельної ділянки (далі за текстом «Договір»), відповідно до умов якого відповідач передав, а третя особа прийняла в оренду виділену в натурі (на місцевості) земельну ділянку загальною площею 0,0947 га, кадастровий номер - :05:007:0111, за адресою: м. Суми, проспект Курський, 81 А.

Зі змісту п. 1.1. Договору вбачається, що на земельній ділянці знаходиться нежитлова споруда.

Відповідно до п. 2.1. Договору земельна ділянка за функціональним призначенням надається в оренду під розміщеним магазином, згідно з Класифікацією видів цільового призначення земель землі громадської забудови (03.07. для будівництва та обслуговування будівель торгівлі).

Пунктом 2.2. Договору передбачено, що Договір укладається строком до 24 грудня 2018 року. По закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Згідно п. 5.9. Договору перехід права власності на обєкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (поновлення, припинення) договору оренди земельної ділянки, але є підставою для переходу права на землю, проте оформлення такого права здійснюється у встановленому законом порядку.

Зі змісту п. 8.1. Договору вбачається, що цей Договір набирає чинності з моменту державної реєстрації права оренди на земельну ділянку.

Відповідно до п. 8.2. Договору право оренди на земельну ділянку підлягає державній реєстрації відповідно до вимог діючого законодавства, про що орган, що здійснив реєстрацію права оренди, видає ОСОБА_1 з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Договір зареєстровано у Реєстраційній службі Сумського міського управління юстиції, про що в Державному реєстрі прав вчинено запис 22 вересня 2014 року за № 7105468.

02 вересня 2015 року на підставі протокольного рішення засідання зборів учасників ТОВ «РЕЦЕПТИ ЗДОРОВЯ» було прийнято рішення про створення Приватного підприємства «КУРСЬКИЙ 81» шляхом реорганізації (виділення) з ТОВ «РЕЦЕПТИ ЗДОРОВ'Я».

На підставі розподільчого балансу та протокольного рішення засідання зборів учасників ТОВ «РЕЦЕПТИ ЗДОРОВЯ» на баланс Приватного підприємства «КУРСЬКИЙ 81» 02 квітня 2015 року було передано магазин № 8 за адресою: проспект Курський 81 А, м. Суми.

Таким чином, позивач - ПП «КУРСЬКИЙ 81» набув право власності на будівлю магазину, загальною площею 109,4 кв.м. за адресою: проспект Курський 81 А, м. Суми, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна - 01, номер запису про право власності - 11298430, дата державної реєстрації права власності - 22.09.2015 p., що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 23.09.2015 p., індексний номер 44379338, та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.11.2017 р., які містяться в матеріалах справи /а.с. 20-21/.

Судом встановлено, а також не заперечується представниками сторін, що будівля магазину розташована на земельній ділянці, яка є обєктом Договору оренди землі, інші обєкти нерухомого майна на земельній ділянці відсутні.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що неодноразово звертався до відповідача з пропозицією внести зміни до Договору в частині заміни сторони з ТОВ «Рецепти здоровя» на ПП «КУРСЬКИЙ 81», що підтверджується відповідними заявами №21 від 20.10.2015, №25 від 15.01.2016, копії яких містяться в матеріалах справи /а.с. 22, 23/, проте відповідно до Рішення Сумської міської ради від 07.06.2016 №875-МР позивачу було відмовлено у наданні згоди щодо внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 22.09.2014 /а.с. 24/.

З матеріалів справи вбачається, що ПП «КУРСЬКИЙ 81» (новий власник будівлі магазину) та ТОВ «РЕЦЕПТИ ЗДОРОВ'Я» (попередній власник будівлі магазину), на підставі статей 638-654 Цивільного кодексу України, 21 березня 2018 року звернулися із заявою до приватного нотаріуса Сумського районного нотаріального округу Сумської області ОСОБА_6 з проханням передати Сумській міській раді спільну пропозицію (оферту) укласти додаткову угоду до Договору оренди землі. До заяви було додано: підписану сторонами додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки; копію договору оренди земельної ділянки від 02.04.2014 р. б/н; копію витягу з ЄДРПОУ про ТОВ «РЕЦЕПТИ ЗДОРОВ'Я», копію витягу з ЄДРПОУ про ПП «КУРСЬКИЙ 81», копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.09.2015, індексний номер 44379338, копію довіреності від 19.03.2018, р.№ 829 на ОСОБА_4, копію довіреності від 21.03.2018, р.№ 405 на ОСОБА_2, копію статуту ТОВ «РЕЦЕПТИ ЗДОРОВ'Я»; копію статуту ПП «КУРСЬКИЙ 81».

21 березня 2018 року вказана заява та додані до неї документи були передані Сумській міській раді, що підтверджується Свідоцтвом від 06.04.2018 p., виданим приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Сумської області ОСОБА_6

ТОВ «РЕЦЕПТИ ЗДОРОВ'Я» та ПП «КУРСЬКИЙ 81» пропонували укласти додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки від 02 квітня 2014 року в редакції згідно додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 02.04.2014 № б/н в наступній редакції:

«Додаткова угода

до договору оренди земельної ділянки від 02.04.2014 № б/н

м. Суми 21.03.2018 р.

ПП «КУРСЬКИЙ 81» в особі ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності від 21.03.2018, р.№ 405,

ТОВ «РЕЦЕПТИ ЗДОРОВ'Я» в особі ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності від 19.03.2018, р.№ 829,

Сумська міська рада, від імені територіальної громади міста Суми, в особі міського голови м. Суми, ОСОБА_5,

уклали цей договір про наступне:

1. Змінити сторону договору, замість Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕЦЕПТИ ЗДОРОВ'Я» встановити Приватне підприємство «КУРСЬКИЙ 81».

2. В преамбулі договору замість слів «Товариство з обмеженою відповідальністю «Рецепти здоровя» () записати Приватне підприємство «КУРСЬКИЙ 81» (код 39992851).

3. Встановити обовязок ПП «КУРСЬКИЙ 81» по сплаті орендної плати з моменту набуття чинності цієї додаткової угоди.

4. Всі інші умови договору оренди земельної ділянки залишити без змін.

5. Ця додаткова угода є невідємною частиною договору оренди земельної ділянки.

Представник ПП «КУРСЬКИЙ 81» ОСОБА_2

Представник ТОВ «РЕЦЕПТИ ЗДОРОВЯ» ОСОБА_4

Міський голова м. Суми О.М. ОСОБА_5

В той же час, жодних зауважень щодо пропозицій позивача внести зміни у договір оренди землі, а також зустрічних пропозицій, від відповідача не надходило. Лише 20 червня 2018 Сумською міською радою прийняте рішення №3540-МР, яким позивачу було знову відмовлено в наданні згоди щодо внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 02.04.2014 /а.с. 100/. Позивач зазначає про те, що законодавство не допускає реєстрацію речових прав, які виникають за законом без оформлення документів, що підтверджують виникнення такого права. Оскільки Відповідач відмовляє Позивачу в оформленні документа на підтвердження виникнення права оренди, він позбавлений можливості звернутися з відповідною заявою до державного реєстратора, у звязку з чим змушений звертатись в суд за захистом порушеного права з даним позовом.

Відповідач, в свою чергу, в обґрунтування своїх заперечень зазначає про те, що питання врегулювання земельних відносин стосовно спірної земельної ділянки неодноразово виносилось на розгляд засідань постійної комісії з питань архітектури, містобудування, регулювання земельних відносин, природокористування та екології Сумської міської ради - останній протокол від 18.12.2017 року № 100 /а.с. 62-63/, засідання сесії Сумської міської ради (останній раз 04.04.2018 року), але кожного разу для прийняття відповідного рішення не вистачає необхідної кількості голосів. Крім того, наголошував на тому, що вносити будь-які зміни в уже існуючий договір, зокрема укладати додаткові угоди до нього має право виключно сторона договору. Оскільки Позивач не є стороною Договору оренди, його права та законні інтереси цим договором порушено бути не може, тому він не має права вносити у Договір оренди жодних змін, зокрема укладати додаткові договори до нього, у тому числі у судовому порядку, та не має законних підстав звертатись до суду з такими позовними вимогами. Крім того, вважає, що позивачу необхідно укласти з Відповідачем самостійний договір оренди земельної ділянки.

Правовідносини щодо оренди земельних ділянок, які виникли між позивачем та відповідачем, регулюються, насамперед Законом України «Про оренду землі», Земельним кодексом України та Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною 3 ст.7 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на момент передачі будівлі магазину на баланс ПП «КУРСЬКИЙ 81») передбачено, що до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Згідно ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент передачі будівлі магазину на баланс ПП «КУРСЬКИЙ 81»), у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Положеннями ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України встановлено, що якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Наведені норми слід розуміти таким чином, що при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду право попереднього власника або користувача припиняється автоматично, в силу закону, без оформлення припинення права будь-якими актами та документами. Варто наголосити, що ця норма є імперативною, відступ від неї на підставі договору не допускається. Договір оренди при цьому не припиняється в цілому, має місце заміна сторони в зобов'язанні». Зазначена правова позиція міститься в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду України від 03 березня 2018 року у справі № 904/6296/17.

Відповідно до ч.ч.1, 2 п. «д» ст.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Частина 2 ст. 651 Цивільного кодексу України передбачає, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін в інших випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 654 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Судом встановлено, що пропозицію внести зміни в діючий Договір оренди землі було подано до Сумської міської ради 21 березня 2018 року /свідоцтво нотаріуса від 06.04.2018, а.с. 29/, а отже Сумська міська рада була зобовязана повідомити іншу сторону про результати її розгляду в строк до 10 квітня 2018 року включно.

Відповідно до вимог ст. 11 ГПК України підприємство чи організація, які вважають за необхідне змінити чи розірвати договір, надсилають пропозиції про це другій стороні за договором. Підприємство, організація, які одержали пропозицію про зміну чи розірвання договору, відповідають на неї не пізніше 20 днів після одержання пропозиції. Якщо підприємства і організації не досягли згоди щодо зміни чи розірвання договору, а також у разі неодержання відповіді в установлений строк з урахуванням поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення господарського суду.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази надсилання відповідачем на адресу позивача або третьої особи відповіді на звернення позивача протягом строку, встановленого ст. 188 ГПК України.

Відповідно до ОСОБА_1 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 17.11.2017, орендарем земельної ділянки, що є обєктом оренди за Договором оренди землі, значиться попередній власник будівлі магазину - ТОВ «РЕЦЕПТИ ЗДОРОВ'Я», право користування землею у якого припинилося в силу дії імперативної норми закону.

Відповідно ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України, укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно ст.1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державній реєстрації прав підлягає право оренди земельної ділянки.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

В даному контексті, словосполучення «на підставі» - означає, що суб'єкт владних повноважень: 1) повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов'язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним; «у межах повноважень» - означає, що суб'єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх; «у спосіб» - означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби (правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 24.01.2017, справа №910/10057/16).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить три чітких норми:

перша, викладена в першому реченні п.1, є загальною за своєю природою та закріплює принцип мирного володіння майном;

друга, що міститься в другому реченні п.1, стосується позбавлення власності та містить

умови такого позбавлення;

третя, викладена в п.2, визнає право держав, серед іншого, здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів.

Ці норми не є окремими, вони повязані між собою. Друга та третя стосуються певних випадків, за яких допускається втручання в право на мирне володіння майном. Отже, їх слід тлумачити у світлі загального принципу, викладеного в першій нормі (рішення у справах «Ян та інші проти Німеччини» та Холдинг «Совтрансавто» проти України».

Стаття 1 Першого протоколу, яка спрямована в основному на захист особи від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобовязує державу вживати необхідних заходів, спрямованих на захист права власності (див. рішення у справі «Броньовський проти Польщі»).

У кожній справі, в якій ідеться про порушення права власності, Євросуд перевіряє дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та збереженням фундаментальних прав особи. Насамперед, спираючись на те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Лонрот проти Швеції»).

Для оцінки поведінки держави в контексті дотримання вимог ст.1 Першого протоколу Суд має зробити повне дослідження різних інтересів у справі, беручи до уваги, що мета конвенції полягає в захисті прав, які є «очевидними та вагомими». Серед іншого, встановлюється наявність спірної ситуації. При цьому, коли питання суспільної користі дійсно виникає у справі, ЄСПЛ вимагає від державних органів влади «реагувати належним чином, правильно та з великою відповідальністю» (рішення у справах «Василеску проти Румунії» та «Бейлер проти Іспанії»).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема у справах: «Меллахер та інші проти Австрії» від 19.12.1998 та «ОСОБА_7 Девелопмент Лтд» та інші проти Ірландії» від 23.10.1991 визначив, що під поняттям «майно» розуміється не лише майно, яке належить особі на праві власності згідно із законодавством країни, в якій виник спір, а також під даним поняттям можуть бути прибутки, що випливають з власності, кошти, належні заявникам на підставі судових «рішень, «активи», які можуть виникнути, «правомірні очікування» / «законні сподівання» особи.

При цьому, у рішенні «ОСОБА_7 Девелопмент Лтд» та інші проти Ірландії» від 23.10.1991 Європейський суд з прав людини зазначив, що «Правомірні очікування» виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати, що таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей. …право власності на майно у вигляді як правомірних очікувань, так і майнового права (права оренди), є об'єктом правового захисту згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції та національного законодавства України.»

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про те, що позивачем подано достатні та допустимі докази наявності правових підстав для внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 02.04.2014 р. в частині заміни сторони з ТОВ «Рецепти здоровя» на ПП «Курський 81», а отже позовні вимоги визнаються судом правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно Закону України «Про судовий збір» та відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

Враховуючи те, що суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати укладеною Додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки від 02 квітня 2014 року, укладеного між Сумською міською радою, від імені територіальної громади міста Суми (код 23823253), Орендодавець, з однієї сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рецепти здоровя» (код 37846140), Орендар, з іншої сторони, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача, в наступній редакції:

«Додаткова угода

до договору оренди земельної ділянки від 02.04.2014 № б/н

м. Суми 21.03.2018 р.

ПП «КУРСЬКИЙ 81» в особі ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності від 21.03.2018, р.№ 405,

ТОВ «РЕЦЕПТИ ЗДОРОВ'Я» в особі ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності від 19.03.2018, р.№ 829,

Сумська міська рада, від імені територіальної громади міста Суми, в особі міського голови м. Суми, ОСОБА_5,

уклали цей договір про наступне:

1. Змінити сторону договору, замість Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕЦЕПТИ ЗДОРОВ'Я» встановити Приватне підприємство «КУРСЬКИЙ 81».

2. В преамбулі договору замість слів «Товариство з обмеженою відповідальністю «Рецепти здоровя» () записати Приватне підприємство «КУРСЬКИЙ 81» (код 39992851).

3. Встановити обовязок ПП «КУРСЬКИЙ 81» по сплаті орендної плати з моменту набуття чинності цієї додаткової угоди.

4. Всі інші умови договору оренди земельної ділянки залишити без змін.

5. Ця додаткова угода є невідємною частиною договору оренди земельної ділянки.

Представник ПП «КУРСЬКИЙ 81» ОСОБА_2

Представник ТОВ «РЕЦЕПТИ ЗДОРОВЯ» ОСОБА_4

Міський голова м. Суми О.М. ОСОБА_5

3. Стягнути з Сумської міської ради (40030, м. Суми, майдан Незалежності, 2, код 23823253) на користь Приватного підприємства «КУРСЬКИЙ 81» (40009, м. Суми вул. Куликівська, 27, код 39992851) 1 762 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-258 ГПК України.

Повний текст рішення підписано 10.08.2018.

Суддя ОСОБА_8