ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2018 р. Справа № 922/4117/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Сіверін В. І., суддя Терещенко О.І. , суддя Слободін М.М.

при секретарі судового засідання Мальченко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу розглянувши апеляційну ФОП Деми В.І. вх.№ 1339 Х/1-7 на ухвалу господарського суду Харківської області від 13.06.2018 року, повний текст якої складено 15.06.2018 року суддею Новіковою Н.А. в приміщенні вказаного суду у справі

за позовом Заступника військового прокурора Харківського гарнізону в інтересах держави в особі:

1) Міністерства оборони України, м. Київ,

2) Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова, м. Харків,

до:

1) Харківської міської ради, м. Харків,

2) Фізичної особи-підприємця Деми Валерія Івановича, м. Харків,

про визнання недійсним рішення Харківської міської ради, визнання недійсним договору оренди землі та вилучення земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.06.2018 року заява Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про встановлення порядку виконання судового рішення № 922/4117/15 - задоволена.

Встановлено порядок виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 12.06.2017 по справі № 922/4117/15 в частині вилучення у ФОП Дема Валерія Івановича на користь Квартирно-експлуатаційного відділу земельної ділянки за адресою: м. Харків, вул. Таборова (Лагерна) ,2 Б, кадастровий номер :13:001:0193, наступним чином:

вилучити у ФОП Дема Валерія Івановича (АДРЕСА_1, ІПП НОМЕР_1) та передати Квартирно-експлуатаційному відділу (61024, м. Харків, вул. Пушкінська,61, ) земельну ділянку за адресою: м. Харків, вул. Таборова (Лагерна), 2Б, кадастровий номер :13:001:0193., та скласти акт - приймання передачі земельної ділянки.

Другий відповідач, фізична особи-підприємця Дема Валерій Іванович, із вказаною ухвалою місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить вищенаведену ухвалу змінити та встановити порядок виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 12.06.2017 по справі № 922/4117/15 в частині вилучення у ФОП Дема Валерія Івановича на користь Квартирно-експлуатаційного відділу земельної ділянки за адресою: м. Харків, вул. Таборова (Лагерна), 2-Б, кадастровий номер :13:001:0193, через повернення ФОП Демою Валерієм Івановичем земельної ділянки за адресою: м. Харків, вул. Таборова (Лагерна), 2-Б, кадастровий номер :13:001:0193 її власнику Харківській міській раді Харківської області.

В судовому засіданні представник другого відповідача апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити.

Представники прокурора, позивачів та ДВС проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду - без змін.

Частиною 1 статті 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 p. і набула чинності в Україні 11 вересня 1997 p.

З прийняттям у 2006 році Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено застосування судом Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

«Розумність» строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі «G. B. проти Франції»), тощо. Отже, поняття «розумний строк» є оціночним, суб'єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.

Точкою відліку часу розгляду цивільної справи протягом розумного строку умовно можна вважати момент подання позовної заяви до суду.

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&ен рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

З огляду на викладене та зважаючи, що на думку суду обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, а також те, що судом сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів (надано достатньо часу для підготовки до судового засідання, ознайомитись із матеріалами справи, зняти з них копії, надати нові докази тощо), подальше відкладення розгляду справи суперечитиме вищезгаданому принципу розгляду справи впродовж розумного строку.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 269 ГПК України, колегія суддів зазначає наступне.

В провадженні господарського суду Харківської області перебувала справа за позовом Заступника військового прокурора Харківського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова до Харківської міської ради, фізичної особи-підприємця Деми Валерія Івановича про визнання недійсним рішення Харківської міської ради, визнання недійсним договору оренди землі та вилучення земельної ділянки.

Рішенням господарського суду Харківської області від 27.02.2017 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12.06.2017 рішення господарського суду Харківської області від 27.02.2017 скасоване та прийняте нове рішення, яким задоволено позов у повному обсязі. Визнано недійсним пункт 15.2 додатку 2 рішення Харківської міської ради № 1473/14 від 26.02.2014. Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 29.09.2014 за адресою: м. Харків, вул. Таборова (Лагерна), 26, кадастровий номер :13:001:0193, укладений між Харківською міською радою та ФОП Демою Валерієм Івановичем. Вилучено у ФОП Дема Валерія Івановича на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків земельну ділянку за адресою: м. Харків, вул. Таборова (Лагерна), 26, кадастровий номер :13:001:0193. Стягнуто з Харківської міської ради на користь Генеральної прокуратури України 83067,60 грн. судового збору за подання апеляційної скарги. Доручено господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

21.11.2017 господарським судом Харківської області були видані відповідні накази.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.10.2017 постанову Харківського апеляційного господарського суду від 12.06.2017 у справі № 922/4117/15 залишено без змін.

20.02.2018 боржник (ФОП Дема В.І.) отримав постанову ВДВС від 14.02.2018 про відкриття виконавчого провадження.

26.02.2018 боржник (ФОП Дема В.І.) надав ВДВС клопотання, в якому просив роз'яснити яким чином він повинен виконати наказ Господарського суду Харківської області від 21.11.2017, на підставі якого винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 14.02.2018.

Із заяви про встановлення порядку виконання рішення суду вбачається, що Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено такий спосіб виконання судових рішень, як тільки вилучення. Разом з тим, відповідно до ст. 10 цього ж Закону, одним із заходів примусового виконання встановлено вилучення у боржника і передача стягувачу предметів, що зазначені у судовому рішенні. Таким чином, на думку заявника, відсутність у Законі України «Про виконавче провадження» такого способу виконання судового рішення, як тільки вилучення є обставиною, що робить виконання судового рішення неможливим.

29.05.2018 головний державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області звернувся до суду з заявою (вх. № 15593 від 29.05.2018) про встановлення порядку виконання рішення суду по справі та просив встановити порядок виконання рішення Харківського апеляційного господарського суду по справі № 922/4117/15 від 12.06.2017 щодо вилучення у ФОП Дема Валерія Івановича на користь Квартирно-експлуатаційного відділу земельну ділянку за адресою: м. Харків, вул. Таборова (Лагерна), 2 Б, кадастровий номер :13:001:0193.

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.06.2018 року заява Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про встановлення порядку виконання судового рішення № 922/4117/15 - задоволена.

Встановлено порядок виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 12.06.2017 по справі № 922/4117/15 в частині вилучення у ФОП Дема Валерія Івановича на користь Квартирно-експлуатаційного відділу земельної ділянки за адресою: м. Харків, вул. Таборова (Лагерна) ,2 Б, кадастровий номер :13:001:0193, наступним чином:

вилучити у ФОП Дема Валерія Івановича (АДРЕСА_1, ІПП НОМЕР_1) та передати Квартирно-експлуатаційному відділу (61024, м. Харків, вул. Пушкінська,61, ) земельну ділянку за адресою: м. Харків, вул. Таборова (Лагерна), 2Б, кадастровий номер :13:001:0193., та скласти акт - приймання передачі земельної ділянки.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник зазначає, що власником майна є Харківська міська рада, і саме вона повинна підписувати документи щодо передачі належного їй майна, в тому числі акти приймання-передачі. Державна реєстрація речових прав Харківської міської ради на спірну земельну ділянку судом не скасовувалась, а право власності Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова на спірну земельну ділянку судом не визнавалось.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для задоволення апеляційної скарги та переглядаючи справу в межах, встановлених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 18 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Відповідно до параграфа 72 рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002р. (рішення чинне з 06.11.2002р.) в справі "Совтрансавто-Холдінг" проти України" у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (аналогічний висновок мається також і в рішенні Суду по справі "Брумареску проти Румунії", параграф 61) (п.4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 24.07.2008 р. N 01-8/451 «Про внесення змін до інформаційного листа Вищого господарського суду України від 18.11.2003 N 01-8/1427 "Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини").

Також у рішенні Європейського суду з прав людини "Христов проти України" від 19.02.2009 року Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу "Брумареску проти Румунії" [GC], N 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12.06.2017 року спірна земельна ділянка вилучена у ФОП Дема Валерія Івановича саме на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків. Вказана постанова суду апеляційної інстанції набрала законної сили та є чинною.

Апелянт в апеляційній скарзі просить встановити порядок виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 12.06.2017 року шляхом зміни особи на користь якої вилучається спірна земельна ділянка - з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова на Харківську міську раду Харківської області.

Тобто у апеляційній скарзі заявник ставить питання про зміну постанови Харківського апеляційного господарського суду від 12.06.2017 року, тобто про зміну судового рішення, яке набрало законної сили, що є неприпустимим з огляду на наведені положення чинного законодавства та практики Європейського суду з прав людини.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв'язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у зв'язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду слід залишити без змін.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 13.06.2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст постанови складено 13.08.2018 року.

Головуючий суддя Сіверін В. І.

Суддя Терещенко О.І.

Суддя Слободін М.М.