ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"30" липня 2018 р. Справа № 924/290/18

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладюка Ю. В., при секретарі Сарело Р.О., розглянувши матеріали справи

за позовом заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури, смт. Летичів, Хмельницька обл.

в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Меджибізької селищної ради, смт. Меджибіж, Летичівський р-н., Хмельницька обл.

до фізичної особи - підприємця Дмитренка Андрія Васильовича, с. Грузевиця, Хмельницький р-н., Хмельницька обл.

про стягнення 15 012 грн.

за участю представників сторін:
від позивача - Вусатюк О.М. за довіреністю

від відповідача - Дмитренко А.В. особисто

від прокуратури - Грамчук Т.А за посвідченням

встановив:

Прокурор, в інтересах позивача просить суд стягнути з відповідача на користь Меджибізької селищної ради 15 012 грн. збитків, завданих невиконанням зобов`язання щодо сплати пайової участі.

Обгрунтовуючи позов, прокурор вказує таке. У відповідності до декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією ДАБК у Хмельницькій області від 20.07.15 № ХМ 99, відповідач є замовником реконструкції нежитлової будівлі по вул. Пушкіна, 4 смт. Мебжибіж, Летичівського району. Відповідач зареєстрований як фізична особа підприємець. Об`єкт за декларацією готовий до експлуатації.

Згідно Закону „Про регулювання містобудівної діяльності замовник будівництва зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста та укласти договір про пайову участь з органом місцевого самоврядування до прийняття об`єкта в експлуатацію. Пайова участь полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта в експлуатацію до відповідно місцевого бюджету коштів для створення та розвитку інфраструктури. Згідно вказаного Закону договір про пайову участь укладається не пізніше, ніж через 15 днів з дня реєстрації звернення замовника про укладення договору, але до прийняття об`єкта в експлуатацію.

За рішенням Меджибізької селищної ради від 22.11.11 № 3-12/2011 пайова участь замовника полягає у перерахуванні до бюджету Меджибізької селищної об`єднаної територіальної громади коштів на створення і розвиток інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури громади у розмірі (у випадку відповідача) 8% загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта для нежитлових будівель та споруд.

Згідно декларації про готовність об`єкта до експлуатації кошторисна вартість будівництва становить 187, 650 тис. грн. Таким чином, розмір пайового внеску становить 15 012 грн.

Незважаючи на встановлений Законом обов`язок щодо укладення договору про пайову участь та сплати пайового внеску, відповідач звернення про укладення договору не вніс, від укладення договору ухилився, відповідно пайового внеску не сплатив.

Ухилення відповідача від укладення договору про пайову участь є порушенням зобов`язання, прямо передбаченого чинним законодавством. Невиконання такого обов`язку не звільняє відповідача від необхідності укладення договору про пайову участь, у тому числі при проведенні реконструкції майна. Такою відмовою відповідач порушує права та інтереси селищної ради на отримання коштів пайової участі на розвиток інфраструктури.

Умови Закону „Про регулювання містобудівної діяльності встановлюють обов`язок відповідача (замовника) відносно оплати пайової участі, що в свою чергу визначає право органу місцевого самоврядування вимагати відповідної оплати. Неукладення договору пайової участі не звільняє замовника від виконання обов`язку сплати пайової участі.

Згідно ст. 610 ЦК невиконання обов`язку є порушенням зобов`язання. Неотримання місцевим бюджетом коштів пайової участі є прямими збитками (упущена вигода) місцевої ради, які за ст. 1166 ЦК підлягають відшкодуванню.

Представники позивача і прокуратури в судовому засіданні підтримали позов з наведених підстав.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнає, доводить, що згідно Закону „Про регулювання містобудівної діяльності (ст. 40) він звільнений від сплати пайового внеску на розвиток інфраструктури міста, що зумовлено класифікаційними характеристиками збудованого об`єкту. Зокрема, згідно вказаного Закону, до пайової участі не залучаються замовники, якщо об`єкт відноситься до соціальної інфраструктури. Збудований же об`єкт за проектною документацією за основним призначенням є кафе баром, що відноситься до об`єкту соціальної інфраструктури. Вказане підтверджується Законом „Про генеральну схему планування території України, Державним класифікатором будівель та споруд, Законом „Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів.

У поясненнях від 30.07.18, крім зазначеного, вказав, що за Конституцією України ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законом. Органи державної влади та місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і у спосіб, що передбачені законом. Права і свободи людини визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Забезпечення прав людини є головним завданням держави.

Матеріалами справи встановлено.
22.11.11 Меджибізькою селищною радою Летичівського району прийнято рішення № 3-12/2011, яким встановлено розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань:

- 8 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта для нежитлових будівель і споруд;

- 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта для житлових будинків.

Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

До справи додано проект договору на пайову участь (не підписаний сторонами).

03.02.18 позивач звернувся до відповідача листом № 222 20 /18 де повідомив, що відповідач є замовником на розвиток інженерно транспортної та соціальної інфраструктури Меджибізької селищної об`єднаної територіальної громади та про його обов`язок сплатити пайову участь. Повідомлено про необхідність явитись в селищну раду для укладення договору. Додано доказ направлення листа поштове повідомлення на ім`я відповідача.

12.02.18 Управлінням державної архітектурно будівельної інспекції у Хмельницькій області на адресу прокуратури направлено копію декларації про готовність до експлуатації об`єктів, будівництво яких здійснювалось на території м. Деражня та смт. Меджибіж.

Згідно декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої Управлінням державної архітектурно будівельної інспекції у Хмельницькій області 20.07.15 № ХМ 99 (наявний підпис керівника):

- замовником будівництва об`єкту (кафе бар та житлові приміщення (2 й поверх) (реконструкція) за адресою: Летичівський район, смт. Меджибіж, вул. Пушкіна, 4 (код згідно держкласифікатора 1230. 4) є ОСОБА_1 .

- згідно робочого проекту виконувалась „реконструкція контори та магазинів під кафе бар та житлові приміщення (2 й поверх);

- основні показники об`єкта загальна площа - 585 м. кв.; загальна площа житлових приміщень (2 поверх) 268, 10 м. кв.; житлова площа 198, 10 м. кв.; площа кафе бару (1 поверх) 316, 90 м. кв.

- об`єкт вважати закінчений будівництвом. Об`єкт готовий до експлуатації.

Листом від 24.11.17 під номером 1073/1/02-20/2017 позивач повідомив прокуратуру про те, що з невідомих причин замовник кафе бару та житлових приміщень, що знаходиться за адресою: Летичівський район, смт. Меджибіж, вул. Пушкіна, 4 не звертався до Меджибізької селищної ради з наміром укласти договір про пайову участь.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши подані матеріали та давши їм оцінку в сукупності, судом враховується таке.
Як вбачається з декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої Управлінням державної архітектурно будівельної інспекції у Хмельницькій області 20.07.15 № ХМ 99 відповідач виступив замовником будівництва об`єкту кафе-бар та житлові приміщення (2 поверх) (реконструкція), який перебуває за адресою: Летичівський район, смт. Меджибіж, вул. Пушкіна, 4. При цьому, декларація підписана керівником Управління держбудінспекції та відповідачем, отже є належним доказом того, що об`єкт введений в експлуатацію. Сама декларація сторонами не ставиться під сумнів.

Обгрунтовуючи позов, прокурор посилається на те, що обов`язок відносно сплати пайового внеску виник у відповідача, як замовника будівництва, за ст. 40 Закону України „Про регулювання містобудівної діяльності.

Згідно ч.ч. 1, 2, 3 вказаної норми Закону „Про регулювання містобудівної діяльності: порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону; замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті; пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Отже, вказані норми свідчать про те, що особа, яка є замовником будівництва зобов`язана взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, яка полягає у сплаті пайових внесків. Проте, частиною другою передбачено, що частиною четвертою встановлено випадки, коли замовник до пайової участі не залучається.

Так, згідно ч. 4 ст. 40 наведеного Закону до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не залучаються замовники у разі будівництва:

1) об`єктів будь-якого призначення на замовлення державних органів або органів місцевого самоврядування за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів;

2) будівель навчальних закладів, закладів культури, фізичної культури і спорту, медичного і оздоровчого призначення;

3) будинків житлового фонду соціального призначення та доступного житла;

4) індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів, господарських споруд, розташованих на відповідних земельних ділянках;

5) об`єктів комплексної забудови територій, що здійснюється за результатами інвестиційних конкурсів або аукціонів;

6) об`єктів будівництва за умови спорудження на цій земельній ділянці об`єктів соціальної інфраструктури;
7) об`єктів, що споруджуються замість тих, що пошкоджені або зруйновані внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного або природного характеру;

8) об`єктів, передбачених Державною цільовою програмою підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу, за рахунок коштів інвесторів;

9) об`єктів інженерної, транспортної інфраструктури, об`єктів енергетики, зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу);

10) об`єктів у межах індустріальних парків на замовлення ініціаторів створення індустріальних парків, керуючих компаній індустріальних парків, учасників індустріальних парків.

Пункт 6 вказаної норми свідчить про те, що коли на земельній ділянці об`єкта будівництва здійснюється спорудження об`єкта соціальної інфраструктури, замовник такого об`єкта до пайової участі не залучається.

Як видно з декларації про готовність об`єкта до експлуатації основними показниками об`єкта є: загальна площа - 585 м. кв.; загальна площа житлових приміщень (2 поверх) 268, 10 м. кв.; житлова площа 198, 10 м. кв.; площа кафе бару (1 поверх) 316, 90 м. кв.; робочий проект „реконструкція контори та магазинів під кафе бар та житлові приміщення (2 поверх).

Як вбачається з викладеного об`єктом будівництва щодо спірних правовідносин є будівля з двома поверхами, яка включає 316, 90 м. кв. кафе бару, 268, 10 м. кв. житлових приміщень.

Відповідно розділу 1 „Вступ Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018 2000 будівлі - це споруди, що складаються з несучих та огороджувальних або сполучених (несуче-огороджувальних) конструкцій, які утворюють наземні або підземні приміщення, призначені для проживання або перебування людей, розміщення устаткування, тварин, рослин, а також предметів.

До будівель відносяться: житлові будинки, гуртожитки, готелі, ресторани, торговельні будівлі, промислові будівлі, вокзали, будівлі для публічних виступів, для медичних закладів та закладів освіти та т. ін.

Одиницею класифікації в класифікаторі в основному є окрема будівля чи інженерна споруда (будинок, дорога, трубопровід тощо).

Як видно з Декларації про готовність об`єкта, останній має два призначення: житлові площі та кафе бар.

Згідно розділу 1 „Вступ Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018 2000 будівлі класифікуються за їх функціональним призначенням. Будівлі, що використовуються або запроектовані для декількох призначень (комбіноване житло, готель і контора), повинні бути ідентифіковані за однією класифікаційною ознакою відповідно до головного призначення. Головне призначення повинне бути визначене таким чином:

- обчислюється відсоткове співвідношення площ різних за призначенням приміщень будівлі в складі повної загальної площі з віднесенням цих приміщень згідно з їх призначенням чи використанням до відповідного класифікаційного угруповання;

- потім будівля класифікується за методом "згори - донизу". Будівлю спочатку відносять до розділу (один розряд коду), що охоплює всю чи більшу частку всієї її загальної площі. Далі їх відносять до підрозділу (два розряди коду) - житлові будівлі, нежитлові будівлі за найбільшою питомою вагою площі в цій будівлі. Наступним кроком визначається група (три розряди коду) за найбільшою часткою всієї загальної площі в межах підрозділу. Нарешті, вибирається належність будівлі до класу (чотири розряди коду) за найбільшою часткою всієї загальної площі в межах групи.

Враховуючи відмічене, а також те, що об`єкт у даному спорі є комбінованим (запроектованим на житлові та нежитлові приміщення, як відмічено у декларації), тобто має декілька призначень (для житла і кафе бару), визначення належності об`єкту має проводитись згідно вищевказаного класифікатора.

Співвідношення житлової площі 268, 10 до кафе бару 316, 90 становить 45, 83 до 54, 17 %. Таким чином судом враховується головне призначення об`єкта кафе бар.

За п. 27 ст. 1 Законом України „Про принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів заклад громадського харчування - ресторан, бар, кафе, їдальня, закусочна, піцерія, кулінарія, кіоск чи інший заклад, що забезпечує харчуванням невизначену кількість фізичних осіб. Віднесення до закладів громадського харчування не залежить від територіальних ознак (місця) провадження господарської діяльності з громадського харчування та ступеня доступності харчування будь-яким особам. Таким чином, дана норма відносить кафе-бари до об`єктів громадського харчування.

Згідно розділу 2 Держкласифікатора „Класифікація будівель та споруд підприємства та установи громадського харчування (їдальні, кафе, закусочні та ін..) відносяться до класу (код. 1240) Будівлі торгівлі. Такий же код (1230.4 - їдальні, кафе, закусочні), вказано в декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої 20.07.15.

Отже, готовий до експлуатації об`єкт „кафе бар та житлові приміщення (2 поверх) (реконструкція) за адресою смт. Меджибіж, вул. Пушкіна, 4, по декларації від 20.07.15 № 99 є будівлею торгівлі та закладом громадського харчування.
Згідно п. 6 розділу 3 Закону України „Про генеральну схему планування території України, до сфери розвитку соціальної інфраструктури законодавець відносить - з метою забезпечення громадян житлом і соціально-культурним обслуговуванням відповідно до гарантованих державою соціальних стандартів здійснити заходи щодо, в тому числі: розвитку мережі закладів і установ у сфері охорони здоров`я, освіти, культури, фізичної культури та спорту, торгівлі і громадського харчування, комунального господарства.

Згідно п. 13 розд. 3 Показників проведення моніторингу реалізації Генеральної схеми планування території України, затвердженого постановою КМУ № 1291 «Про забезпечення Закону України «Про генеральну схему планування території України» від 29.08.02 розвиток соціальної інфраструктури - забезпеченість населення (на 1000 осіб):

закладами охорони здоров`я (кількість лікарняних ліжок, відвідувань за зміну - в амбулаторно-поліклінічних закладах);

спортивними та фізкультурно-оздоровчими закладами (місць);

закладами культури та мистецтва (місць);

навчально-виховними установами (місць);

підприємствами торгівлі (кв. метрів торгової площі);

підприємствами громадського харчування (місць);
підприємствами побутового обслуговування (робочих місць).

За таких обставин, вищевказані законодавчі правила відносять підприємства громадського харчування та торгівлі до соціальної інфраструктури.

Таким чином судом встановлено, що об`єкт будівництва, замовником якого є відповідач, відноситься до об`єктів соціальної інфраструктури, а тому, в силу ч. 4 ст. 40 Закону України „Про регулювання містобудівної діяльності, відповідач не повинен залучатись до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Отже, позовні вимоги спростовуються наведеними обставинами, а відтак позов не підлягає задоволенню.

Судові витрати покладаються на прокуратуру.

Керуючись ст. ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. (ч.1 ст. 256 ГПК України).

Повний текст рішення складений 9 серпня 2018 року.

Суддя Ю.В. Гладюк

Віддрук. 6 прим. :
1 - до справи,
2 - позивачу - Меджибізька селищна рада (31530, Хмельницька обл., Летичівський р-н., смт. Меджибіж, вул. Пушкіна, 5)
3 - прокуратурі (31500, Хмельницька обл., смт. Летичів, вул. Чорновола, 3)
4 - відповідачу (31317, Хмельницька обл, Хмельницький р-н., с. Грузевиця, вул. Будівельників, б.1, кв. 125).
5 - Прокуратурі Хмельницької області (29000, м. Хмельницький, провулок Військоматський, 3)
6 - Хмельницькій місцевій прокуратурі (29001, м. Хмельницький, вул. Проскурівська, 63)
Всім рекомендованим з повідомленням