ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"07" серпня 2018 р. м. Київ Справа № 911/2834/14

за заявою боржника ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Цезар», Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе () - Боржник/Банкрут

про банкрутство

Суддя Наріжний С.Ю.

За участю секретаря Ющенко А.В.

За участю представників учасників у справі:

ліквідатор ТОВ «Цезар» арбітражний керуючий ОСОБА_2;

прокурор Борисюк А.А.

ВСТАНОВИВ:

у провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № 911/2834/14 за заявою боржника ТОВ «Цезар» про банкрутство, прийнята до розгляду ухвалою від 10.07.2014 (суддя Скутельник П.Ф.) з урахуванням особливостей ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі також: «Закон про банкрутство»).

Ухвалою господарського суду Київської області від 21.07.2014 (суддя Скутельник П.Ф.) порушено провадження у справі № 911/2834/14 про банкрутство ТОВ «Цезар»; визнано заборгованість ТОВ «Фірма Спецтехстрой» в сумі 27780,00 грн.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 04.08.2014; вирішено інші процедурні питання у справі.

Постановою господарського суду Київської області від 04.08.2014 (суддя Скутельник П.Ф.) визнано Боржника банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором призначено ОСОБА_3; вирішено інші процедурні питання у справі.

Ухвалою суду від 20.10.2014 серед іншого визнано вимоги ПАТ «Брокбізнесбанк» до Боржника у сумах: 11743431,82 грн. - 4 черга, 1157724,02 грн. - 6 черга.

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.11.2014 (суддя Скутельник П.Ф.) затверджено звіт ліквідатора і ліквідаційний баланс Банкрута; ліквідовано ТОВ «Цезар»; провадження у справі припинено.

На підставі листа Генеральної прокуратури України від 15.06.2015 № 05/3-36490-15 повідомлено про вступ прокурора у дану справу.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.06.2015 наведену ухвалу про затвердження звіту ліквідатора скасовано; справу № 911/2834/14 направлено на новий розгляд до господарського суду Київської області в іншому складі суду.

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.07.2015 справу № 911/2834/14 прийнято до провадження судді Лутак Т.В.

Розгляд справи неодноразово відкладався судом.

У звязку з закінченням строку повноважень судді Лутак Т.В. щодо здійснення правосуддя було проведено повторний автоматизований розподіл справи № 911/2834/14, за наслідками якого справу було передано для подальшого розгляду судді Наріжному С.Ю.

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.02.2016 справу № 911/2834/14 прийнято до провадження судді Наріжного С.Ю.

Ухвалою суду від 19.04.2016 відмовлено у затвердженні звіту ліквідатора ТОВ «Цезар»; зобов'язано ліквідатора ОСОБА_3 усунути недоліки звіту, завершити виконання всіх дій, передбачених Законом в ліквідаційній процедурі та подати до суду обґрунтований звіт про виконану роботу з підтверджуючими доказами.

Ухвалою суду від 24.07.2017 зобов'язано ліквідатора ТОВ «Цезар» ОСОБА_3 у строк до 31.08.2017 надати суду обґрунтований звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс, докази, що свідчать про виконання ліквідаційної процедури.

У звязку з невиконанням ухвали від 24.07.2017 ухвалою суду від 15.09.2017 призначено розгляд справи в судовому засіданні на 03.10.2017; зобов'язано ліквідатора ОСОБА_3 надати суду обґрунтований звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс, докази, що свідчать про виконання ліквідаційної процедури.

Ухвалою суду від 08.11.2017 усунуто ОСОБА_3 від виконання обовязків ліквідатора у справі № 911/2834/14 про банкрутство ТОВ «Цезар»; призначено ліквідатором Банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_2; зобовязано ліквідатора забезпечити виконання дій та заходів, передбачених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», в тому числі статтями 41-49, та за результатами роботи по ліквідації підприємства-банкрута надати суду обґрунтований звіт про виконану роботу, ліквідаційний баланс Банкрута.

Ухвалою суду від 08.06.2018 зобов'язано ліквідатора ТОВ «Цезар» арбітражного керуючого ОСОБА_2 надати суду актуальну інформацію щодо перебігу ліквідаційної процедури у справі.

15.06.2018 до суду надійшла заява арбітражного керуючого ОСОБА_2 від 15.06.2018 № 784-09/02-09 (вх. № 11436/18) про звільнення від виконання повноважень ліквідатора.

Ухвалою суду від 20.06.2018 розгляд вказаної заяви ліквідатора призначено в судовому засіданні на 07.08.2018.

07.08.2018 в судове засідання зявились ліквідатор Банкрута арбітражний керуючий ОСОБА_2 і прокурор.

Розглянувши заяву ліквідатора про звільнення від виконання повноважень у даній справі, судом встановлено таке.

В обґрунтування заяви арбітражний керуючий ОСОБА_2 зазначає, що майно Боржника перебувало на тимчасово окупованій території АР Крим, встановити його місцезнаходження на даний час не видається за можливе; заставним кредитором ПАТ «Брокбізнесбанк» не вживались належні заходи щодо збереження заставного майна; кредитор ПАТ «Брокбізнесбанк» ухиляється від надання ліквідатору будь-якої інформації, повязаної з предметом забезпечення, а також ухиляється від здійснення оплати послуг ліквідатора та відшкодування витрат.

Як зазначає арбітражний керуючий ОСОБА_2, вказані обставини унеможливлюють продовження виконання нею повноважень ліквідатора ТОВ «Цезар».

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону про банкрутство, ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Частиною 2 тієї ж статті визначено, що ліквідатор з дня свого призначення серед іншого здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, що звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Законом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту; заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов'язковому зберіганню, на строк не менше п'яти років з дати визнання особи банкрутом; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; веде реєстр вимог кредиторів; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 98 Закону про банкрутство, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право подавати до господарського суду заяву про дострокове припинення своїх повноважень.

Частиною 3 статті 114 Закону про банкрутство також визначено, що арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) може бути звільнений господарським судом від виконання повноважень розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора за його заявою.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 40 Закону про банкрутство, ліквідатор (ліквідаційна комісія) виконує свої повноваження до завершення ліквідаційної процедури в порядку, встановленому цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, а також відповідно до ч. 7 ст. 46 Закону про банкрутство ліквідатор виконує свої повноваження до внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про припинення юридичної особи - банкрута.

Відповідно до п. 4 резолютивної частини ухвали суду від 08.11.2017 у цій справі зобовязано ліквідатора Банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_2 забезпечити виконання дій та заходів, передбачених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», в тому числі статтями 41-49, та за результатами роботи по ліквідації підприємства-банкрута надати суду обґрунтований звіт про виконану роботу та ліквідаційний баланс Банкрута.

Арбітражним керуючим ОСОБА_2 станом на поточну дату не надано доказів виконання вказаних вимог суду.

Також суд зазначає, що провадження у даній справі про банкрутство здійснюється з урахуванням положень ст. 95 Закону про банкрутство, якою не передбачено фінансування оплати послуг та відшкодування витрат ліквідатора за рахунок кредитора у справі, отже твердження арбітражного керуючого ОСОБА_2 про ухилення кредитора ПАТ «Брокбізнесбанк» від здійснення оплати послуг ліквідатора та відшкодування витрат, як підставу для звільнення від виконання повноважень ліквідатора, є необґрунтованими.

Згідно ч. 2, 3 ст. 98 Закону про банкрутство, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов'язаний неухильно дотримуватися вимог законодавства. Під час реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов'язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов'язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

Крім цього, у відповідності з правилами статей 74, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином дослідивши заяву ліквідатора Банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_2 від 15.06.2018 № 784-09/02-09 про звільнення від виконання повноважень ліквідатора Банкрута, враховуючи, що ліквідатором не доведено обставин, які б унеможливлювали продовження виконання нею обовязків у даній справі, суд дійшов висновку, що подана заява є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

В той же час, дослідивши матеріали справи № 911/2834/14 про банкрутство ТОВ «Цезар» в цілому, судом встановлено таке.

Як вже вказано вище, провадження у даній справі про банкрутство здійснюється з урахуванням особливостей ст. 95 Закону про банкрутство.

Згідно ч. 1 ст. 95 Закону про банкрутство, якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи.

Боржник - ТОВ «Цезар» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Ломоносова, 40; ) зареєстрований 26.09.2002 року як юридична особа, що підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Керуючись положеннями ЦК України та Статутом Боржника, загальними зборами учасників Боржника було прийнято рішення про припинення діяльності Боржника шляхом його ліквідації (протокол № 1 від 18.03.2014).

Згідно статті 209 ГК України, у разі нездатності суб'єкта підприємництва після настання встановленого строку виконати свої грошові зобов'язання перед іншими особами, територіальною громадою або державою інакше як через відновлення його платоспроможності цей суб'єкт (боржник) відповідно до частини четвертої статті 205 цього Кодексу визнається неспроможним.

Згідно вимог ч. 1, 3 ст. 110 ЦК України, юридична особа ліквідується за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі, у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягнення мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа здійснює всі необхідні дії, встановлені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Неможливість боржника задовольнити вимоги кредиторів у повному обсязі під час ліквідації боржника не у зв'язку з процедурою банкрутства є ознаками неоплатності боржника та підставою для ініціювання перед господарським судом процедури банкрутства боржника, що ліквідується власником, згідно зі статтею 95 Закону про банкрутство.

Обов'язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України.

Такий порядок визначений ст. ст. 105, 110, 111 ЦК України, норми яких містять загальні положення про ліквідацію юридичної особи (суб'єкта господарювання).

Особлива процедура, що передбачена ст. 95 Закону про банкрутство (банкрутство боржника, що ліквідується власником), випливає з процедури добровільної ліквідації юридичної особи, тобто ліквідації юридичної особи за рішенням її учасників (власників) або органу, уповноваженого на це установчими документами.

У зв'язку з цим, необхідними передумовами для звернення із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника, в порядку ст. 95 Закону про банкрутство, є дотримання вимог цивільного та господарського законодавства щодо добровільної ліквідації юридичної особи.

При цьому дотримання вимог у відповідності до ст. 111 ЦК України та сукупність вказаних дій із доданням відповідних доказів їх проведення є підставою для звернення ліквідатора (ліквідаційної комісії) із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство в порядку ст. 95 Закону про банкрутство, а докази на підтвердження всіх цих передумов для порушення провадження у справі в порядку даної статті додаються саме на момент звернення боржника із відповідною заявою.

Стаття 104 ЦК України визначає, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Стаття 105 ЦК України визначає, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію.

Після внесення запису про прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців повідомлення про внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців щодо прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи публікується у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації (ч. 2 ст. 105 ЦК України).

Згідно ст. 105 ЦК України та ст. 60 ГК України, строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Як вбачається з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців станом на 30.04.2014 року, Боржник перебуває в стані припинення, кінцевий строк для заявлення вимог кредиторів не зазначено.

Так, згідно заяви про порушення справи про банкрутство, в ході ліквідаційної процедури головою ліквідаційної комісії було виявлено кредиторську заборгованість Боржника перед ТОВ «Смарт трейд юніон» в сумі 6500,00 грн. та ТОВ «Спецтехстрой» в сумі 27780,00 грн. Вказані вимоги були в повному обсязі визнані ліквідаційною комісією.

При цьому в заяві про порушення справи про банкрутство були відсутні відомості про наявність кредиторської заборгованості Боржника перед ПАТ «Брокбізнесбанк», яке в подальшому під час провадження у справі заявило свої грошові вимоги до Боржника.

Також, згідно матеріалів заяви, за наслідком інвентаризації майна боржника ліквідатором було встановлено відсутність у боржника будь-яких активів.

Згідно з ч. 7, 8 ст. 111 ЦК України, для проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості із сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійну фонду України, фондів соціального страхування ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує своєчасне надання органам доходів і зборів та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів юридичної особи (її філій, представництв), у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку.

До моменту затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає органам доходів і зборів. Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період.

Судом встановлено, що до заяви про порушення провадження у справі про банкрутство додано копію заяви від 30.03.2014 № 158 за формою 8-ОПП про припинення платника податків та фіскального чеку.

В той же час, доказів дотримання ліквідаційною комісією ч. 7, 8 ст. 111 ЦК України щодо подання органам доходів і зборів та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів Боржника, у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку, а також звітності за останній звітний період, до заяви не додано.

Разом з тим суд зауважує, що в силу приписів ч. 4 ст. 11 Закону про банкрутство, боржник подає заяву до господарського суду за наявності майна, достатнього для покриття судових витрат, якщо інше не передбачено цим Законом.

Відповідно до п. 12 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 № 01-06/606/2013 «Про Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції Закону України від 22.12.2011 N 4212-VI)» слід мати на увазі, що заява про порушення провадження у справі про банкрутство подається боржником лише за наявності майна, достатнього для покриття судових витрат (частина четверта статті 11 Закону). У визначенні таких витрат слід враховувати необхідність виплати винагороди арбітражному керуючому у мінімальному розмірі не менше ніж за дванадцять місяців його роботи, відшкодування витрат на публікацію оголошень у справі та судового збору, сплаченого кредиторами.

У разі відсутності майна, достатнього для покриття судових витрат, господарський суд повинен повернути заяву боржника про порушення провадження у справі про банкрутство у звязку з тим, що заява не відповідає вимогам, зазначеним у Законі.

Зазначеною нормою фактично передбачено обовязок боржника довести факт наявності у останнього майна, достатнього для покриття судових витрат у справі про банкрутство.

Судом встановлено, що в заяві про порушення справи про банкрутство зазначено, що майна товариства достатньо для покриття судових витрат, однак будь-яких доказів наявності майна до заяви не додано.

Таким чином, на час розгляду вказаної заяви про порушення справи про банкрутство, матеріали справи не містили доказів наявності майна, достатнього для покриття судових витрат у майбутній процедурі банкрутства.

Відсутність у боржника майна, достатнього для покриття судових витрат, виключає можливість здійснення судом провадження у справі про його банкрутство в силу імперативних приписів ч. 4 ст. 11 Закону про банкрутство. (Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України у справі № 915/604/14 від 11.02.2015 року).

За таких обставин, оскільки у Боржника відсутні майнові активи, що вбачається із актів проведення інвентаризації, та відсутні грошові кошти, що підтверджується матеріалами справи, то зазначені обставини виключають можливість у майбутній процедурі банкрутства покрити судові витрати, здійснення яких є обовязковим для законного перебігу процедури банкрутства підприємства в судовому порядку, а також заява про порушення справи про банкрутство не містить доказів дотримання ліквідаційною комісією досудової процедури ліквідації юридичної особи згідно ЦК України, про що зазначено вище, з огляду на що провадження у справі про банкрутство ТОВ «Цезар» було порушено безпідставно та суд дійшов висновку про неможливість подальшого провадження у справі про банкрутство ТОВ «Цезар».

Згідно п. 12 ч. 1 ст. 83 Закону про банкрутство, господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство в інших випадках, передбачених Законом.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 Закону про банкрутство, дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про банкрутство.

Таким чином провадження у справі № 911/2834/14 за заявою Боржника ТОВ «Цезар» () підлягає закриттю, як безпідставно порушене, та відповідно припиняється дія мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Керуючись ст. 232-235, 255, п. 17.5. розділу ХІ ГПК України, ст. 19, 83, 95, 114 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви ліквідатора Банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_2 від 15.06.2018 № 784-09/02-09 (вх. № 11436/18) про звільнення від виконання повноважень ліквідатора.

2. Закрити провадження у справі № 911/2834/14 за заявою Боржника ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Цезар» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Ломоносова, 40; ).

3. Припинити дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного згідно ухвали від 21.07.2014 у справі № 911/2834/14.

4. Ухвалу надіслати державному реєстратору.

5. Копію ухвали надіслати учасникам у справі та Відділу з питань банкрутства Головного управління юстиції у Київській області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня підписання повного тексту ухвали шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області.

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 10.08.2018.

Суддя С.Ю. Наріжний