У Х В А Л А

16.07.2018 Справа № 23/267-50/360-2012

За позовною заявою: керуючого санацією Українського державного концерну по матеріально- технічному і сервісному забезпеченню агропромислового комплексу "Украгротехсервіс" (місцезнаходження: 02002, м. Київ, вул. Є.Сверстюка,23)

до: Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Мечнікова,16-а)

за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1. Міністерство фінансів України

2. ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві

про визнання права власності на майно

в межах справи №23/267-50/3602012

За заявою структурного підрозділу нафтогазовидобувного управління "Полтаванафтогаз" відкритого акціонерного товариства "Укрнафта"

до Українського державного концерну по матеріально-технічному і сервісному забезпеченню агропромислового комплексу "Украгротехсервіс" (ідентифікаційний код 14278466)

про банкрутство

Суддя Яковенко А.В.

при секретарі судового засідання Березовській С.В.

Представники сторін:

від позивача Кирик В.К., керуючий санацією Мушко В.Н.;

від відповідача Опенько Д.А.;

від ПАТ "Укрнафта" Мазарюк С.С.;

Прокурор Такташов О.Я.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Господарського суду м. Києва знаходиться справа №23/267-50/3602012 за заявою структурного підрозділу нафтогазовидобувного управління "Полтаванафтогаз" відкритого акціонерного товариства "Укрнафта" про банкрутство Українського державного концерну по матеріально-технічному і сервісному забезпеченню агропромислового комплексу "Украгротехсервіс" (ідентифікаційний код 14278466).

До Господарського суду м. Києва надійшла заява керуючого санацією Українського державного концерну по матеріально- технічному і сервісному забезпеченню агропромислового комплексу "Украгротехсервіс" до Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" про визнання права власності на майно.

Заява мотивована тим, що Державне публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" вилучив у ПП "Меліса" трактори "Джон Дір 8400", чим порушив право власності позивача на вказане майно.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України у постанові від 13.04.2016 у справі №908/4804/14 (3-304гс16) господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора (частина перша статті 20 Закону № 2343-XII); за позовом розпорядника майна (частина дев'ята статті 22 Закону № 2343-XII); за заявою комітету кредиторів (частина восьма статті 26 Закону № 2343-XII); за заявою керуючого санацією (частина п'ята статті 28 Закону № 2343-XII); за заявою ліквідатора (частина друга статті 41 Закону № 2343-XII). Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2018 прийнято позовну заяву керуючого санацією Українського державного концерну по матеріально- технічному і сервісному забезпеченню агропромислового комплексу "Украгротехсервіс" до Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" про визнання права власності на майно до розгляду в межах справи № 23/267-50/360-2012; вирішено позовну заяву розглядати за правилами загального позовного провадження; відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 19.02.2018.

12.02.2018 до Господарського суду міста Києва від Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просили відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.02.2018 заучено до участі у справі третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Міністерство фінансів України та ДПІ в Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві та відкладено підготовче засідання на 28.03.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.04.2018 підготовче судове засідання призначено на 18.04.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.04.2018 продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 16.05.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.06.2018 підготовче засідання призначено на 18.06.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2018 закрито підготовче провадження за заявою керуючого санацією Українського державного концерну по матеріально- технічному і сервісному забезпеченню агропромислового комплексу "Украгротехсервіс" до Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" про визнання права власності на майно до розгляду в межах справи № 23/267-50/360-2012 та призначено розгляд справи по суті на 16.07.2018.

В судове засідання 16.07.2018 представники позивача з'явилися, надали пояснення по суті справи та просили суд задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання з'явилася, надала пояснення по суті спору, просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Прокурор в судове засідання з'явився, просив задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні 16.07.2018 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників провадження, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

17.11.1996 між Українським державним концерном по матеріально-технічному забезпеченню агропромислового комплексу "Украгротехсервіс" в особі голови правління концерну Олійника Є.Ф. та його першого заступника Мушко В.Н. (покупець), та компанією "Дір енд Компані" (продавець) було укладено контракт купівлі-продажу № 10-5, відповідно до умов якого продавець зобов'язався продати покупцю товар фірми "Дір енд Компані", а покупець зобов'язався купити і оплатити вартість згідно з додатком № 3 (Умови платежу) тракторів і іншого обладнання, згідно з додатком 1, що є невід'ємною частиною контракту, на суму 85 130 000 доларів США.

У Специфікації № 1 (додаток № 1 до контракту) визначено перелік та вартість товарів, зокрема: 601 нових тракторів моделі Джон ДІР 8400,200 нових дискових борон моделі Джон ДІР 630, 103 нових 12-рядних сіялок моделі Джон ДІР 1710та 50 нових 35 -футових зернових сіялок моделі Джон ДІР 455.

Відповідно до додатку 3 до контракту (Умови платежу) платежі здійснюються наступним чином:

15% загальної вартості контракту сплачується шляхом кредиту, який надається продавцем покупцю строком на 5 років з фіксованою ставкою 6,5 %, проти виставлення покупцем боргового зобов'язання (Promissory Note), під гарантією Міністерства фінансів України. Погашення боргового зобов'язання буде здійснюватися в строки, які відповідають строкам погашення кредиту, який надається для фінансування 85 % вартості контракту.

85% загальної вартості контракту оплачується на умовах і в рамках Гарантійної структурної угоди від 10.05.95, укладеної між Міністерством фінансів, яке виступило від імені уряду України і Ексімбанком США, який виступив від імені уряду США, шляхом виставлення Державним експортно-імпортним банком України безвідзивного документарного акредитиву.

17.05.1996 р. між Українським державним концерном по матеріально-технічному забезпеченню агропромислового комплексу "Украгротехсервіс", який виконує функції державного агента, в особі голови правління Мушка Василя Никоновича (надалі - позивач/постачальник) та Приватним підприємством "Меліса" (покупець) укладено договір на поставку концерном "Украгротехсервіс" державним машинно-технологічним станціям, сільськогосподарським товаровиробникам та іншим суб'єктам господарювання усіх форм власності тракторів, сільськогосподарської техніки фірми "Дір енд Компані", запасних частин і технічних рідин та проведення розрахунків за них № 99/07-100 (надалі - договір поставки).

Відповідно до п. 2.1. договору поставки постачальник зобов'язується передати, а покупець прийняти товар та оплатити вартість на умовах розстрочення кінцевого розрахунку та під процент.

Товар переходить в розпорядження покупця після підписання сторонами акту передачі-приймання.

На виконання умов договору поставки 27.05.1999 постачальник передав, а покупець прийняв техніку, а саме трактори Джон Дір 8400 номер шасі НОМЕР_3, номер двигуна НОМЕР_1 та Джон Дір 8400 номер шасі НОМЕР_4, номер двигуна НОМЕР_2, що підтверджується актом передачі-приймання техніки фірми "Дір енд Компані" на виконання договору про поставку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2003 року №414"Про порядок зарахування коштів до державного бюджету у рахунок погашення заборгованості за кредитами, залученими державою або під державні гарантії і наданими для закупівлі сільськогосподарської техніки іноземного виробництва" доручено Національній акціонерній компанії "Украгролізинг", Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним та Київській міській державним адміністраціям вжити заходів відповідно до законодавства для проведення сільгосптоваровиробниками та іншими суб'єктами господарювання розрахунків за сільськогосподарську техніку іноземного виробництва, закуплену за рахунок іноземних кредитів, залучених державою або під державні гарантії.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 2003 року №414 постановлено: "Державній податковій адміністрації разом з Національною акціонерною компанією "Украгролізинг" застосовувати від імені Кабінету Міністрів України заходи щодо стягнення простроченої заборгованості за кредитами, залученими державою або під державні гарантії і наданими для закупівлі сільськогосподарської техніки іноземного виробництва, згідно з додатками 1 і 2.

Пунктом 2 Порядку проведення розрахунків з державним бюджетом у негрошовій формі за кредитами, залученими державою або під державні гарантії і наданими для закупівлі сільськогосподарської техніки іноземного виробництва, переданої сільгосптоваровиробникам та іншим суб'єктам господарювання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2003 р. № 414, визначено, що у разі коли сільгосптоваровиробники та інші суб'єкти господарювання не в змозі погасити заборгованість за кредитами перед державним бюджетом коштами, ця процедура здійснюється відповідно до законодавства шляхом передачі НАК "Украгролізинг" для реалізації сільськогосподарської продукції та іншого ліквідного майна за узгодженими цінами та передачі НАК "Украгролізинг" у державну власність техніки, придбаної за рахунок кредитів, для її подальшої передачі у фінансовий лізинг на умовах, визначених законодавством.

Як вбачається із матеріалів справи 11.06.2003 року між ПП "Меліса" (боржник) та Національною акціонерною компанією "Украгролізинг", правонаступником якого є Державне публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг було укладено договір №120-п від 11 червня 2006 року на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 2003 року №414 "Про порядок зарахування коштів до державного бюджету у рахунок погашення заборгованості за кредитами, залученими державою або під державні гарантії і наданими для закупівлі сільськогосподарської техніки іноземного виробництва".

Відповідно до п. 1.1. договору №120-п від 11.06.2006 боржник визнає і підтверджує свій борг за договором № 99/07-100 від 27.05.1999.

У п.1.2. договору №120-п від 11.06.2006 визначено, що на погашення боргу ПП "Меліса" передає Національній акціонерній компанії "Украгролізинг" сільськогосподарську техніку іноземного виробництва, за переліком вказаним в акті приймання-передачі, а Компанія приймає техніку і здійснює необхідні дії, передбачені Порядком проведення розрахунків державним бюджетом у не грошовій формі за кредитами, залученими державою або під державні гарантії і наданими для закупівлі сільськогосподарської техніки іноземного виробництва товаровиробниками та іншими суб'єктами господарювання, затвердженими Постановою, з метою зарахування вартості техніки в рахунок погашення заборгованості Боржника за Кредитором.

На виконання умов договору №120-п від 11.06.2006 та постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.2003 боржник передав, а відповідач прийняв трактор "Джон Дір" 8400 номер двигуна НОМЕР_1 за актом приймання-передачі техніки від 11.06.2003 та трактор "Джон Дір" 8400 номер двигуна НОМЕР_2 за актом приймання-передачі техніки від 06.05.2004.

Спір у справі виник у зв'язку із невизнанням відповідачем, на думку позивача, його права власності на трактор "Джон Дір" 8400 номер двигуна НОМЕР_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 321 Цивільного кодексу України (ЦК України) визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Рішення суду про визнання права власності, яке прийнято за результатами розгляду позову, поданого в порядку ст. 392 ЦК України, є правозахисним актом, і спрямоване на захист наявного саме у позивача права власності.

Отже, особа, яка звертається з позовом про визнання права власності на майно, повинна, в першу чергу, довести належними доказами наявність у неї самого суб'єктивного матеріального права, на захист якого подано позов.

Підставою для визнання права власності на трактор "Джон Дір" 8400 номер двигуна НОМЕР_1 позивач визначає ст. 334 ЦК України, відповідно до якої право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом, а тому, на його думку саме в такий спосіб набуто право власності вказане майно, шляхом вручення йому 30.06.1998 коносамента №1474.

Частиною 1 ст. 137 Кодексу торговельного мореплавства, визначено, що після приймання вантажу до перевезення перевізник вантажу, капітан або агент перевізника зобов'язані видати відправнику коносамент, який є доказом приймання перевізником вантажу, зазначеного в коносаменті.

Таким чином, коносамент підтверджує отримання товару, а не право власності на вказаний товар.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Договором купівлі-продажу 17.11.1996 не передбачено набуття продавцем права власності на товар.

Натомість, за умовами договору поставки №99/07-100 від 27.05.1999 у правовідносинах з покупцем - ПП "Меліса" позивач виступав як постачальник сільськогосподарської техніки та комплектуючих до них та виконував функції державного агента з правом на агентську винагороду як плату за надання послуг з обслуговування договору поставки, отримання кредиту на закупівлю техніки іноземного виробництва, поставки товару покупцям та організації його гарантійного та сервісного обслуговування (пункти 1.4., 3.5. договору поставки).

Положеннями пункту 2 "Поставка техніки" Порядку поставки концерном "Украгротехсервіс" державним машинно-технологічним станціям, сільськогосподарським товаровиробникам та іншим суб'єктам господарювання усіх форм власності тракторів, сільськогосподарської техніки фірми "Дір енд Компані", запасних частин і технічних рідин та проведення розрахунків за них, затвердженого наказом Міністерства агропромислового комплексу України, Міністерства фінансів України та Міністерства економіки України №195/129/65 від 14.05.1999, передбачено, що поставка тракторів "Джон Дір" державним МТС здійснюється за розподілом Мінагропрому, виходячи з наявності зазначених тракторів, що перебувають на відповідальному зберіганні в областях згідно з укладеними договорами зберігання.

Отже, позивач не є власником спірного трактору, переданого ПП "Меліса" в користування з правом набуття їх у власність у разі повного розрахунку за договором поставки, а лише виконував функції державного агента з отримання, використання та забезпечення погашення кредиту Ексімбанку США, наданого під гарантії уряду України, на закупівлю сільськогосподарської техніки фірми "Дір енд Компані", а також зберігача придбаної в іноземного виробника техніки та її постачальника суб'єктам господарювання.

Аналогічна позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України у справі №910/2006/17 від 19.09.2017 та в ухвалі Верховного суду від 25.01.2018 у справі №910/2006/17.

Твердження позивача, що Державне публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" самовільно вилучило трактор "Джон Дір" 8400 номер двигуна НОМЕР_1, є безпідставним, оскільки дана техніка була вилучена на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 2003 року №414 "Про порядок зарахування коштів до державного бюджету у рахунок погашення заборгованості за кредитами, залученими державою або під державні гарантії і наданими для закупівлі сільськогосподарської техніки іноземного виробництва", вказана постанова чинна та не скасована, що було підтверджено позивачем в судовому засіданні 16.07.2018.

За таких обставин суд відмовляє в задоволенні заяви керуючого санацією Українського державного концерну по матеріально- технічному і сервісному забезпеченню агропромислового комплексу "Украгротехсервіс" до Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" про визнання права власності на майно, що розглядається в межах справи № 23/267-50/360-2012.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ст.ст. 129, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви керуючого санацією Українського державного концерну по матеріально- технічному і сервісному забезпеченню агропромислового комплексу "Украгротехсервіс" до Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" про визнання права власності на майно, що розглядається в межах справи № 23/267-50/360-2012 повністю.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та підлягає оскарженню.

Повний текст ухвали складено 13.08.2018

Суддя А.В. Яковенко