ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.08.2018 Справа № 908/1622/18

Суддя господарського суду Запорізької області Корсун В.Л., розглянувши матеріали за

позовною заявою: комунальної установи «Любомирівський психоневрологічний інтернат» Запорізької обласної ради, 70026, Запорізька область, Вільнянський район, с. Любомирівна, вул. Степова, 27

до відповідача: приватного підприємства «Блісенерго», 69083, м. Запоріжжя, вул. Східна, 10

про зобов’язання вчини певні дії та відшкодувати штрафні санкції у розмірі 19 905,45 грн.

ВСТАНОВИВ:

16.08.18 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява комунальної установи «Любомирівський психоневрологічний інтернат» Запорізької обласної ради (КУ«Любомирівський психоневрологічний інтернат» ЗОР) від 13.08.18 з вимогами до приватного підприємства «Блісенерго» (ПП «Блісенерго») про зобов’язання відповідача вчини певні дії (виконати зобов’язання за договором від 02.11.15 № 01/10 шляхом проведення ремонту бордюрів та асфальтного покриття) та відшкодувати штрафні санкції у розмірі 19 905,45 грн.

16.08.18 автоматизованою системою документообігу господарського суду наведену вище позовну заяву передано на розгляд судді Корсуну В.Л.

Розглянувши зазначену позовну заяву суд дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно з п. 10 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак, позовна заява КУ«Любомирівський психоневрологічний інтернат» ЗОР зазначеного вище підтвердження не містить.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Закон України “Про судовий збір” визначено, що за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, справляється судовий збір.

Згідно із ст. 4 Закон України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктами 1, 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України “Про судовий збір” передбачено ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви, а саме: майнового характеру становить - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 ст. 6 Закону України “Про судовий збір” закріплено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» від 07.12.17 № 2246-VIII, прожитковий мінімуму для працездатних осіб на 1 січня 2018 р. становить 1 762,00 грн.

Враховуючи, що позивачем заявлено дві вимоги, майнового (стягнення 19 905,45 грн.) та немайнового характеру (зобов’язання вчинити певні дії), то розмір судового збору відповідно до Законів України «Про судовий збір», «Про Державний бюджет на 2018 рік» за звернення КУ «Любомирівський психоневрологічний інтернат» ЗОР з цим позовом до суду повинен становити 3524,00 грн. (3524,00 грн. = 1762 грн. (за вимогу майнового характеру) + 1762 грн. (за вимогу немайнового характеру).

Судом встановлено, що КУ «Любомирівський психоневрологічний інтернат» ЗОР не надано до матеріалів позовної заяви доказів сплати судового збору за звернення з позовом до суду в установленому порядку та розмірі.

Натомість, КУ «Любомирівський психоневрологічний інтернат» ЗОР разом з позовною заявою до суду подано клопотання від 13.08.18 про звільнення позивача від сплати судового збору.

В обґрунтування зазначеного клопотання позивач посилається на положення ст. 5 та ст. 8 Закону України «Про судовий збір», а також вказує, що позовні вимоги безпосередньо пов’язані з виконанням обов’язків КУ«Любомирівський психоневрологічний інтернат» щодо прав недієздатних підопічних у належному та безперервному догляді за ними, оскільки договірні відносини між позивачем та відповідачем виникли на підставі покращення благополуччя підопічних для нормального пересування на території установи. Крім того позивач зазначає, що кошторисом на всі видатки установи, затвердженим Запорізькою обласною радою не передбачені витрати на судовий збір.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи, які страждають на психічні розлади, та їх представники - у справах щодо спорів, пов’язаних з розглядом питань стосовно захисту прав і законних інтересів особи під час надання психіатричної допомоги;

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено вимоги до ПП «Блісенерго» про зобов’язання вчини певні дії за договором від 02.11.15 № 01/10 та відшкодувати штрафні санкції у розмірі 19 905,45 грн. з підстав його неналежного виконання відповідачем.

Тобто, заявлені позовні вимоги стосуються спору, що виник між сторонами (юридичними особами) в процесі здійснення ними господарської діяльності, щодо виконання договору від 02.11.15 № 01/10, і не стосуються спорів, пов’язаних з розглядом питань стосовно захисту прав і законних інтересів особи під час надання психіатричної допомоги.

А тому, у цій справі у суду відсутні визначені п. 5 ст. 5 Закону України “Про судовий збір” підстави для звільнення КУ «Любомирівський психоневрологічний інтернат» ЗОР від сплати судового збору.

У відповідності з приписами ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім’ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров’ю.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З наведеного вбачається, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 Закону України «Про судовий збір», є врахування ним майнового стану сторін.

Таким чином, особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Разом з тим, позивачем до матеріалів позовної заяви не надано доказів на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому, оскільки ст. 129 Конституції України (як одну із засад судочинства) визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади, судом залишаються поза увагою посилання позивача на обставини, пов'язані з фінансуванням установи з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, оскільки такі обставини не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

З підстав викладених вище, суд дійшов висновку, що наведені позивачем у клопотанні обставини не є підставою для застосування положень ч. 2 ст. 8 Закону України “Про судовий збір” щодо звільнення позивача від сплати судового збору.

У зв’язку з чим, судом відмовляється у задоволені клопотання КУ «Любомирівський психоневрологічний інтернат» ЗОР від 13.08.18 про звільнення від сплати судового збору.

Частиною 1 ст. 174 ГПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст.. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом 5 днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 3 ст. 174 ГПК України визначено, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст. 176 цього Кодексу.

Враховуючи, що судом відмовлено у задоволені клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, а також те, що позовна заява не відповідає зазначеним вище вимогам господарського процесуального кодексу України в частині надання доказів сплати судового збору у розмірі 524,00 грн. та підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву від 13.08.18 без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених у тексті цієї ухвали недоліків, який не перевищує 7 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд роз’яснює, що якщо позивач не усуне вказані вище недоліки позовної заяви у строк встановлений судом, позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України.

Керуючись п.10 ч. 3 ст. 162, п. 2 ч. 1 ст. 164, ч.ч. 1-2 ст. 174 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання КУ «Любомирівський психоневрологічний інтернат» ЗОР від 13.08.18 про звільнення сплати судового збору.

2. Позовну заяву КУ «Любомирівський психоневрологічний інтернат» ЗОР від 13.08.18 залишити без руху.

3. Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, який не перевищує 7 днів з дня вручення цієї ухвали про залишення позовної заяви без руху.

4. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду у строк визначений п. 3 резолютивної частини цієї ухвали:

- доказів сплати судового збору за звернення з позовом до суду в розмірі 3 524,00 грн. (платiжнi реквiзити для перерахування судового збору: отримувач коштів - УК у м.Запоріжжі/Вознесенівс./22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38025409, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача 3010, код класифікації доходів бюджету 22030101);

- підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Ухвалу підписано 20.08.18.

Суддя В.Л. Корсун