РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2018 року Справа №902/471/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Дужич С.П.,

суддя Саврій В.А.,

суддя Огороднік К.М.

секретар судового засідання Ільчук Н.О.

за участю представників сторін:

позивач: ОСОБА_1 (довіреність №1-11 від 24.05.18)

відповідач: ОСОБА_2 (№ 007.-2Др-7-04/8 від 26.04.18)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" на рішення господарського суду Вінницької області від 25 травня 2018 року, суддя Матвійчуком В.В., м. Вінниця, повний текст складено 01 червня 2018 року, у справі №902/471/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут"

про стягнення 11 991 446,23 грн.

Судом розяснено представникам сторін права та обовязки, передбачені ст.ст. 42, 46 ГПК України. Клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не надходило, заяв про відвід суддів не поступало.

ВСТАНОВИВ:

30 травня 2016 року, ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" звернулося до господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з ТОВ "Вінницягаз Збут" заборгованості за послуги з транспортування природного газу в загальному розмірі 11 991 446,23 грн., з яких: 9 513 199,36 грн. - сума основного боргу, 1 158 457,73 грн. - пеня, 82 437,55 грн. - 3% річних, 972 575,66 грн. - штраф та 264 775,93 грн. - інфляційні збитки.

25 травня 2018 року, рішенням господарського суду Вінницької області було провадження по справі за позовом ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" до ТОВ "Вінницягаз Збут" в частині стягнення 9 513 199,36 грн. основного боргу - закрито та відмовлено в задоволенні позову в частині стягнення 1 158 457,73 грн. - пені, 82 437,55 грн. - 3% річних, 972 575,66 грн. - штрафу і 264 775,93 грн. - інфляційних збитків.

ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" у своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати в частині відмови у задоволенні позову та прийняти у цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задоволити, вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального права, оскільки місцевим господарським судом не враховано, що на підставі п.5.6 Договору у відповідача в дійсності настав обовязок остаточного розрахунку за надані послуги з транспортування газу на підставі оформлених між сторонами актів, проте свої зобовязання останнім виконані не були, і в результаті прострочки оплати, йому було нараховано штраф, пеню, 3% річних та інфляційні втрати, передбачені умовами Договору №/Н001.

ТОВ "Вінницягаз Збут" у своєму відзиві на апеляційну скаргу вважає дане рішення таким, що прийняте у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з тих підстав, що спільними протокольними рішеннями, укладеними на виконання умов Договору №/Н001 та положень Постанови Кабінету Міністрів України №20 і Наказу Міненерго України №493/688, було погоджено, що залишок оплати за послуги з транспортування газу по Договору, підлягає погашенню шляхом здійснення взаєморозрахунків на підставі кожного спільного протокольного рішення, де день проведення таких розрахунків був одночасно і днем погашення заборгованості за доставлений ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" природний газ, а тому вважає, що відсутні підстави для нарахування та стягнення штрафу, пені, інфляційних нарахувань та 3% річних, оскільки уклавши спільні протокольні рішення, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за Договором,

Крім цього, зазначає, що борг, який утворився перед скаржником це кошти, які держава компенсує відповідачеві за надані незахищеним громадянам пільги та нараховані субсидії, а тому вважає, що в діях товариства відсутня вина в затримці розрахунків за доставлений газ.

17 липня 2018 року, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду було відкрито провадження за апеляційною скаргою ПАТ "УКРТРАНСГАЗ".

30 липня 2018 року, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" було призначено до розгляду на 09 серпня 2018 року

У судовому засіданні представники сторін підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила, що:

01 липня 2015 року, між ПАТ "УКРТРАНСГАЗ", як газотранспортним підприємством, та ТОВ "Вінницягаз збут", як замовником, було укладено Договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/Н001, за умовами якого газотранспортне підприємство зобов'язалося надати замовнику послуги з 01 липня до 31 грудня 2015 року з транспортування магістральними трубопроводами природного газу замовника від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення - газорозподільних станцій в обсязі 280 000,0 тис. м3, а замовник зобов'язується внести плату за надані послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами у порядку та строки, встановлені Договором за тарифами, які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, на умовах 100% попередньої оплати за 10 днів до початку місяця, у якому буде здійснюватися транспортування газу, а остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться замовником до 20 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів. (т.1 а.с.39-45)

Надання послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами оформлюються актами, які є підставою для проведення остаточних розрахунків замовника з газотранспортним підприємством. (п.3.1, 3.4 Договору)

Остаточний розрахунок замовником за виконані послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами здійснюється після отримання замовником повних (100%) розрахунків за використаний газ підприємствами, що надають населенню послуг з опалення та гарячого водопостачання. (п.5.6 Договору)

Пунктом 7.3 Договору встановлено, що у разі порушення замовником строків оплати, передбачених розділом 5 Договору, із замовника стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

За складеними між сторонами актами наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами:

- №07-15-/Н001 від 31 липня 2015 року на суму 1 097 482,38 грн.;

- №08-15-/Н001 від 31 серпня 2015 року на суму 997 165,31 грн.;

- №09-15-/Н001 від 30 вересня 2015 року на суму 1 032 812,92 грн.;

- №10-15-/Н001 від 31 жовтня 2015 року на суму 1 573 905,05 грн.;

- №11-15-/Н001 від 30 листопада 2015 року на суму 4 666 536,74 грн.;

- №12-15-/Н001 від 31 грудня 2015 року на суму 6 790 724,40 грн.;

- №01-16-/Н001 від 31 січня 2016 року на суму 4 069 888,03 грн.;

- №02-16-/Н001 від 29 лютого 2016 року на суму 2 751 027,35 грн.;

- №03-16-/Н001 від 31 березня 2016 року на суму 2 583 602,94 грн.;

- №04-16-/Н001 від 30 квітня 2016 року на суму 601 387,12 грн., було поставлено газу всього на загальну суму 26 164 532,24 грн. (т.1 а.с.46-55)

20 вересня 2015 року, між ГУ Державної казначейської служби України у Вінницькій області, як стороною №1, Департаментом фінансів Вінницької обласної держадміністрації, як стороною №2, ТОВ "Вінницягаз збут", як стороною №3, ПАТ "УКРТРАНСГАЗ", як стороною №4, та НАК "Нафтогаз України", як стороною останньою, було укладено Спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України, за умовами яких, у відповідності до "Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від №20 від 11 січня 2005 року, узгоджено порядок проведення розрахунків, за яким Державна казначейська служба України перераховує кошти загального фонду державного бюджету стороні №1 у сумі 174 632,03 грн., яка в свою чергу перераховує дані кошти стороні №2, а та - стороні №3, для розрахунку зі стороною №4 за липень-серпень 2015 року згідно з Договором від 30 червня 2015 року №/Н001 із записом у графі "призначення платежу": "Постанова Уряду №20 від 11.01.2005р., дата і номер Спільного протокольного рішення, за транспортування природного газу за 2015 рік, Договір від 30 червня 2015 №/Н001, у т.ч. ПДВ 29 105,34 грн.".

Сторона №4 перераховує останній стороні кошти в сумі 174 632,03 грн. у т.ч. ПДВ 29 105,34 грн. за природний газ 2014 року згідно з договором від 27 грудня 2013 №14-ВТВ/НОМЕР_1 із записом у графі "призначення платежу" - "Постанова Уряду від 11.01.2005р. №20, за природний газ за 2014 рік, договір від 27 грудня 2013 №14-ВТВ/НОМЕР_1, у т.ч. 29 105,34 грн." (т.1 а.с.84-85)

Спільне протокольне рішення набирало чинності з моменту його підписання всіма сторонами і діяло до повного виконання сторонами зобовязань за цим рішенням.

Спільні протокольні рішення аналогічного змісту були укладені:

- 20 жовтня 2015 року за №2209/у на суму 247 022,86 грн.;

- 20 листопада 2015 року за №2571/у на суму 406 455,00 грн.;

- 21 грудня 2015 року за №3085/у на суму 1 400 000,00 грн.;

- 22 січня 2016 року за №302/у на суму 2 079 037,76 грн.;

- 22 лютого 2016 року за №736/у на суму 1 338 909,00 грн.;

- 21 березня 2016 року за №1040/у на суму 1 504 314,90 грн.;

- 21 травня 2016 року за №1617/у на суму 524 000,00 грн.;

- 21 червня 2016 року за №1729/у на суму 561 515,83 грн.;

- 22 серпня 2016 року за №2235/у на суму 129 770,10 грн. (т.1 а.с.86-99)

На виконання Договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/Н001 та відповідно до спільних протокольних рішень, позивачу відповідачем було перераховано 16 651 332,88 грн. (т.1 а.с.101-107)

Таким чином, станом на 30 травня 2016 року, за відповідачем утворилась заборгованість в розмірі 9 513 199,36 грн.

30 травня 2016 року, ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" звернулося до господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з ТОВ "Вінницягаз Збут" заборгованості за надані послуги з транспортування природного газу на загальну суму 11 991 446,23 грн., з яких: 9 513 199,36 грн. - основний борг, 1 158 457,73 грн. - пеня, 82 437,55 грн. - 3% річних, 972 575,66 грн. - штраф та 264 775,93 грн. - інфляційні втрати. (т.1 а.с.3-6)

30 червня 2016 року, ухвалою господарського суду Вінницької області було призначено судову економічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання щодо наявності у позивача заборгованості перед позивачем за послуги по транспортуванню природного газу за період з липня 2015 року по квітень 2016 року, розміру заборгованості та правильності нарахування штрафних санкцій та інфляційних витрат.

У вересні-грудні 2016 року, після порушення провадження у даній справі, між сторонами були додатково прийняті спільні протокольні рішення аналогічного змісту, а саме:

- 22 вересня 2016 року за №2441/у на суму 104 610,00 грн.;

- 26 грудня 2016 року за №3613/у на суму 6 000 000,00 грн.;

- 26 грудня 2016 року за №3612/у на суму 4 000 000,00 грн. (т.3 а.с.98-107)

Згідно висновку експерта №1861/16-21 від 10 листопада 2017 року, у відповідача перед позивачем за спірним Договором №/Н001 існує заборгованість у розмірі 9 513 199,36 грн. основного боргу, та встановлено, що розмір пені складає 1 067 242,54 грн., інфляційних втрат - 267 681,48 грн., 3% річних - 76 051,10 грн. (т.1 а.с.195-208)

13 квітня 2018 року, позивачем було заявлено клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, з якого вбачається, що ТОВ "Вінницягаз Збут" сплатило ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" 12 043 689,20 грн. - шляхом перерахування коштів та 14 120 843,04 грн. - за спільними протокольними рішеннями, в загальній сумі 26 164 532,24 грн. (т.3 а.с.177-186)

25 травня 2018 року, рішенням господарського суду Вінницької області провадження у справі за позовом ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" до ТОВ "Вінницягаз Збут" про стягнення 11 991 446,23 грн., в частині стягнення 9 513 199,36 грн. основного боргу було закрито, та відмовлено у позові в частині стягнення 1 158 457,73 грн. - пені, 82 437,55 грн. - 3% річних, 972 575,66 грн. - штрафу та 264 775,93 грн. - інфляційних збитків. (т.3 а.с.206-216)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.

Згідно з п.1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

З матеріалів справи встановлено, що між сторонами спору 01 липня 2015 року було укладено Договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/Н042, за умовами якого позивач надає замовнику з 01 липня до 31 грудня 2015 року послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами відповідача від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення - газорозподільних станцій в обсязі 173 197,000 тис. м3, а замовник оплачує надані послуги за тарифами, які встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, на умовах 100% попередньої оплати за 10 днів до початку місяця, у якому буде здійснюватися транспортування газу. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться замовником до 20 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до актів наданих послуг. (т.1 а.с.18-21)

Позивач, свої зобовязання за Договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу послуги з транспортування газу, згідно складених актів за:

- №07-15-/Н001 від 31 липня 2015 року на суму 1 097 482,38 грн.;

- №08-15-/Н001 від 31 серпня 2015 року на суму 997 165,31 грн.;

- №09-15-/Н001 від 30 вересня 2015 року на суму 1 032 812,92 грн.;

- №10-15-/Н001 від 31 жовтня 2015 року на суму 1 573 905,05 грн.;

- №11-15-/Н001 від 30 листопада 2015 року на суму 4 666 536,74 грн.;

- №12-15-/Н001 від 31 грудня 2015 року на суму 6 790 724,40 грн.;

- №01-16-/Н001 від 31 січня 2016 року на суму 4 069 888,03 грн.;

- №02-16-/Н001 від 29 лютого 2016 року на суму 2 751 027,35 грн.;

- №03-16-/Н001 від 31 березня 2016 року на суму 2 583 602,94 грн.;

- №04-16-/Н001 від 30 квітня 2016 року на суму 601 387,12 грн., а всього на загальну суму 26 164 532,24 грн.

Відповідач, в свою чергу, здійснював розрахунок за надані йому послуги у звітному місяці до 20-го числа місяця, наступного за звітним, відповідно до актів наданих послуг власними коштами із поточного рахунку та з рахунку із спеціальним режимом використання.

На виконання Договору №/Н001, відповідач перерахував позивачу кошти в сумі 16 651 332,88 грн. (т.1 а.с.101-107), чим допустив заборгованість, станом на 30 травня 2016 року, у розмірі 9 513 199,36 грн., що не заперечується сторонами.

Позивач, у зв'язку з несвоєчасною сплатою відповідачем коштів за надані послуги з транспортування газу, звернувся з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за послуги з транспортування природного газу в загальному розмірі 11 991 446,23 грн., з яких: 9 513 199,36 грн. - сума основного боргу, 1 158 457,73 грн. - пеня, 82 437,55 грн. - 3% річних, 972 575,66 грн. - штраф та 264 775,93 грн. - інфляційні збитки.

Відповідно до ч.1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції, відповідач повністю погасив існуючу заборгованість у 9 513 199,36 грн., що зазначається в уточнюючому розрахунку позивача та не заперечується сторонами по справі, а тому в цій частині позову предмет спору відсутній. Розрахунок за надані послуги проведений відповідачем за рахунок коштів, отриманих за спільними протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 9 513 199,36 грн. підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Також ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" просить стягнути з відповідача на свою користь 1 158 457,73 грн. - пені, 82 437,55 грн. - 3% річних, 972 575,66 грн. - штрафу та 264 775,93 грн. - інфляційних збитків.

Відповідно до 7.3 Договору №/Н001, сторони встановили, що у разі порушення замовником строків оплати, передбачених розділом 5 цього Договору, із замовника стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

За приписами ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч.2 ст. 231 ГК України, у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов'язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі 20% вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1% вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Статтями 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ст. 610 ЦК України визначає, як порушення зобов'язання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Також, залишок заборгованості за надані послуги відшкодовувався позивачу державою на підставі спільних протокольних рішень. Так, ТОВ "Вінницягаз Збут" на протязі спірного періоду щомісячно сплачувало кошти позивачу у загальному розмірі 12 043 689,20 грн., інша ж сума у розмірі 14 120 843,04 грн. була відшкодована ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" за спільними протокольними рішеннями, що в загальному складає 26 164 532,24 грн.

Пунктом 1.2. "Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію", затвердженого спільним наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерством фінансів України №493/688 від 03 серпня 2015 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №1007/27452 від 19 серпня 2015 року, розрахунки між органами Державної казначейської служби України, департаментами фінансів обласних державних адміністрацій, Департаментом фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідні департаменти фінансів), між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, НАК "Нафтогаз України", ДП "Енергоринок" та іншими учасниками розрахунків за природний газ, теплопостачання та електроенергію, проводяться за згодою сторін на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню або договорів, що визначають величину щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг) та спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, за формою №1 у додатку, спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію, за формою №2 у додатку. Схеми розрахунків узгоджують відповідні головні фінансові управління спільно з постачальниками та транспортувальниками ресурсів (надавачами товарів, послуг) та контролюють відповідні органи Державної казначейської служби України.

Відповідно до пунктів 2.1.-2.3. "Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію", постачальники та/або транспортувальники ресурсів (товарів, послуг), які виявили бажання здійснити розрахунки відповідно до Порядку, складають щомісяця до 10 числа з розпорядниками коштів акти звіряння, а в разі проведення відповідних розрахунків з попередньої оплати ресурсів (товарів, послуг) на строк не більше одного місяця постачальники та/або транспортувальники ресурсів (товарів, послуг) визначають договірну величину споживання ресурсів (товарів, послуг), про що укладають відповідний договір з розпорядниками коштів. Один примірник акта звіряння або договору надається місцевому фінансовому органу для складання зведеного реєстру актів звіряння або договорів.

Зведені реєстри актів звіряння або договорів підписуються керівниками місцевих фінансових органів, постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг) та надаються відповідним департаментам фінансів.

Відповідні департаменти фінансів узагальнюють отримані дані та подають їх щомісяця до 20 числа Державній казначейській службі України (далі - Казначейство України) та відповідним головним управлінням Державної казначейської служби України в областях, місті Києві (далі - головні управління Казначейства) у формі узгоджених з постачальниками та/або транспортувальниками ресурсів (товарів, послуг) спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків разом з відповідними зведеними реєстрами актів звіряння або реєстрами договорів за підписами керівників відповідних департаментів фінансів, постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг).

Згідно п.2.7 зазначеного "Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію", проведення розрахунків за теплопостачання, природний газ та його транспортування здійснюється таким чином:

1) на підставі платіжних доручень органи Казначейства перераховують кошти на рахунки теплопостачальних і газопостачальних організацій, відкриті в органах Казначейства;

2) останнім отримувачем коштів від постачальників ресурсів при розрахунках за теплопостачання, джерелом якого є природний газ, є НАК "Нафтогаз України" та/або дочірня компанія НАК "Нафтогаз України" - "Газ України" (далі - ДК "Газ України"), рахунки яких відкриті у Казначействі України.

Останніми отримувачами коштів від постачальників ресурсів при розрахунках за природний газ і його транспортування є НАК "Нафтогаз України", ДК "Газ України", ПАТ "Укртрансгаз", рахунки яких відкриті у Казначействі України;

3) Казначейство України на підставі платіжних доручень ДК "Газ України" та ПАТ "Укртрансгаз" перераховує кошти з їх рахунків на рахунок НАК "Нафтогаз України";

4) Казначейство України на підставі платіжних доручень НАК "Нафтогаз України" та реєстрів спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків, відповідно до яких здійснюється перерахування, перераховує кошти:

до загального фонду Державного бюджету України;

на рахунки ПАТ "Укргазвидобування" або ПАТ "Укрнафта", відкриті в Казначействі України, для розрахунків за природний газ.

Перерахування коштів з рахунку НАК "Нафтогаз України" на рахунок ПАТ "Укргазвидобування" або ПАТ "Укрнафта" здійснюється на підставі платіжних доручень, реєстрів спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків та додатків до спільних протокольних рішень, зазначених у реєстрах спільних протокольних рішень, підписаних НАК "Нафтогаз України" та ПАТ "Укргазвидобування" або ПАТ "Укрнафта";

5) Казначейство України на підставі платіжних доручень ПАТ "Укргазвидобування" та ПАТ "Укрнафта" перераховує кошти до загального фонду Державного бюджету України;

6) у разі коли постачальники газу уклали договори на постачання природного газу для потреб населення безпосередньо з ПАТ "Укргазвидобування" та ПАТ "Укрнафта", такі розрахунки проводяться відповідно з ПАТ "Укргазвидобування" та ПАТ "Укрнафта". Казначейство України на підставі платіжних доручень ПАТ "Укргазвидобування" та ПАТ "Укрнафта" перераховує кошти до загального фонду Державного бюджету України;

7) розрахунки учасників розрахунків здійснюються як у рахунок погашення заборгованості за природний газ, так і в рахунок оплати вартості планових обсягів постачання природного газу в поточному місяці.

Так, з серпня 2015 року по серпень 2016 року, відповідно до "Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам та надання пільг, субсидій та компенсацій" прийнятих постановою Кабінету Міністрів України №20 від 11 січня 2005 року та зазначеного вище "Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію", між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Вінницькій області, Департаментом фінансів Вінницької обласної держадміністрації, ТОВ "Вінницягаз збут", ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" та НАК "Нафтогаз України" було укладено спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України:

- 20 вересня 2015 року за №2013/у на суму 174 632,03 грн.;

- 20 жовтня 2015 року за №2209/у на суму 247 022,86 грн.;

- 20 листопада 2015 року за №2571/у на суму 406 455,00 грн.;

- 21 грудня 2015 року за №3085/у на суму 1 400 000,00 грн.;

- 22 січня 2016 року за №302/у на суму 2 079 037,76 грн.;

- 22 лютого 2016 року за №736/у на суму 1 338 909,00 грн.;

- 21 березня 2016 року за №1040/у на суму 1 504 314,90 грн.;

- 21 травня 2016 року за №1617/у на суму 524 000,00 грн.;

- 21 червня 2016 року за №1729/у на суму 561 515,83 грн.;

- 22 серпня 2016 року за №2235/у на суму 129 770,10 грн.;

- 22 вересня 2016 року за №2441/у на суму 104 610,00 грн.;

- 26 грудня 2016 року за №3613/у на суму 6 000 000,00 грн.;

- 26 грудня 2016 року за №3612/у на суму 4 000 000,00 грн.

Згідно розділу 4 зазначених спільних протокольних рішень, сторони, які підписали спільні протокольні рішення, несуть відповідальність за недотримання вимог постанови Кабінету Міністрів України №20 від 11 січня 2005 року та порядку проведення розрахунків і невиконання своїх зобов'язань за цими спільним протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків відповідно до законодавства України.

За приписами ч.2 ст. 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" (який діяв на момент укладення Договору, втратив чинність з 01 жовтня 2015 року) для проведення розрахунків за спожитий природний газ гарантовані постачальники, їх структурні підрозділи, а також підприємства, що здійснюють продаж природного газу гарантованим постачальникам з метою реалізації природного газу для потреб усіх категорій споживачів, відкривають в установах уповноважених банків поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять як плата за спожитий природний газ від усіх категорій споживачів.

Судом встановлено, що відповідач, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №705 "Про визначення гарантованих постачальників природного газу" від 25 липня 2012, в даних правовідносинах є замовником послуг транспортування природного газу, що має статус гарантованого постачальника, оскільки Договір на транспортування природного газу з ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" був укладений 01 липня 2015 року.

Таким чином, укладаючи спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України, сторони фактично погодились, що залишок оплати наданих послуг по Договору №/Н001, підлягає погашенню шляхом здійснення взаєморозрахунків на підставі кожного такого спільного протокольного рішення, тобто тим самим змінили порядок і строки проведення розрахунків за поставлений природний газ за цим Договором, і тому підставами для стягнення пені, штрафу, відсотків річних та інфляційних втрат необхідно, щоб оплата за газ була здійснена поза межами порядку, встановленого спільними протокольними рішеннями.

При цьому, нарахування інфляційних втрат та річних повинно відбуватися у разі порушення стороною умов та обовязків спільних протокольних рішень, укладених на виконання Договору №/Н042, оскільки даними протокольними рішеннями змінюється порядок та строки проведення розрахунків за надані за даним Договором послуги.

Верховний Суд України у своїх постановах при розгляді справ щодо застосування у подібних правовідносинах норми ч.2 ст. 625 ЦК України, та санкцій, передбачених умовами договору купівлі-продажу природного газу (постанови у справі №902/1652/13 від 10 лютого 2016 року, у справі №924/1265/13 від 25 березня 2015 року), зазначив, що необхідною умовою для їх застосування є те, щоб оплата була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених договором про організацію взаєморозрахунків, який діяв на момент розгляду справи, і, відповідно до якого сторони засвідчили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодних претензій стосовно предмета договору. Укладенням договору про організацію взаєморозрахунків, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору поставки природного газу

Аналогічна позиція викладена Вищим господарським судом у постановах по справі №918/920/16 від 18 квітня 2017 року, по справі №906/10/16 від 09 листопада 2017 року, у справі №924/111/16 від 17серпня 2016 року.

Крім того, з огляду на особливості здійснення господарської діяльності між підприємствами ПЕК та законодавчо-обумовлену специфіку взаємовідносин між суб'єктами, що проводять господарську діяльність в енергетичній галузі, вбачається, що ТОВ "Вінницягаз збут" було позбавлено можливості самостійно впливати на своєчасність розрахунків за поставлений природний газ, що в свою чергу свідчить про відсутність вини відповідача у простроченні платежів, а відтак в силу ст. 218 ГК України, ст. 614 ЦК України, виключає застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання.

Оскільки відповідачем чітко виконувались положення вищезазначених спільних протокольних рішень, то відсутні будь-які правові підстави для нарахування та стягнення з відповідача пені та передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України, 3% річних та інфляційних витрат, а тому колегія суддів вважає, що позовні вимоги ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" в частині стягнення 1 158 457,73 грн. - пені, 82 437,55 грн. - 3% річних та 264 775,93 грн. - інфляційних втрат не підлягають до задоволення.

Щодо заявлених ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" позовних вимог про стягнення штрафу в розмірі 972 575,66 грн., на підставі ч.2 ст. 231 ГК України, то колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду про їх безпідставність, оскільки даний штраф нарахований за прострочення виконання зобов'язання з оплати наданих послуг, яке є грошовим зобов'язанням, а згідно розяснень п.2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" від 17 грудня 2013 року, штрафні санкції, передбачені абзацом 3 ч.2 ст. 231 ГК України, застосовуються за допущене прострочення виконання лише негрошового зобов'язання, пов'язаного з обігом (поставкою) товару, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких й вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафних санкцій.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що господарський суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в позові в частині стягнення з відповідача 1 158 457,73 грн. - пені, 82 437,55 грн. - 3% річних, 972 575,66 грн. - штрафу та 264 775,93 грн. - інфляційних втрат.

Інші заперечення, викладені у апеляційній скарзі, також не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а тому відхиляються як необґрунтовані.

Згідно ст.ст. 74, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте у відповідності до норм ст. 234 ГПК України із всебічним, повним та обєктивним дослідженням матеріалів справи в їх сукупності та вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування та задоволення вимог апеляційної скарги.

Судові витрати за подачу апеляційної скарги, на підставі ст.ст. 129, 282 ГПК України, у зв'язку з відмовою в її задоволенні, покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269-275, 276, 281-284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Вінницької області від 25 травня 2018 року - залишити без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №902/471/16 повернути господарському суду Вінницької області.

Головуючий суддя Дужич С.П.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Огороднік К.М.