ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
06.08.2018 Справа № 5006/16/67/2012
Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.
при секретарі судового засідання Хадієвій М.Ф.
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали
на дії заступника начальника Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1
про визнання незаконною та скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачу

про: зобовязання виконати певні роботи, а саме: передати проектно-кошторисну документацію з позитивним висновком комплексної державної експертизи,
за участю представників:
від стягувача: не зявились;
від боржника: не зявились;
від ДВС: не зявились.
Рішенням господарського суду Донецької області від 03.07.2012 року по справі №5006/16/67/2012 позовні вимоги Луганського обласного центру зайнятості до Дочірнього підприємства Донбасспецмонтажпроект Закритого акціонерного товариства Укрголовспецмонтажпроект про зобовязання виконати певні роботи, а саме: передати проектно-кошторисну документацію з позитивним висновком комплексної державної експертизи, задоволено.

Зобовязано Дочірнє підприємство Донбасспецмонтажпроект Закритого акціонерного товариства Укрголовспецмонтажпроект передати Луганському обласному центру зайнятості робочий проект з реконструкції нежитлових будівель, які складаються з адміністративної будівлі, нежитлових будівель та споруд в комплекс будівель та споруд Луганського обласного центру зайнятості за адресою: м.Луганськ, вул.1-я Лінія 10-а з позитивним висновком комплексної державної експертизи за актом здачі-приймання виконаних робіт.

Стягнуто з Дочірнього підприємства Донбасспецмонтажпроект Закритого акціонерного товариства Укрголовспецмонтажпроект на користь Луганського обласного центру зайнятості витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073грн.00коп.

На виконання цього рішення видано відповідний судовий наказ від 20.07.2012.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 13.03.2015 видано Луганському обласному центру зайнятості дублікат наказу від 20.07.2012 про примусове виконання рішення господарського суду Донецької області від 03.07.2012 по справі № 5006/16/67/2012 про зобов'язання Дочірнього підприємства Донбасспецмонтажпроект Закритого акціонерного товариства Укрголовспецмонтажпроект передати Луганському обласному центру зайнятості робочий проект з реконструкції нежитлових будівель, які складаються з адміністративної будівлі, нежитлових будівель та споруд в комплекс будівель та споруд Луганського обласного центру зайнятості за адресою: м. Луганськ, вул. 1-я Лінія, 10-а з позитивним висновком комплексної державної експертизи за актом здачі-приймання виконаних робіт.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 11.01.2016 скаргу Луганського обласного центру зайнятості м.Сєвєродонецьк на дії Відділу державної виконавчої служби Ворошиловського районного управління юстиції у м.Донецьку щодо виконання рішення господарського суду Донецької області від 03.07.2012р. у справі №5006/16/67/2012 задоволено. Визнано дії Відділу державної виконавчої служби Ворошиловського районного управління юстиції у м.Донецьку щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження №47774652 від 08.04.2015 незаконними. Визнано постанову Відділу державної виконавчої служби Ворошиловського районного управління юстиції у м.Донецьку про відмову у відкритті виконавчого провадження №47774652 від 08.04.2015 недійсною. Зобовязано Відділ державної виконавчої служби Ворошиловського районного управління юстиції у м.Донецьку винести постанову про відкриття виконавчого провадження за наказом господарського суду Донецької області від 20.07.2012 № 5006/16/67/2012.

23.07.2018 від Луганського обласного центру зайнятості до канцелярії господарського суду Донецької області надійшла скарга №30/12-1656 від 17.07.2018 на дії органу державної виконавчої служби, в якій заявник просить визнати незаконною та скасувати постанову №51353464 від 17.03.2016 заступника начальника Словянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 про повернення виконавчого документу стягувачу з примусового виконання дублікату наказу №5006/16/67/2012 від 20.07.2012, виданого господарським судом Запорізької області, про зобовязання Дочірнього підприємства Донбасспецмонтажпроект Закритого акціонерного товариства Укрголовспецмонтажпроект передати Луганському обласному центру зайнятості робочий проект з реконструкції нежитлових будівель, які складаються з адміністративної будівлі, нежитлових будівель та споруд в комплекс будівель та споруд Луганського обласного центру зайнятості за адресою: м. Луганськ, вул. 1-я Лінія, 10-а з позитивним висновком комплексної експертизи за актом здачіприймання виконаних робіт.

Разом зі скаргою заявником подана заява №30/12-1655 від 17.07.2018 про поновлення строку на подання до суду скарги.

Ухвалою суду від 25.07.2018 поновлено Луганському обласному центру зайнятості строк на звернення до суду зі скаргою на дії заступника начальника Словянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області; призначено до розгляду скаргу в судовому засіданні на 06.08.2018; Слов'янському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області встановлено строк до 06.08.2018 надати до суду матеріали виконавчого провадження, відзив на скаргу і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду). Також даною ухвалою явка сторін визнана не обовязковою.

Станом на дату розгляду скарги матеріали виконавчого провадження, відзив на скаргу, до суду не надійшли.

В судове засідання, що відбулось 06.08.2018, стягувач, боржник та Слов'янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області своїх представників не направили, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлені у встановленому порядку.

Згідно статті 342 Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів (ч.4 ст.74 цього Кодексу).

Враховуючи, що боржник та Слов'янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду скарги заздалегідь, але вимоги суду, викладені в ухвалі від 06.08.2018 не виконали, а також враховуючи обмеження строку розгляду скарги, встановлені частиною першою статті 342 Господарського процесуального кодексу України, скарга розглядається на підставі наявних у справі документів.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд виходить з наступного.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює судове рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 18-рп/2012 від 13.12.2012 вказав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу № 5-рп/2013, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.06.2013 зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» передбачено обов'язковість виконання судових рішень, невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Згідно зі ст. 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами і мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. (ч.1, ч.3 ст.327 ГПК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 32 цього Закону встановлено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

З поданого скаржником до матеріалів справи листування між Луганським обласним центром зайнятості та органами державної виконавчої служби вбачається, що на примусовому виконанні у Словянському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебувало виконавче провадження № 51353464 від 17.03.2016 з примусового виконання наказу № 5006/16/67/2012 від 20.07.2012, виданого господарським судом Запорізької області, про зобовязання Дочірнього підприємства Донбасспецмонтажпроект Закритого акціонерного товариства Укрголовспецмонтажпроект передати Луганському обласному центру зайнятості робочий проект з реконструкції нежитлових будівель, які складаються з адміністративної будівлі, нежитлових будівель та споруд в комплекс будівель та споруд Луганського обласного центру зайнятості за адресою: м. Луганськ, вул. 1-я Лінія, 10-а з позитивним висновком комплексної експертизи за актом здачіприймання виконаних робіт.

На момент відкриття виконавчого провадження № 51353464 був чинним Закон України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV від 21.04.1999, главою 7 якого врегульовано порядок виконання рішень, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Так, статтею 75 цього Закону встановлено, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

З 05.10.2016 діє нова редакція Закону України «Про виконавче провадження» (від 2 червня 2016 року N 1404-VIII).

Згідно з частинами 5, 6, 7 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року N 1404-VIII, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Порядок виконання рішень немайнового характеру врегульовано Розділом VІІІ Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року N 1404-VIII і є аналогічним порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV від 21.04.1999.

Відповідно до статті 10 названого Закону заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Під час виконання рішень про передачу стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, виконавець вилучає такі предмети у боржника і передає їх стягувачу, про що складає акт передачі. У разі знищення предмета, що мав бути переданий стягувачу в натурі, виконавець складає акт про неможливість виконання рішення, що є підставою для закінчення виконавчого провадження, а в разі встановлення факту відсутності предмета, що мав бути переданий стягувачу, повертає виконавчий документ стягувачу. У разі письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про їх передачу стягувачу, виконавець повертає зазначені предмети боржникові, про що складає акт, і виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. При цьому внесений стягувачем авансовий внесок поверненню не підлягає (ст.60 Закону).

Статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що 24.01.2018 заступником начальника Словянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», посилаючись на те, що за результатами вжитих виконавцем заходів неможливо зясувати місцезнаходження боржника юридичної особи. Також у п.3 цієї постанови вказано, що виконавчий документ може бути повторно предявлений до виконання в строк до 24.01.2021.

Скаржником (стягувачем) отримано означену постанову державного виконався 15.02.2018, не погодившись з якою подано відповідну скаргу до суду.

Мотивуючи скаргу, стягувач посилається на порушення державним виконавцем положень абз.3 ч.3 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження», якою встановлено, що у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

У скарзі від 17.07.2018 № 30/12-1656 стягувач просить визнати незаконною та скасувати постанову № 51353464 від 17.03.2016 заступника начальника Словянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 про повернення виконавчого документу стягувачу з примусового виконання дублікату наказу №5006/16/67/2012 від 20.07.2012, виданого господарським судом Запорізької області, про зобовязання Дочірнього підприємства Донбасспецмонтажпроект Закритого акціонерного товариства Укрголовспецмонтажпроект передати Луганському обласному центру зайнятості робочий проект з реконструкції нежитлових будівель, які складаються з адміністративної будівлі, нежитлових будівель та споруд в комплекс будівель та споруд Луганського обласного центру зайнятості за адресою: м. Луганськ, вул. 1-я Лінія, 10-а з позитивним висновком комплексної експертизи за актом здачіприймання виконаних робіт.

У той же час суд враховує, що за змістом мотивувальної частини вказаної скарги стягувач оскаржує саме постанову від 24.01.2018 про повернення виконавчого документа стягувачу, тому посилання в прохальній частині скарги про скасування постанови № 51353464 від 17.03.2016 вважає технічною опискою скаржника. На підтвердження доводів, викладених у скарзі, скаржником додано саме постанову від 24.01.2018 про повернення виконавчого документа стягувачу

Отже, судом розглядається скарга Луганського обласного центру зайнятості м.Сєвєродонецьк відносно постанови заступника начальника Словянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 про повернення виконавчого документу стягувачу ВП № 51353464 від 24.01.2018.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника).

Частиною пятою статті 37 названого Закону визначено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

В матеріалах справи відсутні і сторонами, у тому числі державною виконавчою службою, не надано суду документального підтвердження вжиття державним виконавцем заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», на виконання рішення суду, за яким боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії - передати Луганському обласному центру зайнятості робочий проект з реконструкції нежитлових будівель, які складаються з адміністративної будівлі, нежитлових будівель та споруд в комплекс будівель та споруд Луганського обласного центру зайнятості за адресою: м. Луганськ, вул. 1-я Лінія, 10-а з позитивним висновком комплексної експертизи за актом здачіприймання виконаних робіт.

Витребувані ухвалою від 25.07.2018 матеріали виконавчого провадження заступником начальника Словянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькі області ОСОБА_1 суду не надано, як не надано й відзиву на скаргу Луганського обласного центру зайнятості.

Частиною четвертою статті 165 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Статтею 13 цього Кодексу встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 14 ГПК України).

Таким чином, оскільки заступником начальника Словянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькі області ОСОБА_1 не надано суду документального підтвердження вжиття передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів на виконання рішення суду, за яким боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії - передати Луганському обласному центру зайнятості робочий проект з реконструкції нежитлових будівель, які складаються з адміністративної будівлі, нежитлових будівель та споруд в комплекс будівель та споруд Луганського обласного центру зайнятості за адресою: м. Луганськ, вул. 1-я Лінія, 10-а з позитивним висновком комплексної експертизи за актом здачіприймання виконаних робіт; витребувані ухвалою від 25.07.2018 матеріали виконавчого провадження суду не надано, як не надано й відзиву на скаргу Луганського обласного центру зайнятості; не спростовано належними та допустимими доказами доводів скаржника, тому відповідна скарга Луганського обласного центру зайнятості про визнання незаконною та скасування постанови від 24.01.2018 ВП № 51353464 про повернення виконавчого документу стягувачу, підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до 2 ст. 343 ГПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

У разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення (частина 1 статті 41 Закону України «Про виконавче провадження»).

Керуючись статтями ст. 233, 234, 235, 342, 343, 345 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу Луганського обласного центру зайнятості на дії заступника начальника Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 про визнання незаконною та скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачу, задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову від 24.01.2018 ВП № 51353464 про повернення виконавчого документа стягувачеві з виконання наказу (дублікату) від 20.07.2012 №5006/16/67/2012, виданого господарським судом Запорізької області, про передачу проекту з реконструкції нежитлових будівель.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, згідно з Розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали підписано 10.08.2018.

Суддя Н.В. Величко