РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.07.2018Справа №910/1616/18

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Гамаюн-Груп"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Груп"
простягнення 155 363,04 грн.
Суддя Бойко Р.В.
при секретарі судового засідання Бариновій О.І.
Представники сторін:
від позивача: Кушнарьов Д.В.
від відповідача:не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У лютому 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Гамаюн-Груп" звернулось до господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Груп" про стягнення 155 363,04 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем виконано свої зобов'язання за Договором купівлі-продажу №ИВ00019 від 28.03.2016 з поставки та монтування дитячого майданчику, а відповідач свого зобов'язання з оплати поставленого товару належним чином не виконав у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 129 645,00 грн. Крім того, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем свого грошового зобов'язання позивачем заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 1 918,00 грн., пеню у розмірі 17 201,95 грн. та інфляційні витрати у розмірі 6 598,09 грн., нараховані за період з 10.08.2017 по 06.02.2018.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.02.2018 відкрито провадження у справі №910/1616/18 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; визначено сторонам строки для надання відзиву, відповіді на відзив, заперечень на відповідь на відзив; підготовче засідання призначено на 16.03.2018.

15.03.2018 через відділ діловодства суду від Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" надійшли пояснення, в яких зазначається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Еліт Груп" як підрядником виконувались роботи з будівництва дошкільного закладу на проспекті Науки, 63-А у Голосіївському районі міста Києва, замовником яких виступало Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд". Так, Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" повідомляє, що за наслідками виконання відповідачем робіт підприємством було сплачені кошти, а Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) засвідчено відповідність закінченого будівництва об'єкта "Будівництво дитячого дошкільного закладу на проспекті Науки, 63-А у Голосіївському районі міста Києва" проектній документації та підтверджено його готовність до експлуатації, що підтверджується сертифікатом серії КВ №91.

16.03.2018 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про об'єднання в одне провадження справи №910/1616/18 зі справами №910/2894/18 та №910/2900/18.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.03.2018 відкладено підготовче засідання у справі №910/1616/18 на 18.05.2018.

28.03.2018 через відділ діловодства суду від позивача повторно надійшло клопотання про об'єднання в одне провадження справи №910/1616/18 зі справами №910/2894/18 та №910/2900/18.

20.04.2018 через відділ діловодства суду від Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи актів звірки взаєморозрахунків, складених між Комунальним підприємством з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Еліт Груп", а також доказів направлення вказаного клопотання іншим учасникам справи.

23.04.2018 через відділ діловодства суду надійшло клопотання від Департаменту освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якому останній вказує, що не вбачає за необхідне приймати участь розгляді даної справи в якості третьої особи.

Підготовче засідання 18.05.2018 не відбулося у зв'язку з перебуванням судді Мельника В.І. на лікарняному.

Відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду у зв'язку із перебуванням судді Мельника В.І. на лікарняному, на підставі розпорядження керівника апарату суду №05-23/683 від 18.05.2018 справу №910/1616/18 направлено на повторний автоматичний розподіл.

За наслідками повторного автоматизованого розподілу справу №910/1616/18 передано на розгляд судді Бойко Р.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.05.2018 прийнято справу №910/1616/18 до провадження; вирішено розпочати її розгляд спочатку зі стадії підготовчого провадження; у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Гамаюн-Груп" про об'єднання в одне провадження справ відмовлено; визначено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи та призначено підготовче засідання на 07.06.2018.

Протокольною ухвалою господарського суду міста Києва від 07.06.2018 відмовлено позивачу в задоволенні клопотання про залучення Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" та Департаменту освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачата оголошено перерву у підготовчому засіданні до 19.06.2018.

19.06.2018 надійшло клопотання позивача про відкладення підготовчого засідання у зв'язку з неможливістю прибуття його представника.

Протокольною ухвалою господарського суду міста Києва від 19.06.2018 відкладено підготовче засідання на 12.07.2018 у зв'язку з надходженням клопотання позивача про відкладення підготовчого засідання та неявкою представника відповідача.

Протокольною ухвалою господарського суду міста Києва від 12.07.2018 закрито підготовче провадження у справі №910/1616/18 та призначено її до розгляду по суті на 24.07.2018.

Відповідач явку свого представника у підготовчі засідання, призначені на 19.06.2018 та 12.07.2018, а також у судове засідання, призначене на 24.07.2018, не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвали господарського суду міста Києва про повідомлення про дату, час і місце підготовчого засідання від 19.06.2018 та від 12.07.2018 у відповідності до приписів ст.ст. 120, 176, 242 Господарського процесуального кодексу України були надіслані відповідачу рекомендованими листами на адресу місцезнаходження відповідача, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 01030, м. Київ, вул. Рейтарська, буд. 18, кв. 1, та відповідно одержані відповідачем 25.06.2018 та 17.07.2018, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №139 та №137.

Згідно пункту 3 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України

днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Таким чином, керуючись приписами п. 3 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України суд приходить до висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про судове засідання у даній справі, проте своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк, а також правом взяти участь у розгляді справи по суті, не скористався.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на наведені приписи господарського процесуального закону, приймаючи до уваги відсутність будь-яких повідомлень представника відповідача про причини його неявки в судове засідання 24.07.2018, суд вирішив розглянути дану справу за відсутності такого учасника справи.

В судовому засіданні 24.07.2018 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача (у підготовчому засіданні 07.06.2018), всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

28.03.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гамаюн-Груп" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Еліт Груп" (покупець) було укладено договір №ИВ00019 (надалі - Договір), у відповідності до п. 1.1 якого продавець зобов'язався передати у власність покупця, а покупець прийняти і оплатити згідно рахунку та специфікації дитячий майданчик (надалі - товар) на умовах, передбачених цим Договором.

Товар постачається по узгодженій сторонами вартості, яка вказана у Специфікації (п. 3.1 Договору).

Відповідно до Специфікації вартість товару сторонами була узгоджена у розмірі 586 645,00 грн.

Згідно пункту 3.2 Договору сплата за товар здійснюється шляхом перерахування покупцем оплати в розмірі 100% на розрахунковий рахунок продавця протягом 30 календарних днів з моменту підписання Договору.

У пункті 5.2 Договору передбачено, що у випадку затримки розрахунку за поставлений товар, покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день затримки розрахунків.

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2017, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов'язань за цим Договором (п. 6.2 Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 30.12.2016).

На виконання своїх зобов'язань за Договором позивачем було поставлено відповідачу товар відповідно до Специфікації вартістю 586 645,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №ГГ-ИВ000019 від 09.08.2017.

Відповідачем за згодою позивача було повернуто позивачу частину поставленого згідно видаткової накладної №ГГ-ИВ000019 від 09.08.2017 товару вартістю 27 000,00 грн., що підтверджується накладною про повернення товару №2 від 19.09.2017.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Еліт Груп" на виконання своїх зобов'язань з оплати товару було перераховано Товариству з обмеженою відповідальністю "Гамаюн-Груп" кошти у розмірі 430 000,00 грн.

Спір у справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем зобов'язання по оплаті поставленого за Договором товару, у зв'язку з чим позивач вказує на існування у Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Груп" заборгованості у розмірі 129 645,00 грн. та за несвоєчасне виконання зобов'язань позивачем нараховано відповідачу пеню у розмірі 17 201,95 грн., 3% річних у розмірі 1 918,00 грн. та інфляційні витрати у розмірі 6 598,09 грн.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд прийшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання, в тому числі Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 165, 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 662, 692, 712 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається із матеріалів справи (видаткової накладної №ГГ-ИВ000019 від 09.08.2017, яка підписана представниками та скріплена печатками сторін) на виконання своїх зобов'язань за Договором позивачем поставлено відповідачу товар вартістю 586 645,00 грн.

В той же час, за взаємною згодою сторін частина вказаного товару вартістю 27 000,00 грн. була повернута покупцем продавцю, що підтверджується накладною про повернення товару №2 від 19.09.2017.

Таким чином, вартість поставного позивачем відповідачу товару становить 559 645,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Сторонами у п. 3.2 Договору було визначено, що сплата за товар здійснюється шляхом перерахування покупцем оплати в розмірі 100% на розрахунковий рахунок продавця протягом 30 календарних днів з моменту підписання Договору.

Із даного пункту Договору вбачається, що сторонами було погоджено, що продаж товару здійснюється на умовах передплати.

Частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до частини 1 статті 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Враховуючи, що станом на дату здійснення позивачем поставки відповідачу товару Товариством з обмеженою відповідальністю "Еліт Груп" не виконано свого обов'язку щодо здійснення попередньої оплати товару, то до даних правовідносин підлягають застосуванню приписи ст. 538 Цивільного кодексу України, зокрема, частиною 4 якої встановлено, що якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

Натомість як вбачається із матеріалів справи відповідачем 05.10.2016 частково здійснено оплату поставленого товару у розмірі 430 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не спростував твердження позивача про наявність у нього заборгованості з оплати поставленого за Договором товару, а наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що покупець взятих на себе зобов'язань за Договором в повному обсязі не виконав, вартість переданого йому товару у визначений Договором строк не сплатив, у зв'язку з чим у Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Груп" виникла заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Гамаюн-Груп", яка складає суму 129 645,00 грн. (586 645,00 грн. загальної вартість поставленої продукції - 27 000,00 грн. вартості повернутої відповідачем частини товару - 430 000,00 грн. часткової сплати заборгованості).

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов'язання по сплаті на користь позивача 129 645,00 грн.

З огляду на наведене, а також враховуючи приписи ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та умови п. 3.2 Договору, суд приходить до висновку, що станом на дату розгляду даного спору відповідач є таким, що прострочив виконання свого обов'язку з оплати поставленого згідно видаткової накладної №ГГ-ИВ000019 від 09.08.2017 товару.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, суд приходить до висновку про правомірність вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Гамаюн-Груп" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Груп" заборгованості з оплати поставленого за Договором товару у розмірі 129 645,00 грн.

Крім того, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем свого грошового зобов'язання позивачем заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 1 918,00 грн., пеню у розмірі 17 201,95 грн. та інфляційні витрати у розмірі 6 598,09 грн., нараховані за період з 10.08.2017 по 06.02.2018.

Судом встановлено, що відповідач свого обов'язку по сплаті коштів в повному обсязі у визначений Договором строк не виконав, допустивши прострочення виконання зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У пункті 5.2 Договору передбачено, що у випадку затримки розрахунку за поставлений товар, покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день затримки розрахунків.

Суд, здійснивши перерахунок заявленої до стягнення пені з урахуванням визначеного позивачем періоду, а також зважаючи на імперативність приписів ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язку суду розглядати спір не інакше як в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення пені у розмірі 17 201,95 грн. за прострочення виконання відповідачем зобов'язання за спірним Договором є правомірною.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, здійснивши перерахунок заявлених до стягнення позивачем 3% річних та інфляційних витрат з урахуванням визначеного позивачем періоду - з 10.08.2017 по 06.02.2018, та керуючись приписами ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України, якими встановлено обов'язок суду розглядати спір не інакше як в межах заявлених вимог, прийшов до висновку про правомірність стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Груп" 3% річних у розмірі 1 918,00 грн. та інфляційних витрат у розмірі 6 598,09 грн.

З огляду на наведене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Гамаюн-Груп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Груп" про стягнення 155 363,04 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 13, 74, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Гамаюн-Груп" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Груп" (01034, м. Київ, вул. Рейтарська, буд. 18, кв. 1; ідентифікаційний код 35678239) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гамаюн-Груп" (04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, буд. 3; ідентифікаційний код 39537875) заборгованість у розмірі 129 645 (сто двадцять дев'ять тисяч шістсот сорок п'ять) грн. 00 коп., пеню у розмірі 17 201 (сімнадцять тисяч двісті один) грн. 95 коп., 3% річних у розмірі 1 918 (одна тисяча дев'ятсот вісімнадцять) грн. 00 коп., інфляційні витрати у розмірі 6 598 (шість тисяч п'ятсот дев'яносто вісім) грн. 09 коп. та судовий збір у розмірі 2 330 (дві тисячі триста тридцять) грн. 45 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 ч.1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Київського апеляційного господарського суду або через господарський суд міста Києва.

Повний текст рішення складено 20.08.2018.

Суддя Р.В.Бойко