ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2018 року Справа № 904/10603/17

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 511

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. - доповідач,

суддів: Антонік С.Г., Іванов О.Г.

секретар судового засідання Абадей М.О.

Учасники справи:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Тиамат»

м. Бахмут Донецької області

представник: ОСОБА_1, адвокат, ордер №840 від 16.07.2018;

Відповідач ОСОБА_2 акціонерне товариство «Північний гірничо-

збагачувальний комбінат» м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

представник: ОСОБА_3, довіреність №112/81 від 21.05.2018, адвокат;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо- збагачувальний комбінат» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.04.2018 у справі №904/10603/18 (суддя Панна С.П., повне рішення складено 05.05.2018)

у справі

про за первісним позовом про стягнення 285 000,00 грн та за зустрічним позовом про стягнення 47 422,62 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення господарського суду.

У грудні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Тиамат" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" та просило стягнути борг - 259 140,0 грн, інфляційні втрати - 10469,25 грн, 3% річних - 3 386,56 грн, пеню - 4 120,32 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору підряду №754 від 26.06.2015 року (на поточні ремонти та технічне обслуговування) в частині повного та своєчасного розрахунку за виконані роботи.

В свою чергу відповідач ОСОБА_2 акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" 25.01.2018 року подало зустрічний позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТИАМАТ" неустойки за порушення строків виконання робіт в сумі 47 422,62 грн (з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 20.03.2018).

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.04.2018 у даній справі (суддя Панна С.П.), з урахуванням ухвали про виправлення описки від 06.06.2018, по первісному позову позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Тиамат" - задоволено повністю. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТИАМАТ" 259140,00 грн - основного боргу, 4120,32 грн - пені, 10469,25 грн - інфляційних витрат, 3386,56 грн - 3% річних та 4156,75 грн - судового збору.

Зустрічний позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТИАМАТ" на користь Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" 37316,16 грн -неустойки та 1275, 01 грн - судового збору. В решті зустрічного позову відмовлено.

Приймаючи рішення суд виходив з того, що позивачем доведено належними доказами факт прострочення оплати виконаних робіт, а заперечення відповідача щодо порушення позивачем порядку здачі робіт безпідставні. Щодо зустрічних вимог суд прийшов до висновку про наявність прострочення виконання робіт, втім вказане прострочення становить з 23.12.2016 до 10.02.2017, а не до 11.07.2017, як стверджує відповідач.

Доводи та вимоги апеляційної скарги та відзиву на неї.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся відповідач, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні первісних вимог відмовити повністю, змінити рішення в частині вимог зустрічного позову та стягнути на його користь неустойку 47422,62 грн. В обґрунтування апеляційної скарги посилався на наступне:

- Позивач не довів виконання свого обовязку 11.02.2017, оскільки визначені в договорі акти були складені лише 11.07.2017;

- зобовязання з оплати виконаних робіт нерозривно повязане з дотриманням порядку їх здачі та приймання. Позивачем не було дотримано визначеного договором порядку, тому суд безпідставно прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог;

- за умовами договору позивач повинен був повернути замовнику металобрухт, проте останній вказаного не вчинив, чим завдав відповідачеві значні збитки, тому відповідач має право застосувати до підрядника оперативно-господарські санкції, про що було заявлено в суді, втім судом не були взяті до уваги ці обставини;

- суд безпідставно задовольнив зустрічні вимоги лише частково, встановивши, що прострочення виконання робіт становить 48 днів, в той час як з вини підрядника акт приймання-передачі робіт було підписано тільки 11.07.2017 та прострочення становить 199 днів;

- суд зробив помилковий висновок, що приймання обладнання з ремонту є тотожним прийняттю виконаних робіт та безпідставно задовольнив зустрічні позовні вимоги лише частково.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.07.2018 (колегія суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Кощеєва І.М., Орєшкіної Е.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.04.2018 у справі №904/10603/17. Судове засідання з викликом сторін у справі призначено на 16.07.2018. Сторонам запропоновано в строк до 12.07.2018 надати відзив на апеляційну скаргу, заяви, клопотання відповідно до ст.ст. 38, 74, 80, 161, 263 Господарського процесуального кодексу України.

У звязку з відпустками суддів Кощеєва І.М. та Орєшкіної Е.В. у справі здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи, визначено колегію у складі головуючого судді Широбокової Л.П. - доповідач, суддів Антонік С.Г., Іванов О.Г. та ухвалою від 20.08.2018 справа прийнята до розгляду зазначеною колегією суддів.

Письмових заяв в строки, встановлені ст. ст. 38, 205 Господарського процесуального кодексу України, зокрема і щодо відводу колегії суддів не надходило.

Представник апелянта апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, представник відповідача проти доводів апелянта заперечував, просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення присутніх представників учасників справи, обґоворивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тиамат" підрядник (надалі позивач) та ОСОБА_2 акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" було укладено договір підряду (на поточні ремонти та технічне обслуговування) за №754 від 26.06.2015р.

Відповідно до умов договору замовник доручає, а підрядник зобов'язується на свій ризик виконати в порядку та на умовах цього договору роботи по поточному ремонту технологічного обладнання, перелік яких міститься в специфікаціях. Роботи виконуються на території підрядника (якщо інше не вказано в специфікаціях); замовник зобов'язується надати підряднику об'єкт для виконання робіт, прийняти та оплатити виконання робіт в порядку та строки, передбачені цим договором; строк виконання робіт по цьому договору, а також їх окремі об'єкти (об'єктів, етапів, видів), визначаються у відповідних Додатках (Специфікаціях) на поточний ремонт та технічне обслуговування (надалі - "Специфікація"), які є невід'ємною частиною цього договору. В межах строків виконання робіт, вказаних в Специфікаціях, роботи виконуються на загальних умовах, без обліку вихідних, святкових та неробочих днів, якщо інше не вказано в специфікаціях. Особливі умови виконання робіт можуть бути визначені в Додатках (Специфікаціях) - п.п. 1.1., 2.1 договору.

За умовами п. 2.3. Договору фактичний строк завершення робіт по окремим об'єктам (об'єктам, етапам, видам робіт) визначається датою підписання замовником акту прийому виконаних підрядних робіт. На підставі згоди сторін в письмовій формі, а також може бути визначений інший склад документів, підтверджуючих фактичний строк завершення робіт.

Оплата замовником виконаних робіт проводиться протягом 10-ти календарних днів від дати підписання сторонами відповідних актів приймання-передачі виконаних робіт або інших документів, узгоджених сторонами у відповідності з п.2.3 цього договору (п. 4.1. Договору).

Сторонами було укладено Додаткові угоди до договору: №1 від 01.03.2016р., №2 від 25.04.2016р., №3 від 29.07.2016р., №4 від 28.07.2017р. щодо, зокрема, продовження дії Договору підряду -до 31.08.2017р.

За умовами Специфікації №5 від 18.07.2016р. (на поточний ремонт), яка є підставою позову, сторони погодили поточний ремонт опорно-упорного підшипника млина Ш-50 в строк 25 робочих днів, вартістю 215950,00 грн без ПДВ, оплата замовником виконаних робіт проводиться протягом 5-ти календарних днів від дати підписання сторонами відповідних актів прийому-передачі виконаних робіт або інших документів, узгоджених сторонами в відповідності з п. 2.3 Договору.

На виконання вище вказаних умов договору відповідач передав, а позивач прийняв в ремонт назване обладнання, що підтверджується ОСОБА_3 №40 від 18.11.2016 (а.с.89 т.1). Таким чином, строк ремонту обладнання до 23.12.2016.

На підтвердження готовності передачі обладнання з ремонту позивач надав листи №2312 від 23.12.2016, №003 від 12.01.2017 (а.с.122,123 т.1) та 10.02.2017 сторонами було складено підписано і скріплено печатками акт від 10 лютого 2017 приймання передачі обладнання з ремонту. Також, на зворотній стороні цього акту наявна відмітка відділу охорони відповідача про ввезення обладнання 10.02.2017 о 14.40 (а.с.124 т.1).

Крім того, сторонами було складено підписано і скріплено печатками акт №9 від 11 липня 2017 приймання-передачі виконаних робіт на загальну суму 259 140 грн з ПДВ та позивачем надано рахунок на оплату №9 від 11.07.2017 на цю суму, сплатити який відповідач повинен був за умовами Специфікації №5 по 16.07.2017 включно.

Посилаючись на те, що відповідач не оплатив виконані роботи, позивач звернувся з цим позовом, в свою чергу відповідач, посилаючись на прострочення виконання робіт, звернувся із зустріним позовом про стягнення договірної неустойки.

Застосоване законодавство та висновки апеляційного суду.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і обєктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням обставин справи в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно змінити, виходячи з наступного.

Зі встановлених судом обставин слідує, що між сторонами склалися правовідносини підряду. Вказані правовідносини регулюються загальними нормами права про підряд - ст.837-864 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Строки виконання робіт або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду, замовник зобовязаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові; замовник зобовязаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк (ст. 846, 853, 854 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно приписів статей 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено судом вище, строк оплати виконаних робіт настав 16.07.2017, доказів оплати відповідачем не надано, тому вимоги про стягнення заборгованості є обгрунтованими та правомірно задоволені судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

3% річних за період прострочення платежу та в межах заявлених вимог з 17.07.2017 по 22.12.2017 становлять 3386,56 грн, інфляційні втрати з врахуванням індексу інфляції за серпень-листопад 2017 включно - 10 469,25 грн.

У п. 10.2 Договору сторони визначили відповідальність за порушення строку оплати виконаних робіт у вигляді пені у розмірі 0,01% від несплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня. Встановлений розмір пені 0,01% не перевищує подвійну облікову ставку НБУ та правомірно застосований позивачем при розрахунку пені. Пеня за період прострочення з17.07.2017 по 22.12.2017 (159 днів) становить 4 120,32 грн.

Пеня, річні та інфляційні втрати визначені позивачем вірно та вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю.

Щодо зустрічних позовних вимог апеляційний суд зазначає наступне. Відповідно до умов Специфікації №5 від 18.07.2017 з врахуванням дати передачі обладнання в ремонт 18.11.2016, підрядник повинен виконати роботи та передати їх замовнику в строк до 23.12.2016, що визнається сторонами. Доказів направлення відповідачу листів №2312 від 23.12.2016, №003 від 12.01.2017 (а.с.122,123 т.1) матеріали справи не містять. Втім, 10.02.2017 сторонами було складено підписано і скріплено печатками акт від 10 лютого 2017 приймання - передачі обладнання з ремонту, який зі сторони представників замовника підписано без зауважень. На зворотній стороні цього акту наявна відмітка відділу охорони відповідача про ввезення обладнання на територію підприємства 10.02.2017 о 14.40 (а.с.124 т.1). Жодних інших доказів щодо неналежного ремонту, відмови у прийнятті обладнання з ремонту відповідачем не надано.

За вказаних обставин апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо встановлення факту виконання робіт саме 10.02.2017, та відхиляє доводи апелянта про те, що роботи були виконані тільки 11.07.2017. Зі змісту акту від 10.02.2017 вбачається, що обладнання передано саме після ремонту, та прийнято відповідачем без зауважень щодо такого ремонту, а акт від 11.07.2017 тільки закріплює даний факт та визначає вартість фактично виконаних робіт. За наведеного прострочення виконання робіт становить з 24.12.2017 до 09.02.2018 48 днів.

У пункті 10.3.2 Договору, передбачено, що у разі порушення підрядником строків виконання робіт, останній сплачує замовнику неустойку у розмірі 0,3% від договірної вартості робіт з урахуванням ПДВ. Неустойка за порушення строків виконання робіт становить 259 140,00 грн х 0,3% х 48 днів = 37 316,16 грн. В решті вимоги відповідача про стягнення неустойки в сумі 10106,46 грн задоволенню не підлягають в звязку з невірним визначенням періоду прострочення виконання ремонту.

Інші доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом обставинами та колегією суддів відхиляються.

Відтак, суд першої інстанції прийшов до вірних висновків про задоволення первісних позовних вимог повністю та зустрічного позову частково в сумі 37316,16 грн, але стягнув з відповідача 277116,13 грн основного боргу (вступна та резолютивна частина рішення а.с.207 т.1), проте в повному тексті рішення вже вказав про стягнення 259 140,00 грн боргу, та не врахував положення ч. 11 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України, згідно яких у разі часткового задоволення первісного та зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

Рішення суду першої інстанції, як прийняте з порушенням норм процесуального права, підлягає зміні на підставі п.4 ч.1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України з викладенням резолютивної частини рішення в новій редакції щодо зустрічного зарахування грошових сум та стягнення з відповідача такої різниці, а саме загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача становить 277116,13 грн, судовий збір 4156,75 грн, з позивача 37316,16 грн, судовий збір 1275,01 грн, різниця на користь позивача: борг 239799,97 грн, судовий збір 2881,74 грн.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 269, 275, п.4 ч.1 ст. 277, ст. 282, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», м. Кривий Ріг Дніпропетровської області на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.04.2018 у справі №904/10603/17 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.04.2018 у справі №904/10603/17 змінити, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції:

«Первісний позов про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тиамат» (м. Бахмут Донецької області, ) боргу 259140,00 грн, пені 4120,32 грн, інфляційних втрат 10 469,25 грн, 3% річних 3386,56 грн, судового збору 4156,75 грн задовольнити повністю.

Зустрічний позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тиамат» (м. Бахмут Донецької області, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, ) 47422,62 грн неустойки задовольнити частково в сумі 37316,16 грн неустойки та 1275,01 грн судового збору.

В решті зустрічного позову відмовити.

Провести зустрічне зарахування та стягнути з Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тиамат» (м. Бахмут Донецької області, ) борг 239 799,97 грн (двісті тридцять девять тисяч сімсот девяносто девять грн 97 коп), витрати по сплаті судового збору 2 881,74 грн (дві тисячі вісімсот вісімдесят одну грн 74 коп), про що видати наказ.

Відповідно до ст. 327 Господарського процесуального кодексу України доручити виконання цієї постанови щодо видачі наказу Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складення повної постанови в порядку, встановленому ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 23.08.2018.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя С.Г. Антонік

Суддя О.Г. Іванов