КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"09" серпня 2018 р. Справа№ 910/24412/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Чорної Л.В.

Шаптали Є.Ю.

Учасники справи не викликались.

Розглянувши заяву представника акціонерного товариства «Укргазвидобування» О. Собка про відвід судді Сітайло Л.Г подану під час розгляду апеляційних скарг товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" та публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування"

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2017

у справі № 910/24412/16 (суддя Маринченко Я.В.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Центр фінансового лізингу"

до 1.товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз"

2. публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування"

3. компанії Місен Ентерпрайзес АБ (Misen Enterprises AB)

про стягнення 1 660 325 303,11 грн.

та за зустрічним позовом публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування"

до 1. товариства з обмеженою відповідальністю "Центр фінансового лізингу" 2. товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз"

3. компанії Місен Ентерпрайзес АБ (Misen Enterprises AB)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Національне антикорупційне бюро України

про визнання недійсним договору, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сбербанк Лізинг Україна" (у подальшому змінено найменування на товариство з обмеженою відповідальністю "Центр фінансового лізингу") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз", публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування", Компанії Місен Ентерпрайзес АБ (Misen Enterprises AB) про стягнення 1 397 704 127,44 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.08.2017 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 17.08.2017 року у справі № 910/24412/16 в частині задоволення позовної вимоги про стягнення суми збитків та припинити провадження в цій частині.

Також, не погоджуючись з вказаним рішенням, публічне акціонерне товариство "Укргазвидабування" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення господарського суду міста Києва від 17.08.2017 року у справі № 910/24412/16 в частині задоволення первісного позову і відмови у задоволенні зустрічного позову скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні первісного позову в частині стягнення збитків відмовити в повному обсязі, а зустрічний позов задовольнити повністю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.07.2018 задоволено заяву про самовідвід головуючого судді Отрюха В.Б. у розгляді апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" та Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2017 по справі №910/24412/16.

Матеріали справи №910/24412/16 передано на повторний автоматизований розподіл для визначення складу суду.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.07.2018 справу №910/24412/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Сітайло Л.Г., судді Зеленін В.О., Дідиченко М.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.07.2018 апеляційні скарги прийнято до провадження та призначено до розгляду 07.08.2018.

Розпорядженням від 06.08.2018 призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв'язку з перебуванням судді Зеленіна В.О. у відпустці.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2018, в зв'язку з перебуванням судді Зеленіна В.О. який не є головуючим суддею, у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів, головуючий суддя - Сітайло Л.Г. судді: Дідиченко М.А., Пашкіна С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.08.2018 колегією суддів у зазначеному складі прийнято апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" та Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2017 по справі № 910/24412/16 до свого провадження.

В судовому засіданні 07.08.2018 представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" заявив про відвід судді Сітайло Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.08.2018 визнано необґрунтованою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" про відвід судді Сітайло Л.Г. Справу №910/24412/16 передано для вирішення питання про відвід суддів у порядку, встановленому ст. 32 ГПК України. В судовому засіданні 07.08.2018 оголошено перерву до 09.08.2018.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.08.2018 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" у задоволенні заяви про відвід судді Сітайло Л.Г. від розгляду справи №910/24412/16.

09 серпня 2018 року представником публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" О. Собко подано заяву про відвід судді Сітайло Л.Г.

Враховуючи, що колегія суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді - Сітайло Л.Г., суддів: Пашкіної С.А., Дідиченко М.А. дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу судді Сітайло Л.Г., ухвалою від 09.09.2018 провадження у справі № 910/24412/16 зупинено.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2018 заяву представника публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" про відвід судді Сітайло Л.Г. передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Разіна Т.І. судді: Шаптали Є.Ю., Чорної Л.В.

Суд апеляційної інстанції, розглянувши заяву про відвід судді Сітайло Л.Г. не знайшов підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява №7577/02) від 03.05.2007 суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб'єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об'єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об'єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв'язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В рішенні у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013 зазначено наступне. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (ІІ) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24.02.1993, Series A N 255, пп. 28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). Проте між суб'єктивною та об'єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об'єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об'єктивний критерій), а й може бути пов'язана з питанням його або її особистих переконань (суб'єктивний критерій) ( рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру", заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб'єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об'єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", п. 32, Reports 1996-III). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26.10.1984 у справі "Де Куббер проти Бельгії", Series A, №86). Насамкінець, концепції незалежності та об'єктивної безсторонності тісно пов'язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (рішення у справі "Сасілор-Лормін проти Франції", заява № 65411/01, п. 62, ECHR 2006-XIII).

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Стаття 35 Господарського процесуального кодексу України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме:

- суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді;

- суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу;

- до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя;

- незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 36 ГПК України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з виключними обставинами у цій справі.

Подана представником акціонерного товариства "Укргазвидобування" О. Собко заява про відвід судді Сітайло Л.Г. обґрунтована тим, що суддею - доповідачем Сітайло Л.Г. в судовому засіданні 07.08.2018 повідомлено про перерву до 09.08.2018 лише представників сторін, які з'явились в судове засідання, чим фактично позбавлено решту сторін, а саме Компанію Місен Ентерпрайзес АБ (Misen Enterprises AB) права на отримання інформації про дату час та місце розгляду справи. Крім того, оголошуючи перерву на два дні, судді фактично обмежили право суду на вирішення питання про відвід суддів протягом двох днів, що, на думку заявника, викликає сумнів в неупередженості судді Сітайло Л.Г.

В той же час, в силу положень ч.4 ст.35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Щодо розумного строку розгляду спору, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема, "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника.

Одночасно, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004).

При цьому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема, складність справи та поведінка заявників.

Відтак, розглянувши заяву представника публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" О. Собка про відвід судді Сітайло Л.Г. суд не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки наведені заявником доводи у їх обґрунтування, в розумінні ст.ст. 35, 36 Господарського процесуального кодексу України, не можуть бути підставою для відводу судді Сітайло Л.Г.

Керуючись ст.ст. 35, 36, 39, 42, 234, 235 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити представнику акціонерного товариства «Укргазвидобування» О. Собку про відвід судді Сітайло Л.Г. від розгляду справи № 910/24415/16.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді Л.В. Чорна

Є.Ю. Шаптала