УХВАЛА

13 серпня 2018 року

м. Київ

Справа № 903/563/14

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

О.О. Мамалуй - головуючий, Л.В. Стратієнко, І.В. Ткач

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк"

на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 07.05.2018р.

у складі колегії суддів: В.В. Коломис - головуючий, М.В. Миханюк, В.А. Саврій

та на ухвалу господарського суду Волинської області від 07.02.2018р.

суддя: В.А. Войціховський

за позовом публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк"

до державного підприємства "Луцький спиртогорілчаний комбінат"

про стягнення 5 716 122,72 грн.

за скаргою державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" на дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Західінкомбанк" (далі - ПАТ "Західінкомбанк", позивач) звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з державного підприємства "Луцький спиртогорілчаний комбінат" (далі - ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат", відповідач) 5 716 122,72 грн., в тому числі: 3 940 844,54 грн. основної заборгованості за кредитним договором від 06.06.2005р. №0606/05-981, 1 058 942,47 грн. - боргу по сплаті процентів за користування кредитними коштами, 151 952,15 грн. - пені, нарахованої за прострочення сплати відсотків за користування кредитом, а також 564 383,56 грн. - пені, нарахованої за прострочення повернення наданих кредитних коштів.

Рішенням господарського суду Волинської області від 28.07.2014р. у справі №903/563/14 частково задоволено позовні вимоги ПАТ "Західінкомбанк", присуджено до стягнення з ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат" на користь ПАТ "Західінкомбанк" 3 940 844,54 грн. основної заборгованості, 1 058 942,47 грн. - боргу по сплаті процентів за користування кредитом та 488,49 грн. - пені, нарахованої за прострочення сплати процентів за користування кредитом, всього 5 000 275,50 грн. Стягнуто з ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат" в дохід Державного бюджету України 73 080 грн. судового збору за розгляд господарським судом Волинської області справи.

На примусове виконання рішення господарського суду Волинської області від 28.07.2014р. у справі №903/563/14, господарським судом видано наказ від 07.08.2014р. №903/563/14-1, який пред'явлено ПАТ "Західінкомбанк" до примусового виконання до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області (далі - ВДВС).

Постановою відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області від 25.09.2014р. відкрито виконавче провадження ВП№44841228 з виконання наказу господарського суду Волинської області від 07.08.2014р. №903/563/14.

Постановами відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області від 25.09.2014р. та від 04.11.2014р. накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, в межах суми боргу 5 000 275,50 грн.

Відповідно до акта опису та арешту від 20.11.2014р. ВДВС описано, накладено арешт на майно та оголошено заборону на розпорядження таким майном: ПР НЕФАЗ 8560-1202, (2007), оранжевий, реєстраційний номер АС 0351 XT; КАМАЗ 45143-013-15, (2007), оранжевий, реєстраційний номер АС 1837 AT; ГАЗ 3307 СПГ, (2008), білий, реєстраційний номер АС 6532 АР; ГАЗ 3307 СПГ, (2008), білий, реєстраційний номер АС 6531 АР; ЗИЛ-ММЗ 554, (1987), синій, реєстраційний номер АС 4531 АО; ЗИЛ-ММЗ 4502, (1991), синій, реєстраційний номер АС 4533 АО; ГАЗ-САЗ 3507, (1989), синій, АС 1779 АА; ГАЗ 3307, (1991), синій, реєстраційний номер АС 4467 AM; ЗИЛ 442160, (2003), білий, реєстраційний номер АС 4535 АО; ЗИЛ-ММЗ 4502, (1990), зелений, реєстраційний номер АС 4257 AM; ГАЗ 53, (1990), зелений, реєстраційний номер АС 4265 АВ; ГАЗ 3307, (2008), білий, реєстраційний номер АС 8766 АЕ; ГАЗ 3307, (2008), білий, реєстраційний номер АС 9507 АВ; ВАЗ 21213, (1998), білий, реєстраційний номер 9995 ВК; TOYOTA CARINA, (1996), синій, реєстраційний номер 00151 ВМ; VOLKSWAGEN TRANSPORT, (1998), білий, реєстраційний номер 55552 ВК: OPEL VECTRA, (2003), чорний, реєстраційний номер АС 0051 AA; TOYOTA CAMRI, (2002), чорний, реєстраційний номер AC 0050 AA; OPEL OMEGA, (2000), синій, реєстраційний номер 77752 BK; ГБК 819, (1986), зелений, реєстраційний номер 03813 ВО; ЗИЛ 133 Г Я, (1989), синій, реєстраційний номер 3587 ВНО; АВД ЗИЛ 5301, (1999), білий, реєстраційний номер 5877 ВНО; РАФ 220301, (1989), синій, реєстраційний номер 4460 ВНА; KRONE, (1993), синій, реєстраційний номер 7752 ВН; МАЗ 64221, (1995), бежевий, реєстраційний номер 7254 ВНО; ОДАЗ 794, (1982), сірий, реєстраційний номер 0036 ВН; ВЦПП 7, (1971), зелений, реєстраційний номер 2250 ВН; трактор колісний, марка машини ЮМЗ-6АКЛ, заводський номер 785785, номер двигуна 2Л2532, 1992 року випуску, номерний знак 8378 ВШ; причіп, марка машини 2ПТС-4, заводський номер б/н, 1981 року випуску; номерний знак ВШ 1091. Описане майно прийнято на відповідальне зберігання.

Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (далі - ДП "Укрспирт") звернулось до господарського суду Волинської області зі скаргою на дії ВДВС, пов'язані з прийняттям постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП№44841228 від 25.09.2014р., від 04.11.2014р. та складанням акта опису та арешту майна від 20.11.2014р.

У скарзі заявник просить визнати незаконними та скасувати постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП№44841228 від 25.09.2014р., від 04.11.2014р. та скасувати акт опису й арешту майна ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат" від 20.11.2014р.

Скарга мотивована тим, що арештоване майно перебуває на балансі Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" та останнє може набути право власності на арештовані транспортні засоби за наслідком реорганізації боржника - ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат".

Скаржник посилається на постанову Кабінету Міністрів України від 28.07.2010р. №672 "Про утворення Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості", якою утворено ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт", а ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат" реорганізовано шляхом приєднання до ДП "Укрспирт".

ДП "Укрспирт" наголошує на тому, що згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат" з 07.12.2010р. перебуває в стані припинення, ДП "Укрспирт" є правонаступником ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат", процедура реорганізації на даний час триває. ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат" актом від 01.07.2011р. №1 передало з балансу ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат" на баланс ДП "Укрспирт" транспортні засоби, які зареєстровані за ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат" та станом на даний час, включені в акт опису й арешту майна від 20.11.2014р.

Крім того, ДП "Укрспирт" вказує на те, що накладення арешту на все майно ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат" є порушенням статей 1, 2 Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна", оскільки вказане майно забезпечує ведення виробничої діяльності.

Водночас, зазначає, що акт від 20.11.2014р. опису та арешту майна ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат" складений з порушенням ст. ст. 1, 2 Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна", так як даним актом накладено арешт (звернено стягнення) на транспортні засоби, що забезпечують ведення виробничої діяльності підприємства.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 07.02.2018р. у справі №903/563/14, залишеною без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 07.05.2018р., поновлено ДП "Укрспирт" пропущений строк для звернення до господарського суду із скаргою на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області.

Задоволено скаргу ДП "Укрспирт" на дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області. Визнано дії ВДВС щодо прийняття постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.09.2014р., від 04.11.2014р. та складання акта опису та арешту майна від 20.11.2014р. неправомірними. Визнано недійсними постанови відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 25.09.2014р. ВП № 44841228, від 04.11.2014р. ВП № 44841228 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та акт відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області опису та арешту майна ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат" від 20.11.2014р.

Судові рішення ґрунтуються на нормах Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна", який спрямований на забезпечення економічної безпеки держави, недопущення руйнування цілісних майнових комплексів державних підприємств, захисту інтересів держави під час реалізації майна господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25 відсотків.

Суди вказують, що ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат" є державним підприємством, частка держави у статному капіталі якого становить 100% та посилаються на постанову Кабінету Міністрів України від 28.07.2010р. №672 "Про утворення Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості", відповідно до якої ліквідовано Концерн "Укрспирт", до складу якого входили обласні державні об'єднання і підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, засновані на державній формі власності згідно з додатком №2, в тому числі і ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат". ДП "Укрспирт" є правонаступником Концерну "Укрспирт" та утворений на базі майна Концерн "Укрспирт", державних підприємств і об'єднань спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, реорганізації державних підприємств і об'єднань спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, що належать до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства, згідно з додатками №1 і №2, шляхом приєднання до ДП "Укрспирт" та шляхом виділу майна, з використанням якого виготовляється підакцизна продукція, і передачі такого майна до ДП "Укрспирт".

Крім того, суди зазначають, що згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат" з 07.12.2010р. перебуває в стані припинення, ДП "Укрспирт" є правонаступником ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат", процедура реорганізації на даний час триває.

Суди попередніх інстанцій наголошують, що на даний час транспортні засоби, включені в акт опису й арешту майна від 20.11.2014р., відносяться до інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності підприємства та зареєстровані за ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат".

Також суди посилаються на п.п. 1.1., 1.2. Статуту ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (нова редакція), що затверджений наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 13.03.2017р. №124, відповідно до яких Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" створене відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.2010р. №672 "Про утворення Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості", засноване на державній власності, входить до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України і є йому підзвітним. ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості є правонаступником Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (концерн "Укрспирт"), обласних державних об'єднань, що входять до його складу, а також державних підприємств спиртової та лікеро-горілчаної промисловості , що належать до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України щодо їх активів і боргових зобов'язань, пов'язаних з продовженням ліцензованої діяльності з виробництва, експорту та оптової торгівлі спиртом етиловим, організаційним та матеріально-технічним забезпеченням функціонування ринку спирту етилового та алкогольної продукції.

Оскільки ДП "Укрспирт" є державним підприємством, частка держави у статному капіталі якого становить 100%, суди дійшли висновку, що на ДП "Укрспирт" поширюється дія встановленого ст. 1 Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна" мораторію на примусове відчуження майна, що унеможливлює накладення арешту на майно органами Державної виконавчої служби.

Крім того, суди попередніх інстанцій посилаються на ч. 2 ст. 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" (в редакції на момент винесення спірних постанов), відповідно до якої у разі якщо рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи не виконано протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

ПАТ "Західінкомбанк" не погоджуючись із вказаними судовими актами, звернулося з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Волинської області від 07.02.2018р., постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 07.05.2018р. у справі №903/563/14 та відмовити ДП "Укрспирт" у задоволенні скарги на дії ВДВС.

Касаційна скарга мотивована порушенням судами попередніх інстанцій норм ст. 19 Конституції України, ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", ст. ст. 5, 339 Господарського процесуального кодексу України, оскільки ДП "Укрспирт" не є стороною виконавчого провадження №44841228, тому захист своїх інтересів може здійснити виключно у позовному провадженні.

Також позивач вказує на порушення судами попередніх інстанцій норм ст. 2 Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна", оскільки вказаною статтею введено мораторій не на все майно державних підприємств та господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25%, а лише на об'єкти нерухомості та основні засоби виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності саме цими підприємствами, та яким належить це майно.

Також скаржник зазначає, що судами не досліджувалося питання щодо належності арештованого майна до основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат".

Крім того, позивач наголошує на тому, що скасовуючи постанови ВДВС про арешт майна ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат", яке не є основними засобами виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат", суди позбавили ПАТ "Західінкомбанк", як стягувача, отримати від боржника заборгованості в розмірі 5 000 275,50 грн.

ПАТ "Західінкомбанк" вказує, що норми ч. 2 ст.4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" не поширюються на ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат", оскільки останній не є розпорядником бюджетних коштів - державних підприємств, які фінансуються з Державного бюджету України, тому виконання рішення про стягнення коштів з ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат" повинно здійснюватись в порядку визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

У відзиві на касаційну скаргу ДП "Укрспирт" просить відмовити ПАТ "Західінкомбанк" у задоволенні касаційної скарги, ухвалу господарського суду Волинської області від 07.02.2018р. та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 07.05.2018р. у справі №903/563/14 - залишити без змін.

ДП "Укрспирт" наголошує на тому, що нормами ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" визначено більш ширше коло осіб, яким надано право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця, ніж нормами ст. 339 Господарського процесуального кодексу України.

Також ДП "Укрспирт", посилаючись на Закон України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна", вказує, що фактичне використання чи не використання майна у господарській діяльності підприємства відповідно до цього Закону не має визначального значення.

Розглядаючи вищевказану касаційну скаргу, Верховний Суд встановив наявність підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.ст. 129, 129-1 Конституції України обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства. Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси фізичних та юридичних осіб, а виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження, яким досягається кінцева мета правосуддя - захист інтересів фізичних та юридичних осіб і реальне поновлення їхніх порушених прав.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Частиною 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 14 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Для проведення виконавчих дій виконавець за потреби залучає понятих, працівників поліції, представників органів опіки і піклування, інших органів та установ у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 5 ст. 15 вказаного Закону сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Частиною 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

З наведеного вбачається існування між нормами ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 339 ГПК України правової колізії щодо кола осіб, які мають право звернутися до суду із скаргою на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення.

Конституція України визначає Україну як правову державу, в якій визнається і діє принцип верховенства права.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. Функція здійснення правосуддя, закріплена за судами, полягає саме у подоланні сумнівів щодо тлумачення, що залишаються (рішення ЄСПЛ від 11.04.2013р. "Вєренцов проти України").

Відповідно до ч. 5 ст. 302 ГПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Верховний Суд вважає, що питання визначення кола осіб, встановленого різними законодавчими актами, щодо однієї і тієї ж процесуальної дії, є виключною правовою проблемою з огляду на наявну правову колізію, яка виникла між нормою процесуального закону та нормою спеціального закону.

При цьому, Закон України "Про виконавче провадження" є спеціальним по відношенню до процедури вчинення дій по виконанню судових рішень та оскарженню вказаних дій.

Господарський процесуальний кодекс України є спеціальним по відношенню до розгляду скарг щодо оскарження дій в судовому порядку.

Враховуючи викладене, колегія суддів визначилася, що вирішення вказаної проблеми повинно бути здійснене Великою Палатою Верховного Суду з метою забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики у таких питаннях.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 233, 234, 235, ч. 5 ст. 302 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Справу №903/563/14 за позовом публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" до державного підприємства "Луцький спиртогорілчаний комбінат" про стягнення 5 716 122,72 грн. передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Суддя Л. В. Стратієнко

Суддя І. В. Ткач