ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2018 Справа № 917/699/18

за позовною заявою Малого приватного підприємства "Релаксація", тупик Перший Піщаний, 4а, м. Кременчук, Полтавська область,39631

до відповідача ОСОБА_1 дочірнього підприємства № 503 Закритого акціонерного товариства "Сантехмонтаж-60" вул. Першотравнева, 61, м. Кременчук, Полтавська область,39600

про стягнення 162272,18 грн. заборгованості

Суддя Тимощенко О.М.

Секретар судового засідання Стельмах А.С.

Представники учасників справи:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

Обставини справи: 13.06.2018 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Малого приватного підприємства "Релаксація" до відповідача ОСОБА_1 дочірнього підприємства №503 Закритого акціонерного товариства "Сантехмонтаж-60"про стягнення 162272,18 грн. заборгованості.

14.06.2018 року ухвалою Господарського суду Полтавської області відкрито провадження у справі № 917/699/18 та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 07.08.2018 року.

Разом з позовною заявою Мале приватне підприємство "Релаксація" надало заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти ОСОБА_1 дочірнього підприємства №503 Закритого акціонерного товариства "Сантехмонтаж-60", розташовані в установах банку в сумі 162272,18 грн.

Суд хвалою від 14.06.2018 року відмовив в задоволенні заяви Малого приватного підприємства "Релаксація" про забезпечення позову.

Відповідач у судове засідання призначене на 07.08.2018 року не з'явився. Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 14.06.2018 року була направлена судом на юридичну адресу відповідача: вул. Першотравнева, 61, м. Кременчук, Полтавська область,39600 з поштовим рекомендованим повідомленням за №7001 від 14.06.2018р., однак станом на момент проведення судового засідання по справі (07.08.2018 року) поштове повідомлення про вручення ухвали суду від 14.06.2018р. відповідачу чи ухвала з відміткою поштового відділення про причини її невручення відповідачу до суду не повернулися.

Судом 07.08.2018 року на веб-сайті УДППЗ "Укрпошта" було відстежено рух поштового відправлення за № 001. Згідно даних розміщених на веб-сайті УДППЗ "Укрпошта", поштове відправлення № 001: 15.06.2018р. прибуло до відділення зв'язку у м. Кременчук (за поштовим індексом 39600); 15.06.2018 р. відправлення вручено: особисто; 22.06.2018р. відправлення не вручене під час доставки. Роздруківка з сайту залучена до матеріалів справи.

Представники позивача в судовому засіданні 07.08.2018 року виклали зміст позовних вимог та просили суд їх задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні 07.08.2018 року суд оголосив перерву до 13.08.2018 року.

08.08.2018 рок до господарського суду Полтавської області повернулась ухвала суду від 14.06.2018 року про відкриття провадження у справі, яка направлялась на юридичну адресу відповідача з відміткою поштового відділення "за закінченням строку зберігання".

Відповідач в судове засідання 13.08.2018 року не з'явився про місце дату та час його проведення був повідомлений належним чином.

За змістом п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи та про дату, час, місце проведення судового засідання.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 14.06.2018 року та ухвала суду 07.08.2018 року були своєчасно направлені для розміщення до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 14.06.2018 року та ухвалою від 07.08.2018 року у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Крім того, повідомлення про дату та час розгляду даної справи було розміщено на офіційному сайті Господарського суду Полтавської області.

Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 ГПК України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 9 статті 165 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив:

04.08.2017 року між ОСОБА_1 дочірнім підприємством №503 Закритого акціонерного товариства "Сантехмонтаж-60" (відповідач, підрядник) та Малим приватним підприємством "Релаксація" (позивач, субпідрядник) було укладено договір субпідряду №16 (арк. с.16-19).

Даним договором сторони погодили наступне:

- на умовах укладеного договору субпідрядник за завданням підрядника зобов'язувався на свій ризик виконати електро-монтажні і пусконалагоджувальні роботи електрообладнання системи опалення та вентиляції по об'єкту «Крита стоянка з адміністративною будівлею АТЦ ТОВ «Єристівський ГЗК», що розташований на території Замовника (м. Горішні Плавні, Полтавська область), а підрядник після прийняття і оплати замовником виконаних робіт, зобов'язався оплатити виконані роботи в порядку та розмірах визначених договором (п. 1.1. договору №16);

- підставою для здійснення оплати за виконані роботи по даному договору є Акт здачі-приймання виконаних робіт за відповідний період (п. 4.2. договору №16);

- підрядник здійснює оплату виконаних робіт (частини робіт) відповідно до наданого субпідрядником рахунку не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місяцем, в якому було підписано відповідний акт здачі-приймання виконаних робіт, але після одержання коштів за виконані роботи від Замовника (п. 4.3. договору №16);

- здача та приймання виконаних робіт (частини робіт) здійснюється у відповідності до чинного законодавства України з оформленням наступних документів:

акту здачі-приймання виконаних робіт за примірною формою первинних облікових документів (примірна форма №КБ-2в наведена в додатку Т до ДСТУ БД.1.1.-1:2013);

довідки про вартість виконаних будівельних робіт за та витрати за примірною формою первинних облікових документів (примірна форма №КБ-3 наведена в додатку У до ДСТУ БД.1.1.-1:2013);

рахунку на оплату (на суму виконаної частини робіт з врахуванням попередньої оплати);

податкової накладної (у випадках, строки та порядку, визначених чинним законодавством та/або умовами договору) (п. 5.1. договору №16).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на те, що ним 22.09.2017 року було виставлено відповідачу рахунок № 56 про сплату передплати в сумі 65 000 грн.

Як вказує позивач, відповідач 22.09.2017 року оплатив рахунок на суму 65 000,00 грн. Також 29.09.2017 року відповідач сплатив позивачу ще 18 000 грн.

27.10.2017 року між сторонами було складено і підписано довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за жовтень 2017 року та акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2В № 1 на загальну суму 34 384,80 грн. (арк. с. 31-35).

31.01.2018 року між сторонами було складено і підписана довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за січень 2018 року та акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2В № 1, 2, 3 на загальну суму 160 536, 00 грн. (арк. с. 22-30).

Позивачем 31.01.2018 року на підставі підписаних сторонами актів приймання виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт за січень 2018 року було виставлено відповідачу на оплату рахунок № 12 на суму 111 920, 80 грн.

Однак, як зазначає позивач, відповідач взяті на себе зобов'язання щодо оплати виконаних за договором №16 робіт в сумі 111 920,80 не здійснив.

Крім того, 02.10.2017 року між ОСОБА_1 дочірнім підприємством №503 Закритого акціонерного товариства "Сантехмонтаж-60" (відповідач, підрядник) та Малим приватним підприємством "Релаксація" (позивач, субпідрядник) було укладено договір субпідряду №18 (арк. с.36-38).

Даним договором сторони погодили наступне:

- підрядник доручив, а субпідрядник зобов'язався виконати у відповідності з умовами договору будівельно-монтажні, електромонтажні та пусконалагоджувальні роботи по об'єкту «ДФ. Реконструкція промислових теплових завіс на воротах корпусів СМД і СМС», заявка s 17/2013/1552/021/01, Арх. № проектної документації 0-27879; 0-27880;0-27881;0-27882;0-27882/2 ( п.1.1. договору №18);

- остаточний розрахунок здійснюється впродовж 30 банківських днів з моменту підписання акту виконаних робіт обома сторонами, на підставі виставленого на адресу замовника рахунку, оформленого належним чином на державній мові (п. 4.4.2. договору №18);

- здача та приймання виконаних робіт здійснюється сторонами по актах виконаних робіт за формою №КБ-2 і КБ-3, складених на українській мові з додатком до них комплексу документації у тому числі акту робочої комісії (п. 7.1. договору №18).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на те, що ним 13.10.2017 року було виставлено відповідачу рахунок №59 про сплату за електромонтажі роботи згідно договору на суму 136 128 грн. (арк. с. 39).

Як вказує позивач відповідач 13.10.2017 року частково оплатив рахунок на суму 120000,00 грн.

29.12.2017 року між сторонами було складено і підписано довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2017 року та акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2В № 1,2,3,4 на загальну суму 120002,58 грн. (арк. с. 41-52).

28.02.2018 року між сторонами було складено і підписано довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за лютий 2018 року та акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2В № 1,2 на загальну суму 50 348, 80 грн. (арк. с. 53-56).

Позивачем 28.02.2018 року на підставі підписаних сторонами актів приймання виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт за лютий 2018 року було виставлено відповідачу на оплату рахунок № 17 на суму на суму 50 348, 80 грн. (арк. с. 40).

За твердженням позивача, відповідач взяті на себе зобов'язання щодо оплати виконаних робіт за договором №18 в сумі 50351,38 грн. не здійснив.

Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до суду з вимогами щодо стягнення з відповідача 111 920,80 грн. заборгованості за договором №16 від 04.08.2017 року та 50 351,38 грн. заборгованості за договором №18 від 02.10.2017 року.

При прийнятті рішення зі спору суд керувався наступним.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов'язання з договорів субпідряду.

Відповідно до ст. 838 ЦК України підрядник має право, як що інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

За визначенням ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За загальним правилом, встановленим в ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що підписаними сторонами довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за жовтень 2017 року, січень 2018 року, актом приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2В №1 від 27.10.2017 року та актами приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2В №1,2,3 від 31.01.2018 року підтверджується факт виконання позивачем відповідачу будівельних робіт да договором субпідряду №16 на загальну суму 194920,80 грн. А підписаними сторонами довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2017 року, лютий 2018 року, актами приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2В № 1,2,3,4 від 29.12.2017 року та актами приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2В №1,2 від 28.02.2018 року підтверджується факт виконання позивачем відповідачу будівельних робіт за договором субпідряду №18 на загальну суму 170351,38 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов'язання щодо оплати виконаних позивачем за договорами робіт в повному обсязі не виконав і на момент розгляду справи за ним рахується 111 920,80 грн. заборгованості за договором №16 від 04.08.2017 року та 50 351,38 грн. заборгованості за договором №18 від 02.10.2017 року.

Крім того, зазначена вище заборгованість підтверджується підписаним між сторонами актом звірки взаєморозрахунків за період з 01.04.2017 року по 26.03.2018 року (арк. с. 58).

Оскільки факт несплати у визначені договором строки відповідачем не спростовується, на підставі матеріалів справи, поданих сторонами доказів суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення 111 920,80 грн. заборгованості за договором №16 від 04.08.2017 року та 50 351,38 грн. заборгованості за договором №18 від 02.10.2017 року є правомірними, обґрунтованими, підтверджуються належними та допустимими доказами та підлягають задоволенню.

Витрати по оплаті судового збору відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129,232-233,237-238,240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 дочірнього підприємства № 503 Закритого акціонерного товариства "Сантехмонтаж-60" (вул. Першотравнева, 61, м. Кременчук, Полтавська область,39600, ідентифікаційний код 01414212) на Малого приватного підприємства "Релаксація" (тупик Перший Піщаний, 4а, м. Кременчук, Полтавська область,39631, ідентифікаційний код 21077679) 111 920,80 грн. заборгованості за договором №16 від 04.08.2017 року та 50 351,38 грн. заборгованості за договором №18 від 02.10.2017 року, 2434,08 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ із набранням цим рішенням законної сили.

Рішення підписано 13.08.2018 року

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.М.Тимощенко