ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"13" серпня 2018 р.Справа № 924/883/16

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Вибодовський О.Д., при секретарі судового засідання Сорока Д.В., розглянувши матеріали справи

За заявою Головного управління ДФС у Хмельницькій області, м.Хмельницький

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КІН-ТАК", м. Хмельницький

про визнання банкрутом (заява ПП "Буд-СТ" про визнання недійсним договору грошової позики від 12.01.2004р.)

Представники сторін:

Від заявника: Савченко О.В. - представник ПП "БУД-СТ" за довіреністю № б/н від 24.01.2017р.

Від кредиторів: гр.ОСОБА_2

Від боржника: не з"явився

Розпорядник майна: не з"явився

В судовому засіданні відповідно дост.240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Суть:

Ухвалою суду від 17.10.2016р. порушено провадження у справі №924/883/16 про банкрутство ТОВ "Кін-Так", м.Хмельницький, введено процедуру розпорядження майном боржника - ТОВ "Кін-Так", м.Хмельницький на строк 115 календарних днів, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Рудого Андрія Миколайовича, АДРЕСА_1. (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, свідоцтво №749 від 22.03.2013р., E-mail ІНФОРМАЦІЯ_2).

08.02.2018р. в адресу суду приватним підприємством "БУД-СТ" м.Хмельницький, подано заяву про визнання недійсним договору грошової позики, в якій просить суд визнати недійсним договір грошової позики, укладений 12.01.2004р. між ОСОБА_2 та закритим акціонерним товариством "Хмельницьклегпром".

Ухвалою суду від 08.02.2018р. заяву приватного підприємства "Буд-ст" м. Хмельницький про визнання недійсним договору грошової позики від 12.01.2004р. по справі №924/883/16 за заявою Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області про визнання банкрутом товариства з обмеженою відповідальністю "КІН-ТАК", м.Хмельницький призначено до розгляду в судовому засіданні.

В обгрунтування поданої заяви заявником зазначено, що 08 січня 2017 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду у цивільній справі № 686/24996/16-ц задоволено позовну заяву ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КІН-ТАК» про стягнення боргу за договором позики та стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «КІН-ТАК» на користь ОСОБА_2 борг за договором позики в розмірі 4 487 600 гривень, 6 291 262,39 гривні процентів, 42 084,46 гривні 3 % річних, 497 385,72 гривень інфляційних втрат та 6 090 гривень судових витрат.

05 жовтня 2017 року ухвалою апеляційного суду Хмельницької області задоволено апеляційну скаргу приватного підприємства «БУД-СТ» на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 18 січня 2017 року у цивільній справі № 686/24996/16-ц за позовною заявою ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «КІН-ТАК» про стягнення боргу за вище згаданим договором позики, укладеного між ОСОБА_2 та ЗАТ «Хмельницьклегпром» 12 січня 2004 року. Вказаною ухвалою від 05 жовтня 2017 року рішення Хмельницького міськрайонного суду від 18 січня 2017 року у цивільній справі № 686/24996/16-ц скасовано й закрито провадження у названій цивільній справі.

19 червня 2017 року ухвалою господарського суду Хмельницької області в справі № 924/883/16 задоволено заяву ОСОБА_2 від 17 листопада 2016 року про грошові вимоги до боржника в сумі 4 487 600 грн. та зобов'язано розпорядника майном включити визнані даною ухвалою вимоги кредитора гр. ОСОБА_2 в сумі 4 487 600 грн. до реєстру вимог згідно встановленої Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в порядку черговості та врахувати їх під час проведення розрахунків з кредиторами.

Підставою для постановлення ухвали господарського суду Хмельницької області від 19 червня 2017 року став названий вище договір позики, який укладено між ОСОБА_2 та ЗАТ «Хмельницьклегпром» 12 січня 2004 року.

Заявник вважає, що вказаний вище договір позики укладено без наміру настання правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином, та з метою приховування справжніх намірів учасників правочину, що стало наслідком протиправного збільшення боргових зобов'язань ТОВ «КІН-ТАК» перед власним засновником ОСОБА_2 в розмірі 4 487 600 грн. на підставі договору позики від 12 січня 2004 року, та в свою чергу порушення права ПП «БУД-СТ», як кредитора ТОВ «КІН-ТАК», на отримання від останнього грошових коштів в розмірі 1 407 364, 55 грн. в силу зазначених обставин на підставі фіктивного договору позики від 12 січня 2004 року.

В обгрунтування фіктивності договору позики, укладено між ОСОБА_2 та ЗАТ «Хмельницьклегпром» 12 січня 2004 року, заявник посилається на постанову Правління Національного банку України № 72 від 19 лютого 2001 року «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», ст.203, ст.215, ст.234 ЦК України

Звертає увагу на те, що ТОВ «КІН-ТАК» є власником нерухомого об'єкту приміщення виробничого корпусу, площею 3243,4 кв., який розташований за адресою: м. Хмельницький, вул. С. Бандери, 28, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Фіктивність оскаржуваного правочину полягає в умислі його сторін за допомогою такого правочину забезпечити можливість здійснення переходу права власності на вказаний нерухомий об'єкт, площею 3243,4 кв., від боржника - ТОВ «КІН-ТАК», засновником якого є ОСОБА_2, до інвестора в справі про банкрутство -ТОВ «Хмельницьклегпром-плюс», генеральним директором якого є ОСОБА_2, збільшенню боргових зобов'язань ТОВ «КІН-ТАК» перед фізичною особою ОСОБА_2 в розмірі 4 487 600 грн. на підставі договору позики від 12 січня 2004 року, а також 19 754 755,53 гривень - штрафних санкцій (пені, інфляційних нарахувань та 3% річних) за цим договором.

Реалізація фіктивного умислу відбулась за рахунок укладення оскаржуваного договору позики, набуття статусу кредитора ОСОБА_2 відносно власноствореної юридичної особи за рахунок укладення такого договору та отримання ОСОБА_2 абсолютної більшості голосів в комітеті кредиторів ТОВ «КІН-ТАК», що призвело до правомочності ОСОБА_2 одноособово приймати будь-які рішення, які віднесені до компетенції комітету кредиторів ТОВ «КІН-ТАК».

Одним, з таких рішень на думку заявника є проект мирової угоди, що поданий ОСОБА_2 в межах справи про банкрутство № 924/883/16, згідно якої усі борги ТОВ «КІН-ТАК» перед усіма кредиторами, окрім ОСОБА_2, списуються на загальну суму понад 15 000 000 гривень, а приміщення виробничого корпусу, площею 3243,4 кв., який розташований за адресою: м. Хмельницький, вул. С.Бандери, 28 переходить у власність інвестора в справі про банкрутство - ТОВ «Хмельницьклегпром-плюс», генеральним директором якого є ОСОБА_2

За наслідками укладення оскаржуваного договору позики формується правовий механізм, за яким ТОВ «КІН-ТАК», керівником якого є ОСОБА_2 погашає заборгованість в справі про банкрутство виключно перед фізичною особою ОСОБА_2, усі борги перед іншими кредиторами на суму в понад 15 000 000 гривень прощаються ТОВ «КІН-ТАК», з ініціативи її засновника - ОСОБА_2, який виступає її кредитором, а майно ТОВ «КІН-ТАК» переходить у власність нової юридичної особи, генеральним директором якої є ОСОБА_2

Зазначає, що ОСОБА_2 був обізнаний про наявність спору стосовно наявності у ТОВ «КІН-ТАК» (як боржника) перед кредиторами, в тому числі ПП «БУД-СТ», заборгованості на загальну суму понад 15 000 000 гривень (з яких ПП «БУД-СТ» присуджено 1 407 364, 55 грн.), а отже, міг передбачити негативні наслідки для себе у випадку переходу права власності належного ТОВ «КІН-ТАК» нерухомого майна на користь третіх осіб - кредиторів, до яких, в тому числі, відноситься ПП «БУД-СТ».

Наведені вище обставини в сукупності свідчать про умисел обох сторін оспорюваного правочину (позикодавця, в особі єдиного учасника, та ТОВ «КІН-ТАК», як позичальника) приховати справжні наміри учасників правочину, який був спрямований на уникнення виконання майнових зобов'язань ТОВ «КІН-ТАК» перед власними кредиторами, відтак, на переконання заявника, вимога щодо визнання оспорюваного правочину недійним з підстав фіктивності є обгрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Представник боржника надав суду відзив на заяву приватного підприємства "Буд-ст" м. Хмельницький про визнання недійсним договору грошової позики від 12.01.2004р. по справі №924/883/16, в якому зазначає, що у відповідності до ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Оскаржуваний договір позики містить у собі усі встановлені законом істотні умови договору, цей договір підписаний сторонами, а саме Позичальником та Позикодавцем, на його виконання Позивальником були передані грошові кошти в обумовленій договором сумі, про що свідчить квитанція до прибуткового касового ордеру.

Існування кредиторської заборгованості за цим договором також підтверджують фінансові звіти які подавались до органів статистики в яких наявний запис про кредиторську заборгованість підприємства яка в сумі позики.

Представник боржника вважає, що сторонами договору були вчинені дії на настання реальних правових наслідків, які передбачені у договорі позики, що виключає можливість визнання його фіктивним.

Для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно. Отже, основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов'язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину. (Постанова КГС/ВС 02 травня 2018 року № 910/9291/17)

Зазначає, що договір позики від 12 січня 2004 року вчинений з метою реального настання правових наслідків, сторони вчинили дії щодо його виконання, а отже він не може бути визнаний фіктивним.

Вважає, що ПП «БУД-СТ» не надало суду будь-яких переконливих доказів щодо доведення своїх обгрунтувань викладених у заяві. У проекті мирової угоди, на яку посилається заявник, пропонувалось прощення усіх боргів боржника, в т.ч. ОСОБА_2 Твердження ПП «БУД-СТ» не відповідає дійсності. Також не відповідає дійсності що за умовами цієї мирової угоди приміщення швейної фабрики переходить у власність ТОВ «Хмельницьклегпром-плюс».

Усі твердження ПП «БУД-СТ» щодо умислу, мети укладення фіктивного договору позики не відповідають фактичним обставинам справи, а тому зважаючи на викладене представник боржника просить суд відмовити у задоволенні заяви приватного підприємства "Буд-ст" м. Хмельницький про визнання недійсним договору грошової позики від 12.01.2004р. по справі №924/883/16.

Ухвалою суду від 20.02.2018р. витребувано у товариства з обмеженою відповідальністю «КІН-ТАК» первинну бухгалтерську документацію, яка підтверджує факт зарахування в касу ЗАТ «Хмельницьклегпром» коштів в розмірі 4 487 600 грн. за договором позики, який укладено між ОСОБА_2 та ЗАТ «Хмельницьклегпром» 12 січня 2004 року та докази зарахування названих коштів до банківської установи;

- витребувано в Головного управління статистики в Хмельницькій області (29000, м. Хмельницький, вул. Героїв Майдану, 36) звітність за 2004-2005 роки, яка підтверджує наявність у ЗАТ «Хмельницьклегпром», , дебіторської заборгованості перед ОСОБА_2 в розмірі 4 487 600 грн. за договором позики, який укладено між ОСОБА_2 та ЗАТ «Хмельницьклегпром» 12 січня 2004 року;

- витребувано в Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області (29000, м. Хмельницький, вул. Героїв Майдану,12) звітність за 2004-2005 роки, яка підтверджує наявність у ЗАТ «Хмельницьклегпром», , дебіторської заборгованості перед ОСОБА_2 в розмірі 4 487 600 грн. за договором позики, який укладено між ОСОБА_2 та ЗАТ «Хмельницьклегпром» 12 січня 2004 року.

На виконання вимог ухвали суду від 20.02.2018р. на адресу суду 13.03.2018р. надійшов лист ДПІ у м. Хмельницькому, у якому повідомлено, що відповідно до вимог діючого законодавства на момент подачі звітності за 2004-2005 роки податковим законодавством не передбачалося подання фінансової звітності до органів фіскальної служби.

Також, ДПІ у м. Хмельницькому повідомляє, що у фінансовій звітності дебіторська, кредиторська заборгованості зазначаються в загальній сумі, без ідентифікації юридичних, фізичних осіб.

На виконання вимог ухвали суду від 20.02.2018р. та 14.03.2018р. від Головного управління статистики в Хмельницькій області на адресу суду 27.03.2018р. надійшов лист №20-16/38 в якому повідомлено, що фінансовою і статистичною звітністю не передбачено надання дебіторської та кредиторської заборгованості для юридичних та фізичних осіб.

Також, на адресу суду від заявника ПП "Буд-ст", м. Хмельницький надійшло клопотання про витребування доказів. В обгрунтування даного клопотання заявник посилаючись на п.п. 2.9, 2.10, 3.1, 3.2, 4.1 Постанови правління Національного банку України №72 від 19.02.2001р. "Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні" вважає, що боржником не надано доказів, які підтверджують факт передання коштів заявником в касу ЗАТ «Хмельницьклегпром» (правонаступник ТОВ «КІН-ТАК») та зарахування названих коштів до банківської установи.

Посилаючись на ч.1, ст. 60, ст. 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність» заявник зазначає, що позбавлений можливості отримання інформації в ПАТ «Укрсоцбанк» щодо діяльності та фінансового стану ТОВ «КІН-ТАК», яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, інформації про рух коштів по рахунках, відкритих на ЗАТ «Хмельницьклегпром» (правонаступник ТОВ «КІН-ТАК»), оскільки дана інформація є банківською таємницею. В правовому розумінні ст. 62 названого закону заявник не наділений правомочністю стосовно отримання інформації про рух коштів по рахунках, відкритих на ім'я ЗАТ «Хмельницьклегпром» (правонаступник ТОВ «КІН-ТАК»).

Враховуючи викладене, заявник просить суд витребувати в ПАТ «Укрсоцбанк» (місцезнаходження: 29000, м. Хмельницький, вул. Соборна, 34) інформацію про відкриті у ПАТ «Укрсоцбанк» розрахункові рахунки на ЗАТ «Хмельницьклегпром» (правонаступник ТОВ «КІН-ТАК») у період з 01 січня по 31 січня 2004 року та надати виписку про рух коштів у період з 12 січня по 22 січня 2004 року з усіх діючих рахунків у вказаний період, відкритих у ПАТ «Укрсоцбанк» на ЗАТ «Хмельницьклегпром» (правонаступник ТОВ «КІН-ТАК»).

У поданому запереченні на клопотання ПП "Буд-ст", м. Хмельницький про витребування доказів гр.ОСОБА_2 просив суд залишити його без розгляду, оскільки вважає, що судом надано достатньо часу та можливостей для подання сторонами усіх необхідних доказів по справі, ПП "Буд-ст", м. Хмельницький не надано суду доказів звернення до ПАТ «Укрсоцбанк», м. Хмельницький про отримання інформації, зазначеної у клопотанні про витребування доказів, дане клопотання подане із порушенням строків передбачених у ч.2, 3, ст.80 ГПК України.

Розпорядник майна в попередньому судовому засіданні підтримав позицію боржника та просив суд відмовити у задоволенні заяви приватного підприємства "Буд-ст" м. Хмельницький про визнання недійсним договору грошової позики від 12.01.2004р. по справі №924/883/16.

Представник ПП "БУД-СТ" наполягав на задоволенні клопотання про витребування доказів.

Представник боржника у попередньому судовому засіданні надав суду відзив в якому просить суд відмовити в задоволенні заяви приватного підприємства "Буд-ст" м. Хмельницький про визнання недійсним договору грошової позики від 12.01.2004р.

Приймаючи дану ухвалу господарським судом враховується наступне:

15.12.2017р. набрав чинності Закон України від 03.10.2017р. №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким, зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладено в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017р. №2147VІІІ, чинної з 15.12.2017р., передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У статті 20 ГК України зазначено, що кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

За змістом положень вказаних норм суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Відповідно до положень ч.6 статті 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Пунктом 8 частини першої статті 20 ГПК України, визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Згідно з ч. 4 ст. 10 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов"язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов"язки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 202 Цивільного кодексу України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Зокрема, за змістом частини 7 статті 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів, а за частиною 1 статті 180 того ж Кодексу зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобовязань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обовязкові умови договору відповідно до законодавства. Частиною 2 статті 180 ГК України також встановлено, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов, якими є умови, визнані такими за законом, чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Як вбачається із матеріалів заяви 12 січня 2004 року між засновником ЗАТ «Хмельницьклегпром» (правонаступник ТОВ "Кін-Так", м.Хмельницький) ОСОБА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_2, паспорт серія НОМЕР_3 виданий Малиновським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 20 грудня 1996 року, проживаючий за адресою АДРЕСА_2, надалі іменується «Позикодавець, який діяв від власного імені, з одного боку та ЗАТ «Хмельницьклегпром» (правонаступник ТОВ "Кін-Так", м.Хмельницький) , іменоване надалі -Позичальник», був укладений договір - грошової позики, відповідно до умов якого Кредитор надав Позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах, визначених Договором в сумі 4 487 600,00 грн. у вигляді грошової позики на умовах повернення, строковості та Додаток № 1 від 30.12.2004 року.

Сторони домовились, що Позичальник забов'язується повернути суму позики одним платежем в строк до 01 лютого 2006 року (Додаток № 1 від 30.12.2004 року).

Заборгованість боржника перед гр.ОСОБА_2 становить 4 487 600,00грн., що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями Договору грошової позики від 12 січня 2004 року, Додатку № 1 до договору грошової позики від 30 грудня 2004 року, фінансового звіту Форма №1-м станом на 30.09.2016р., квитанцією до прибуткового касового ордеру №1 від 12.01.2004р., оборотно сальдова відомість рахунок 55 про заборгованість грошової позики (росшифровка код рядка 1595 Балансу) за січень 2014р. - жовтень 2016р..

Вказаний договір позики містить у собі усі встановлені законом істотні умови договору, підписаний сторонами, а саме на його виконання Позикодавцем були передані грошові кошти в обумовленій договором сумі, які отримані Позивальником, що підтверджуться квитанцією до прибуткового касового ордеру.

Існування кредиторської заборгованості за цим договором також підтверджують фінансові звіти форми №1-м баланс за 30.09.2016р., за 31.12.2015р., за 31.12.2014р., які подавались до органів статистики в яких наявний запис про кредиторську заборгованість підприємства в сумі позики.

У відповідності до ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно. Отже, основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов'язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину. (Постанова КГС/ВС 02 травня 2018 року № 910/9291/17)

Сторонами договору були вчинені дії на настання реальних правових наслідків, які передбачені у договорі позики від 12 січня 2004 року, що виключає можливість визнання його фіктивним.

Що стосується клопотання ПП "Буд-ст", м. Хмельницький про витребування доказів, суд зазначає, що відповідно до ч.1, ч.2, ст.81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу;

5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Під-час дослідження клопотання ПП "Буд-ст", м. Хмельницький про витребування доказів, суд звертає увагу, що ухвалами суду від 14.03.2018р., 05.04.2018р., 22.05.2018р., 02.08.2018р., розгляд даної справи в частині розгляду заяви Приватного підприємства "Буд-ст", м. Хмельницький про визнання недійсним договору грошової позики від 12.01.2004р. неодноразово відкладався з метою надання сторонам можливості для подання сторонами усіх необхідних доказів по даній справі, отже, судом надано достатньо часу та можливостей для подання сторонами усіх необхідних доказів по справі.

Крім цього, заявником ПП "Буд-ст", м. Хмельницький не надано суду доказів вжиття заходів, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу, а саме доказів звернення до ПАТ «Укрсоцбанк», м. Хмельницький про отримання інформації, зазначеної у клопотанні про витребування доказів.

Ухвалою суду від 20.02.2018р. витребувано у товариства з обмеженою відповідальністю «КІН-ТАК» первинну бухгалтерську документацію, яка підтверджує факт зарахування в касу ЗАТ «Хмельницьклегпром» коштів в розмірі 4 487 600 грн. за договором позики, який укладено між ОСОБА_2 та ЗАТ «Хмельницьклегпром» 12 січня 2004 року та докази зарахування названих коштів до банківської установи;

- витребувано в Головного управління статистики в Хмельницькій області (29000, м. Хмельницький, вул. Героїв Майдану, 36) звітність за 2004-2005 роки, яка підтверджує наявність у ЗАТ «Хмельницьклегпром», , дебіторської заборгованості перед ОСОБА_2 в розмірі 4 487 600 грн. за договором позики, який укладено між ОСОБА_2 та ЗАТ «Хмельницьклегпром» 12 січня 2004 року;

- витребувано в Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області (29000, м. Хмельницький, вул. Героїв Майдану,12) звітність за 2004-2005 роки, яка підтверджує наявність у ЗАТ «Хмельницьклегпром», , дебіторської заборгованості перед ОСОБА_2 в розмірі 4 487 600 грн. за договором позики, який укладено між ОСОБА_2 та ЗАТ «Хмельницьклегпром» 12 січня 2004 року.

На виконання вимог ухвали суду від 20.02.2018р. на адресу суду 13.03.2018р. надійшов лист ДПІ у м. Хмельницькому, у якому повідомлено, що відповідно до вимог діючого законодавства на момент подачі звітності за 2004-2005 роки податковим законодавством не передбачалося подання фінансової звітності до органів фіскальної служби.

Також, ДПІ у м. Хмельницькому повідомляє, що у фінансовій звітності дебіторська, кредиторська заборгованості зазначаються в загальній сумі, без ідентифікації юридичних, фізичних осіб.

На виконання вимог ухвали суду від 20.02.2018р. та 14.03.2018р. від Головного управління статистики в Хмельницькій області на адресу суду 27.03.2018р. надійшов лист №20-16/38 в якому повідомлено, що фінансовою і статистичною звітністю не передбачено надання дебіторської та кредиторської заборгованості для юридичних та фізичних осіб.

Відповідно ст.13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.ст. 76,77,78,79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання Приватного підприємства "Буд-ст", м. Хмельницький про витребування доказів від 01.08.2018р. по справі №924/883/16.

Твердження ПП «БУД-СТ» щодо умислу, мети укладення фіктивного договору позики не відповідають фактичним обставинам справи, не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому зважаючи на викладене у задоволенні заяви ПП «БУД-СТ» про визнання договору грошової позики від 12.01.2004р. укладеного між ОСОБА_2 та ЗАТ "Хмельницьклегпром" (правонаступник ТОВ "Кін-Так", м.Хмельницький) недійсним необхідно відмовити.

Керуючись Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.234, ст.628, ст.638 ЦК України, ст.179 ГК України, ст.12, ст.20, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Приватного підприємства "Буд-ст" м. Хмельницький про витребування доказів від 01.08.2018р. по справі №924/883/16 відмовити.

У задоволенні заяви Приватного підприємства "Буд-ст" м. Хмельницький про визнання недійсним договору грошової позики від 12.01.2004р. по справі №924/883/16 відмовити.

Ухвала набирає законної сили 13.08.2018р. та підлягає оскарженню.

Відповідно до ч.1, ст.256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення до Рівненського апеляційного господарського суду.

Примірники ухвали надіслати: розпоряднику майном - Рудому А.М., АДРЕСА_1.; Головному управлінню ДФС у Хмельницькій області, м.Хмельницький, вул.Пилипчука,17; ПАТ "Укрсоцбанк", м.Київ, вул.Ковпака, 29.

Суддя Вибодовський О.Д.