ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"17" серпня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/1435/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О. А., при секретарі судового засіданні ОСОБА_1 розглянувши матеріали справи № 916/1435/18

за позовом Публічного акціонерного товариства „Одесагаз (вул. Одарія, 1, м. Одеса, 65003, код - 03351208)

до відповідача ОСОБА_2 університету „Одеська морська академія (65029, м. Одеса, вул. Дідріхсона, буд. 8, код - 01127799)

про стягнення 54521,32 грн.

з підстав неналежного виконання умов договору,

В порядку ч. 13 ст. 8, ч. 2, 5 ст. 252 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без судового засідання.

СУТЬ СПОРУ: 13.07.2018 року Публічне акціонерне товариство „Одесагаз (далі позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 університету „Одеська морська академія (далі відповідач) про стягнення 54521,32 грн., з яких: основний борг у розмірі 45718,20 грн.; 597,80 грн. 3 % річних; пеня у розмірі 6683,86 грн.; інфляційне збільшення боргу 1521,46 грн.

16.07.2018 року суд відкрив провадження по справі, ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку ст. 247- 252 ГПК України та встановив відповідачу строк на подання відзиву на позов із врахуванням вимог ст.165 ГПК України та ч.1 ст.251 ГПК України протягом пятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

06.08.2018 року суд отримав заяву відповідача про визнання позову, в якій зазначено, що виникнення прострочення оплати за поставлений природній газ обумовлено виключно відсутністю належного бюджетного фінансування, що виключає вину співробітників НУ «ОМА».

В С Т А Н О В И В:

01.01.2016 року між Позивачем (Оператор ГРМ) та Відповідачем (Споживач) було укладено договір розподілу природного газу № 008105, який є договором приєднання, що був укладений з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 2 до цього Договору.

Відповідно до п. 2,1. договору Оператор ГРМ зобов'язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов'язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Пунктом 6.1. договору передбачено, що оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за потужність (абонентська плата), з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

В пункті 6.2. договору зазначено, що тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов'язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.

Відповідно до п. 6.3. договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Пунктом 6.4. договору, передбачено, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством Споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ.

Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ.

Споживач має право здійснювати оплату за договором розподілу природного газу через банківську платіжну систему, онлайн-переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу Оператора ГРМ та в інший не заборонений законодавством спосіб.

У липні 2017р. між Сторонами укладена Додаткова угода №3 до договору на розподіл природного газу №008105, якою встановлено, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється споживачем, який не є побутовим згідно Постанови КМУ №117 від 23.04.2014 року до початку розрахункового періоду у розмірі 30% від замовленого обсягу. Підставою для розрахунків є рахунок або рахунок-фактура Оператора ГРМ (тією ж Додатковою угодою, Сторони дійшли згоди, що рахунок або рахунок-фактура будуть направлятися на електрону адресу Споживача, п.2). Остаточний розрахунок здійснюється до 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

ПАТ «Одесагаз» свої зобовязання по даному договору виконала, а саме забезпечила передачу належних Споживачу обємів (обсягів) природного газу.

Проте, у звязку з неналежним виконанням Відповідачем умов договору розподілу природного газу № 008105 Відповідач не здійснив своєчасну оплату за розподілений природний газ, враховуючи аванс на 01.012.2018 у сумі 8238,31грн., основний борг станом на 09.07.2018 року становить 45 718,20грн.

У відповідності до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. При цьому, ст. 12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Статтею 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. При цьому, зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін, в силу положень ч. 2 ст. 598 цього Кодексу, допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача боргу в розмірі 45718 грн. 20 грн. підлягають задоволенню.

Крім того, статті 230-232 ГК України передбачають застосування господарських санкцій у вигляді, зокрема пені, у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконане.

Пунктом 8.2. договору передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати за цим Договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки ОСОБА_2 банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Також, згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому відсотки за неправомірне користування чужими коштами справляються по день сплати суми цих коштів кредитору, якщо законом або договором не встановлено для нарахування відсотків інший строк (ч.4 ст. 232 Господарського кодексу України).

У постанові пленуму Вищого господарського суду України від 17Л2.2013 року № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» зазначено таке: з урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 ЦК України та статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» правовими наслідками порушення грошового зобов'язання, тобто зобов'язання сплатити гроші, є обов'язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси інфляції), та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Позивачем, у відповідності до вимог чинного законодавства та умов договору, розраховано пеню, інфляційні та 3% річних, які підлягають до стягнення з відповідача. Їх розміри, відповідно, становлять 6683,86 грн. пеня, 1521,46 грн. - інфляційні та 597,80 грн. сплата 3 % річних.

Ч. 4, 5 ст. 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

В даному випадку, суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з покладанням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 238, 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_2 університету „Одеська морська академія (65029, м. Одеса, вул. Дідріхсона, буд. 8, код - 01127799) на користь Публічного акціонерного товариства „Одесагаз (вул. Одарія, 1, м. Одеса, 65003, код - 03351208): 45718 гривень 20 коп. боргу, 6683 гривень 86 коп. пені, 1521 гривень 46 коп. інфляційних, 597 грн. 80 коп. сплати 3 % річних та 1762 гривні судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України

та може бути оскаржено в порядку ст.ст.256-259 ГПК України .

Суддя О.А. Демешин