ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2018 р.м. ХарківСправа № 922/1946/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання Мороз Ю.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Структурного підрозділу "Слов'янська дистанція електропостачання" Регіональної філії "Донецька залізниця", м. Слов'янськ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Внедренческе підприємство Мост", м. Ізюм
про стягнення 116161,17 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Шипілової К.М. довіреність №5341 від 02.11.2017р.;

відповідача - Карпенка М.А. довіреність №1 від 31.07.2018р.;

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Структурного підрозділу "Слов'янська дистанція електропостачання" Регіональної філії "Донецька залізниця", м. Слов'янськ звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Внедренческе підприємство Мост", м. Ізюм, в якій позивач просить стягнути з відповідача вартість виконаних робіт у розмірі 116161,17 грн. за договором підряду, що укладений між сторонами у спрощений спосіб. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.07.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі №922/1946/18. Призначено розгляд справи в судовому засіданні на "15" серпня 2018 р. о (об) 10:00.

Присутній представник позивача у судовому засіданні підтримав клопотання, що подане ним через канцелярію суду 03.08.2018р. про витребування доказів за вх.№22540, а саме копію договору із забезпечення електробезпеки персоналу № Дон/ЕЧ-8-16376/НЮ від 28.09.2016р., що був укладений з Управлінням комунального господарства Констянтинівської міської ради, як замовником; копії актів про виконання робіт по забезпеченню електробезпеки персоналу Товариства з обмеженою відповідальністю "Внедреческе підприємство "Мост", за формою без номера за період вересень 2016 року та до 19.10.2016р.".

Присутній представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення поданого позивачем клопотання заперечував та надав суду для огляду копію договору електробезпеки персоналу № Дон/ЕЧ-8-16376/НЮ від 28.09.2016р., що був укладений з Управлінням комунального господарства Констянтинівської міської ради.

Суд, розглянувши подане позивачем клопотання про витребування доказів, вважає за необхідне у його задоволенні відмовити з огляду на наступне.

Згідно з статтею 81 Господарського процесуального кодексу України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом, таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу, якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. Суд може уповноважити на одержання витребуваних ним доказів заінтересовану сторону. Будь-яка особа, в якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов'язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п'яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. У разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з'ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем також залишити позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч.ч.6,7 ст.81 ГПК України будь-яка особа, в якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов'язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п'яти днів з дня вручення ухвали.

Розглянувши клопотання позивача та встановивши, що у матеріалах справи маються документи, які він просить витребувати у відповідача, а саме копії актів про виконання робіт по забезпеченню електробезпеки персоналу Товариства з обмеженою відповідальністю "Внедреческе підприємство "Мост", за формою без номера за період вересень 2016 року та до 19.10.2016р., які додані позивачем до позовної заяви а копія договору електробезпеки персоналу № Дон/ЕЧ-8-16376/НЮ від 28.09.2016р., що був укладений з Управлінням комунального господарства Констянтинівської міської ради наданий відповідачем для огляду у судовому засіданні, суд вважає, що вказані докази витребовувати не має потреби за їх наявності, тому клопотання позивача про витребування доказів є необґрунтованим.

Також, позивач підтримав у судовому засіданні клопотання про залучення до участі у розгляді справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Управління комунального господарства м. Констянтинівка.

Присутній представник відповідача проти задоволення клопотання позивача про залучення до участі у розгляді справи третьої особи заперечував.

Згідно ч. 1, 3, 4 ст. 50 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов'язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов'язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Враховуючи вищенаведене та те, що предметом спору є стягнення з відповідача заборгованості згідно договору підряду, що укладений між позивачем та відповідачем, рішення у даній справі не може вплинути на права чи обов'язки: Управління комунального господарства м. Констянтинівка, що не стороною по договору, отже клопотання позивача про залучення до участі у справі вказаної особи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача є безпідставним та таким, що задоволенню не підлягає, отже у задоволенні вказаного клопотання слід відмовити.

Присутній представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримував та просив позов задовольнити.

Присутній представник відповідача проти задоволення позову заперечував та просив у задоволенні позову відмовити, оскільки договірні відносини існували між відповідачем у справі та Управлінням комунального господарства Констянтинівської міської ради згідно договору будівельного підряду №42 від 30.10.2015р., відповідач не є стороною вказаного договору, жодних договорів між позивачем та відповідачем навіть у спрощеній формі не укладалось, тому на думку відповідача обставини викладені у позовній заяві не відповідають дійсним обставинам справи, жодних доказів на підтвердження укладання договору у спрощеній формі між позивачем та відповідачем позивачем не надано.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач у позовній заяві зазначає, що у період з 19.10.2016 року по 23.12.2016 року виконував роботи щодо забезпечення електробезпеки персоналу відповідача, загальною вартістю 116161,17 грн., оскільки між сторонами існували договірні відносини за договором підряду, що укладений між сторонами у спрощений спосіб.

У якості доказів укладання між сторонами договору підряду у спрощеній формі, а також наявності обов'язку відповідача по оплаті виконаних робіт позивач надав: акти про виконання робіт щодо забезпечення електробезпеки персоналу та електрифікованих лініях у період з жовтня 2016року по грудень 2016 року включно (аркуші справи №10-29) та розрахунки вартості робіт із забезпечення електробезпеки персоналу під час виконання робіт на дільниці Констянтинівка -Кіндратівка колії 1073 км ПК 3 для Управління комунального господарства м. Констянтинівка за період з жовтня 2016 року по грудень 2016 року (аркуші справи № 61-63).

Також, позивач зазначає, що в порядку досудового врегулювання спору звернувся до відповідача із вимогою про сплату заборгованості перед позивачем у розмірі 116161,17 грн., що направлена 01.06.2018р. за №892. Вказана вимога отримана відповідачем 05.06.2018р., про що свідчить лист Донецької дирекції ПАТ "Укрпошта" від 05.07.2018р. №14-1489, проте відповідач на вимогу не відреагував та суму боргу не оплатив.

За змістом от.509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст.ст.11,509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору чи юридичних фактів.

Згідно ст.626 Цивільного Кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Юридичними фактами є такі факти, які тягнуть певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин. Аналогічної позиції притримувався Вищий господарський суд України, про що зазначав у постановах у постановах від 14.07.2014р. та від 26.06.2014р. по справах №904/1378/14 та №911/4611/13 відповідно.

Таким чином, позивачем при зверненні до суду з вимогами про стягнення заборгованості, повинно бути доведено факт виникнення між сторонами взаємних прав та обов'язків, в тому числі, визначено підставу виникнення правовідносин з оплати робіт по надання послуг із забезпечення електробезпеки у розумінні ст. 11 Цивільного кодексу України, наявність обов'язку відповідача здійснити сплату на рахунок позивача за послуги в узгодженому сторонами розмірі, строк виконання якого настав.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно з ч. 6 статті 182 ГК України, угода сторін про наміри (протокол про наміри тощо) не визнається попереднім договором і не породжує юридичних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 ГК України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Ч. 2 цієї статті визначено, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Згідно з частиною першою ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно з приписами ч. 7 статті 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Аналогічні норми містяться і в Цивільному кодексі. Так, відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно вимог ч. 4 ст. 74 ГПК України, суд позбавлений права самостійно збирати докази, а відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Приписами статей 73, 74, 76, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Матеріали справи не містять обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВП Мост» та Структурним підрозділом «Слов'янська дистанція електропостачання» регіональної філії «Донецька залізниця», а також доказів досягнення сторонами згоди щодо істотних умов договору, а саме щодо предмету, ціни та строку договору.

Суд зазначає, що акти про виконання робіт щодо забезпечення електробезпеки персоналу та електрифікованих лініях у період з жовтня 2016року по грудень 2016 року, що надані позивачем в обґрунтування позовних вимог, не підтверджують наявності договору підряду укладеного між сторонами, а є лише актом про виконання робіт, але вони не містять ознак первинного документу.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

За своєю правовою природою Акти здачі прийняття робіт (надання послуг) є первинними документами, оскільки підтверджують факти підприємницької діяльності, що впливають на стан майна, містять відомості про господарську операцію та підтверджують ії здійснення.

У наданих позивачем актах відсутні найменування виконавця та замовника робіт, відсутня вартість послуг, одиниця виміру, підписи вповноважених на підписання первинних документів осіб (зокрема акти підписано прорабом ТОВ «ВП Мост», а не керівником, та електромонтером, визначити належність до конкретно суб'єкта господарювання взагалі не є можливим.

Враховуючи вищенаведене та те, що позивачем не доведено наявності укладання між позивачем та відповідачем договору підряду у спрощеній формі, а документи, що надані позивачем до позову про виникнення між сторонами взаємних прав та обов'язків з проведення робіт не свідчать, у відповідача відсутній обов'язок по оплаті заявленої позивачем до стягнення суми у розмірі 116161,17 грн., відповідно до цього позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, тому суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити повністю.

Судовий збір у розмірі 1762,00 грн. із врахуванням ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на позивача та стягненню з позивача не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 29, 42, 86, 91, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області з урахуванням п.п. 17.5 п.17 ч.1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Позивач: Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі Структурного підрозділу "Слов'янська дистанція електропостачання" Регіональної філії "Донецька залізниця" (84109, Донецька область, м. Слов'янськ, вул. Вокзальна, 64я, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Внедренческе підприємство Мост" (64300, м. Ізюм, вул. Соснова, 5/ж, ).

Повне рішення складено 20.08.2018 р.

Суддя Ю.В. Светлічний