ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2018 року м.Дніпро Справа № 904/818/18

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Дарміна М.О., Кузнецової І.Л.

секретар судового засідання: Ковзиков В.Ю.

представники сторін:

від позивача - не з`явився; про час та місце судового засідання повідомлений належним чином;

від відповідача - Білий І.М., ордер серії ДП № 183/012 від 27.03.2018, адвокат;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Зубенко Сергія Володимировича, с. Красне Синельниківського району Дніпропетровської області на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.05.2018 року, ухвалене суддею Новіковою Р.Г., повний текст якого складений 14.05.2018 у справі № 904/818/18

за позовом Повного товариства "Ломбард "ЮА" Кирпичова, Коваленко і компанія", м.Дніпро

до Фізичної особи - підприємця Зубенко Сергія Володимировича, с. Красне Синельниківського району Дніпропетровської області

про стягнення збитків в розмірі 19 687,10 грн та штрафних санкцій в розмірі 82 000 грн за договором підряду

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою звернулось Повне товариство "Ломбард "ЮА" Кирпичова, Коваленко і компанія" про стягнення з Фізичної особи - підприємця Зубенко Сергія Володимировича збитків в розмірі 19 687,10 грн та штрафних санкцій в розмірі 82 000 грн за договором підряду від 01.07.2017.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов договору підряду від 01.07.2017 щодо своєчасного та повного виконання підрядних робіт, що є підставою для нарахування позивачем відповідачу штрафних санкцій передбачених п.4.1 договору.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.05.2018 у справі №904/818/18 (суддя Новікова Р.Г.) позовні вимоги задоволено частково.

Зменшено розмір штрафних санкцій з 82000 грн. до 24600 грн.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Зубенко Сергія Володимировича на користь Повного товариства "Ломбард "ЮА" Кирпичова, Коваленко і компанія" суму збитків в розмірі 19687 грн.10 коп., пеню в розмірі 24600 грн., витрати зі сплати судового збору за подачу позовної заяви в розмірі 1762 грн.

В задоволенні вимог про стягнення штрафних санкцій в розмірі 57400 грн. відмовлено.

Рішення господарського суду в частині задоволення позову мотивовано неналежним виконанням відповідачем умов договору щодо вчасного і повного виконання підрядних робіт, що призвело до понесення позивачем реальних збитків та, в свою чергу, відповідно до умов договору, стало підставою для застосування до Відповідача санкцій; крім того, судом констатовано про невірне визначення сторонами найменування виду штрафних санкцій у договорі, оскільки їх характер свідчить про застосування позивачем пені, а не штрафу, втім, вказані обставини не впливають на можливість застосування санкцій згідно норм чинного законодавства.

Щодо зменшення розміру штрафних санкцій, то суд керувався ст.233 Господарського кодексу України, ст.551 Цивільного кодексу України, загальним принципом цивільного законодавства стосовно врахування принципів розумності і справедливості, оскільки розмір штрафних санкцій значно перевищував розмір збитків позивача.

Не погодившись із вказаним рішенням, Фізична особа - підприємець Зубенко Сергій Володимирович звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги, що:

- сторонами в усному порядку було досягнуто інших домовленостей стосовно здійснення передплати за роботи та строку здачі виконаних робіт;

- подальше спілкування позивача здійснювалось безпосередньо із субпідрядником - ФОП Бердніковим С.М. усно та у формі електронного листування за допомогою електронної пошти і мобільного додатку - редактору текстових повідомлень "Viber";

- повернення грошових коштів в сумі 15 373 грн (8000 грн - 05.09.2017, 6173 грн - 13.09.2017, 1200 грн. - 29.09.2017) здійснювались фактично за договором підряду від 01.07.2017;

- позивачем на запит суду не був наданий договір поставки від 01.06.2017, укладений Позивачем із субпідрядником - ФОП Бердніковим С.М.

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов до суду апеляційної інстанції 21.06.2018, Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, зазначає про відповідність оскаржуваного судового рішення вимогам чинного законодавства, фактичним обставинам та матеріалам справи, вказує, що є безпідставними посилання скаржника про неврахування судом усних домовленостей позивача і відповідача щодо строків здійснення передплати та виконання робіт, оскільки суд першої інстанції вказані обставини навпаки врахував та дав їм належну правову оцінку, про що зазначено на сторінці 4 рішення. Крім того, не відповідають дійсності доводи скаржника про ненадання позивачем суду першої інстанції договору поставки від 01.06.2017, укладеного між Позивачем та ФОП Бердніковим С.М., в межах якого було здійснено повернення субпідрядником грошових коштів позивачу у сумі 15373 грн., оскільки вказаний договір направлявся суду з супровідним листом від 27.04.2018 № 27 та наявний у матеріалах справи. Таким чином, доводи апеляційної скарги на думку позивача, зводяться до таких основних моментів: для виконання робіт Відповідачем (підрядником) був залучений субпідрядник - ФОП Бердніков С.М., який і має нести відповідальність; ремонтні роботи дійсно були виконані не в повному обсязі, але ФОП Бердніков С.М. повернув позивачу різницю між запланованими та фактично виконаними роботами на суму 15 373 грн. При цьому Позивач наголошує, що вказані доводи не можуть бути взяті судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки за ст.838 ЦК України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання робіт інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи; аналогічне положення міститься у п.2.1.4 договору підряду, укладеному між сторонами; що ж до повернення ФОП Бердніковим С.М. позивачу 15 373 грн., то вказані кошти повернуті на підставі іншого договору - поставки від 01.06.2017, укладеному між Позивачем та ФОП Бердніковим С.М., що також підтверджується і платіжними дорученнями про повернення коштів; вказані обставини були досліджені судом першої інстанції. Також Позивач вказує на те, що претензію-повідомлення про відмову від договору, наслідком чого є його розірвання, а також про сплату збитків та штрафних санкцій направляв на адресу Відповідача, зазначену у договорі та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; іншої адреси відповідача позивач на момент направлення претензії не мав; за положеннями ч.7 чст.120 ГПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу за останньою відомою суду адресою і вважаються врученою, навіть, якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає; позивач вказує на те, що тимчасова відсутність відповідача за зареєстрованою адресою проживання, або його відмова від отримання поштових повідомлень свідчить про наявність умислу на свідоме невиконання своїх цивільно-правових обов`язків і не може бути підставою для ухилення від відповідальності.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.06.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Зубенко Сергія Володимировича на рішення господарського суду від 08.04.2018; з урахуванням ціни позову, положень ч.1 ст.270 ГПК України, вирішено розглядати апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження; позивачу наданий строк протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань відповідно до ст.ст. 38, 74, 80, 161, 263 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 25.06.2018 за ініціативою суду апеляційну скаргу Відповідача вирішено розглядати в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін; судове засідання призначено на 08.08.2018.

07.08.2018 року розпорядженням керівника апарату суду відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №904/818/18 у зв'язку з відпусткою судді Кощеєва І.М.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.08.2018, справу №904/818/18 передано колегії суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), Дармін М.О., Кузнецова І.Л.

Ухвалою суду від 08.08.2018 справу № 904/818/18 прийнято до провадження вище вказаною колегією суддів.

В судовому засіданні 08.08.2018 року Дніпропетровським апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

01.07.2017 між Повним товариством "Ломбард "ЮА" Кирпичова, Коваленко і компанія" (замовник) та Фізичною особою-підприємцем Зубенко Сергієм Володимировичем (підрядник) був укладений договір підряду (далі - договір підряду № 1), відповідно до предмету якого підрядник зобов'язався виконати ремонтні роботи офісного приміщення з власних матеріалів згідно кошторису (додаток №1, що є невід`ємною частиною цього договору) за адресою: м. Дніпро, вул. Короленка, буд.1 далі по тексту - об`єкт, а замовник зобов'язався оплатити роботу підрядника та використані ним матеріали згідно умов договору (п.1.1 договору (а.с.10-13)).

Пунктами 1.2, 1.3 договору підряду № 1 сторони узгодили, що кошторис - це узгоджений сторонами перелік ремонтних робіт, необхідних матеріалів (асортимент, якість) та їх вартість. Одностороння зміна кошторису не допускається, замовник не зобов'язаний оплачувати підряднику понесені ним додаткові роботи та витрати, не передбачені кошторисом. Обсяг та види робіт визначаються додатком № 2 (дизайн-проект), що є невід`ємною частиною даного договору, в межах кошторису.

В підпункті 2.1.4 договору підряду № 1 сторони визначили самостійне виконання підрядником ремонтних робіт. Залучення субпідрядника можливе лише за власний кошт. В разі залучення субпідрядника, підрядник несе відповідальність за його дії, як за власні.

Підпунктом 2.1.7 договору підряду № 1 обумовлено, що підрядник зобов'язаний після виконання робіт надати замовнику для підписання акт здачі-приймання робіт.

Пунктом 3.1 договору підряду № 1 передбачений порядок оплати робіт: 32490 грн. (40%) до 07.07.2017, 32490 грн. (40%) до 14.07.2017, 16245,17 грн. (20%) після підписання акту здачі-приймання робіт.

Пунктом 3.2 договору підряду № 1 сторонами узгоджено, що строк завершення виконання робіт - 18.07.2017.

Пунктом 4.1 договору підряду № 1 сторони домовились про майнову відповідальність підрядника за порушення строків виконання своїх обов`язків згідно умов договору у вигляді сплати замовнику штрафу в розмірі 1 000 грн. за кожен день затримки здачі робіт. Сума штрафу може бути вирахувана замовником з сум, що підлягають сплаті підряднику за виконання робіт.

Пунктом 7.3 договору підряду № 1 визначено, що він набирає сили з моменту підписання його сторонами.

Сторонами 01.07.2017 підписано додаток № 1 до договору підряду № 1 - кошторис, за яким вартість підрядних робіт дорівнює 81225,17 грн. (а.с.14).

Також, 01.07.2017 між Фізичною особою - підприємцем Зубенко Сергієм Володимировичем (замовник) та Фізичною особою - підприємцем Бердніковим Станіславом Миколайовичем (підрядник) був укладений договір підряду (далі договір підряду № 2) за умовами якого підрядник зобов`язався виконати ремонті роботи офісного приміщення з власних матеріалів згідно кошторису (додаток № 1 , що є невід`ємною частиною цього договору) за адресою: м.Дніпро, вул.Короленко, буд.1, а замовник зобов'язався оплатити роботу підрядника та використанні ним матеріали (п.1.1 договору (а.с76-77)).

Відповідно до пункту 3.1 договору підряду №2 загальна сума договору становить 73102,66 грн.

Пункт 3.2 договору підряду №2 визначає, що завершення виконання робіт -18.07.2017.

Відповідно до пояснень сторін, наданих суду першої інстанції, та згідно умов договорів, відповідачем фактично було укладено договір субпідряду з Фізичною особою-підприємцем Бердніковим С.М. для виконання ремонтних робіт спірного приміщення.

Також матеріали справи містять договір поставки товару № 01/06/17 від 01.06.2017, укладений між Повним товариством "Ломбард "ЮА" Кирпичова, Коваленко і компанія" (покупець) та Фізичною особою-підприємцем Бердніковим С.М. (продавець), відповідно до умов якого продавець зобов`язався передати у власність покупцю, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити товар, кількість, асортимент, ціна якого визначена в додатку № 1, який є невід`ємною частиною цього договору.

Додатком № 1 до договору поставки визначений перелік та ціна товару, яка дорівнює 99 797,27 грн (а.с.123,124).

За усною домовленістю обох сторін договору підряду № 1 було змінено строки оплати та виконання робіт, що не заперечується обома сторонами, відповідні обставини встановлені судом першої інстанції під час розгляду справи.

На виконання договору підряду № 1 Позивачем за платіжними дорученнями: №9 від 13.07.2017 на суму 32490 грн., №10 від 17.07.2017 на суму 32490 грн., №13 від 21.07.2017 на суму 16245,17 грн., всього на загальну суму 81225,17 грн перераховано Відповідачу 100% вартості робіт та матеріалів (а.с.15-17). Таким чином, Позивачем обов'язок з передплати робіт та матеріалів виконаний належним чином та у повному обсязі.

В свою чергу, з урахуванням домовленості сторін, підрядні роботи мали бути завершені до 30.07.2017.

У визначений строк підрядні роботи завершені не були, акт здачі-приймання робіт між Позивачем та Відповідачем підписаний не був, протилежного жодною із сторін не доведено, тому, з метою встановлення розміру збитків, 01.08.2017 між Повним товариством "Ломбард "ЮА" Кирпичова, Коваленко і компанія" (замовник) та Фізичною особою - підприємцем Іванюта Ярославом Олександровичем (виконавець) був укладений договір про проведення технічного нагляду № 01/08-17, за умовами якого замовник доручив, а виконавець мав здійснити технічний нагляд за капітальним ремонтом об'єкта за адресою - м. Дніпро, вул. Короленка, буд.1, що виконувався відповідачем на підставі договору підряду №1 та за поставкою, встановленням та введенням в експлуатацію товару на замовлення Позивача на об`єкт за адресою: м.Дніпро, вул.Короленко, буд.1 за договором поставки № 01/06/17 від 01.06.2017 (а.с.120).

За результатами проведеного технічного нагляду інженером технічного нагляду ОСОБА_8 (кваліфікаційний сертифікат серія АТ №004533 - а.с. 143) складено акт здачі-приймання виконаних робіт по проведенню технічного нагляду №01/08-17 за серпень 2017 року, відповідно до якого вартість невиконаних робіт та не поставлених товарів по акту склала за договором підряду № 1 - 19 687,10 грн., за договором поставки № 01/06/17 від 01.06.2017 - 42 033,20 грн. У додатку №1 до вказану акту здачі-приймання робіт по проведенню технічного нагляду наведений перелік робіт, їх обсяг та вартість за кошторисом, обсяг фактично виконаних робіт, їх вартість, різниця між запланованими та фактично виконаними роботами саме по договору підряду № 1, яка склала 19 687,10 грн (а.с.121, 122).

05.10.2017 листом № 05 Позивач звернувся до Відповідача з претензією-повідомленням про відмову від договору підряду № 1 на підставі статті 849 Цивільного кодексу України з 20.10.2017 через невиконання в повному обсязі підрядних робіт та сплати до цієї ж дати (20.10.2017) суми збитків в розмірі 19687,10 грн. і штрафу в розмірі 82000 грн. (а.с.18).

Несплата Відповідачем цих сум і стала підставою звернення Позивача з відповідним позовом до господарського суду. Спір у даному випадку виник щодо обсягу невиконаних робіт, їх вартості та повернення позивачу невикористаних коштів за договором підряду №1.

Як вже зазначалось вище, судом першої інстанції позовні вимоги задоволені частково.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договору підряду, є господарськими зобов'язаннями, тому, згідно положень ст. ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відносини за договором підряду регламентовані главою 61 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Зазначена стаття повністю кореспондується зі ст.174 Господарського кодексу України.

Статтею 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з частиною 1 ст.193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, що передбачені цим Кодексом.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частин 1, 2 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу; договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Частиною 1 ст.838 Цивільного кодексу України регламентовано, що підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

За частинами 1, 3 ст.843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Згідно статті 844 Цивільного кодексу України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін. У разі перевищення твердого кошторису усі пов'язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на викладені правові положення та враховуючи, що зміни до кошторису, підписаного сторонами, не вносились, він є твердим.

Згідно зі ст.846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України регламентовано, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно частин 1, 2 ст.849 Цивільного кодексу України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Враховуючи, що підрядні роботи не були виконані позивачем у строк до 30.07.2017 (усно обумовлені нові строки здачі робіт), Позивач скориставшись своїм правом, передбаченим ст.849 Цивільного кодексу України, відмовився від договору підряду претензією-повідомленням № 05 від 05.10.2017, в який вказав, що договір підряду є розірваним з 20.10.2017 та вимагав відшкодувати йому збитки у розмірі 19 687,10 грн. за невиконані, але передплачені Позивачем, роботи.

З підстав відсутності підписаного між сторонами акту здачі-приймання робіт до договору підряду № 1, розмір збитків підтверджений Позивачем актом здачі-приймання виконаних робіт з проведення технічного нагляду за серпень 2017 року та додатку до нього, складеними на підставі договору від 01.08.2017, підписаного між Позивачем та Фізичною особою - підприємцем Іванютою Ярославом Олександровичем, яким підтверджується спричинення Позивачу Відповідачем збитків на суму 19 687,10 грн.

Крім того, Позивачем нараховано Відповідачу та заявлено до стягнення суму штрафу в розмірі 82000 грн. за період з 31.07.2017 по 20.10.2017 за порушення договірних зобов'язань.

Вказана майнова відповідальність передбачена пунктом 4.1 договору підряду № 1 від 01.07.2017, відповідно до якого Позивач (замовник) нараховує штраф в розмірі 1000 грн. за кожен день затримки здачі робіт Підрядником.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частинами 1, 2 статті 216 Господарського кодексу України регламентовано, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Частинами 1, 2 ст.217 Господарського кодексу України встановлено, що господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

У статті 230 Господарського кодексу України надано визначення штрафних санкцій. Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 4 ст.231 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Статтею 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Враховуючи викладені норми права та зміст п.4.1 договору підряду № 1, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що фактично сторони передбачили нарахування пені за несвоєчасне виконання підрядних робіт, що, в свою чергу, не впливає на розгляд позовних вимог та можливість їх задоволення.

Оскільки розрахунок штрафних санкцій, наданий Позивачем, є вірним, таким, що відповідає вимогам законодавства, факт порушення умов договору Відповідачем не спростований належними та допустимими доказами, визнається Відповідачем, тому господарським судом вимоги про стягнення суми пені за період з 31.07.2017 по 20.10.2017 в розмірі 82000 грн. визнані обґрунтованими.

Втім, з урахуванням загальних засад цивільного законодавства, зокрема, розумності та справедливості, передбачених ст.3 Цивільного кодексу України, враховуючи положення ст.551 Цивільного кодексу України, відповідно до частини 3 якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення та статті 233 Господарського кодексу України, відповідно до якої, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу; якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, судом обґрунтовано зменшено розмір штрафних санкцій до 24600 грн. із заявлених 82000 грн, оскільки вони занадто великі порівняно із розміром збитків (19687,10 грн).

Доводи апеляційної скарги про не взяття до уваги судом першої інстанції усних домовленостей позивача та відповідача стосовно здійснення передплати за роботи та строки здачі виконаних робіт, не надання Позивачем до матеріалів справи договору поставки від 01.06.2017, укладеного Позивачем із субпідрядником - ФОП Бердніковим С.М. не знайшли свого підтвердження, оскільки в матеріалах справи такий договір поставки існує (а.с.123, 124), а суд першої інстанції у своєму рішенні констатує про зміну строків виконання робіт та здійснення оплати цих робіт, з урахуванням усних домовленостей між сторонами.

Стосовно доводів апеляційної скарги про повернення ФОП Бердніковим С.М. грошових коштів Позивачу в сумі 15 373 грн (8000 грн - 05.09.2017, 6173 грн - 13.09.2017, 1200 грн. - 29.09.2017), які здійснювались фактично за договором підряду від 01.07.2017, то вказані обставини не підтверджені належними доказами.

Зокрема, в матеріалах справи наявні платіжні доручення № 6 від 05.09.2017 на суму 8000 грн, № 7 від 13.09.2017 на суму 6173,00 грн, № 8 від 29.09.2017 на суму 1200 грн., всього на суму 15 373, 00 грн, якими ФОП Бердніков С.М. здійснив повернення коштів Позивачу, як повернення передплати за матеріали згідно договору поставки від 01.06.2017, укладеному між цими ж особами (а.с.123), втім, вказаний договір не стосується предмету спору у цій справі - договору підряду від 01.07.2017, укладеному між Позивачем та Відповідачем.

Доказів же повернення передплати за невиконані роботи в межах договору підряду від 01.07.2017 на суму 19687,10 грн. (яка встановлена актом технічного нагляду) Відповідачем не надано, вказані докази відсутні в матеріалах справи.

Крім того, Відповідачем не спростований ні сам розрахунок вказаних збитків, визначений додатком № 1 до акту технічного нагляду, ні підтверджено належними доказами суму власного розрахунку невиконаних робіт.

Доводи скаржника про подальше спілкування Позивача безпосередньо із субпідрядником - ФОП Бердніковим С.М. усно та у формі електронного листування за допомогою електронної пошти і мобільного додатку - редактору текстових повідомлень "Viber" не приймаються колегією суддів в силу ст. ст.76, 77 ГПК України, а також з урахуванням приписів ст.838 ЦУК України, оскільки відповідальним перед замовником за нормами цивільного законодавства виступає генеральний підрядник, в даному випадку Відповідач.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції при вирішенні даної справи правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини сторін, прийняв законне та обґрунтоване рішення, тому у відповідності до ст. 276 ГПК України в задоволенні скарги слід відмовити, а оскаржуване судове рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв'язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 269, 271, 275, 276, 281, 282, 283 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Зубенко Сергія Володимировича, с.Красне Синельниківського району Дніпропетровської області на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.05.2018 року у справі № 904/818/18 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.05.2018 року у справі № 904/818/18 - залишити без змін.

Судові витрати Фізичної особи - підприємця Зубенко Сергія Володимировича, с.Красне Синельниківського району Дніпропетровської області за подання апеляційної скарги на рішення суду покласти на заявника апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду лише у випадках, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення .

Повне рішення складено та підписано 13.08.2018.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя М.О. Дармін

Суддя І.Л. Кузнецова