ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2018 року м. Черкаси справа № 925/318/17

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Кадусі Н.В., за участі представників сторін: позивача - адвоката ОСОБА_1, Крутогуз Н.П. за довіреністю, відповідача - Леонової А.А. за довіреністю, третьої особи - не з'явилась, у відкритому судовому засіданні, у приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом фізичної особи-підприємця Крутогуза Василя Григоровича до Канівської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - фізичної особи - громадянина України ОСОБА_5 про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування,

ВСТАНОВИВ:

22.03.2017 року позивач - фізична особа-підприємець Крутогуз Василь Григорович звернувся в господарський суд з позовом до Канівської міської ради (далі - відповідач) про визнання недійсним рішення Канівської міської ради від 27.10.2016 року № 5- 18 «Про підготовку об'єкту по вул. Героїв Дніпра, 35с у м. Каневі до приватизації шляхом продажу через аукціон».

Позовні вимоги мотивовані тим, що оспорюване рішення ухвалене відповідачем з порушенням законодавства, а саме ст.ст. 3, 11, 18-2 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», без врахування положень Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2000 року у справі № 1-16/2000, з порушенням права позивача, як орендаря комунального майна, на викуп об'єкта приватизації, оскільки позивачем здійснені за власний рахунок поліпшення, які неможливо відокремити від об'єкта без завдання йому шкоди, у розмірі більше 25% вартості, за яким передавалося майно в оренду.

У позовній заяві позивач також просив вжити заходи до забезпечення позову шляхом заборони Канівській міській раді, її виконавчим органам, відділам та управлінням вчиняти дії, зазначені у спірному рішенні, з приводу підготовки об'єкта по вул. Героїв Дніпра, 35с у м. Каневі до приватизації шляхом продажу через аукціон. Окрім цього, просив звільнити його від сплати судового збору відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як учасника бойових дій.

Ухвалами господарського суду Черкаської області від 27.03.2017 року прийнято позовну заяву до розгляду, по ній порушено провадження у справі № 925/318/17; задоволено заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову, заборонено відповідачу - Канівській міській раді, її виконавчим органам, відділам та управлінням вчиняти будь-які дії зазначені в оспорюваному рішенні, а саме, дії щодо підготовки об'єкта комунального нежитлового приміщення магазину по вул. Героїв Дніпра, 35с у м. Канів до приватизації шляхом продажу через аукціон.

27.04.2017 року відповідач в особі свого представника подав відзив на позов, у якому підтвердив обставин, викладені у позовній заяві, проте позов не визнав, стверджував, що оспорюване рішення прийнято більшістю голосів депутатів без будь-яких порушень, тому просив суд врахувати всі обставини справи та постановити законне рішення на власний розсуд (т. 1 а.с. 47-49).

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 25.05.2017 року

задоволено клопотання позивача про призначення судової експертизи, у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено судовим експертам Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, провадження у справі №925/318/17 зупинено на період проведення експертизи.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 06.10.2017 року

поновлено провадження у справі № 925/318/17, справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 07.11.2017 року до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - фізичну особу - громадянина України ОСОБА_5; задоволено клопотання позивача про повторне призначення судової будівельно-технічної експертизи, повторно призначено у справі № 925/318/17 судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено судовому експерту Печиборщ Валерію Зіновійовичу, на вирішення експерту поставлено питання: яка вартість невід'ємних поліпшень орендованого майна - приміщення магазину загальною площею 499,3 кв.м, розташованого по вул. Героїв Дніпра, 35 у м. Каневі, зроблених суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою Крутогузом Василем Григоровичем за період з 02.08.2005 року по даний час за власні кошти за згодою Відділу комунального майна та земельних ресурсів м. Канева, провадження у справі № 925/318/17 зупинено на період проведення експертизи.

Згідно з приписами ч.1 п.9 Перехідних положень ГПК України у редакції Закону 2147-УІІІ від 03.10.2017, набрав чинності 15.12.2017, справа розглянута за правилами ГПК України, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 01.01.2018 року, зокрема, провадження у справі № 925/318/17 поновлено, постановлено справу № 925/318/17 розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, призначено до розгляду клопотання судового експерта Печиборща Валерія Зіновійовича про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судової будівельно-технічної експертизи по господарській справі №925/318/17, сторони зобов'язано надати витребувані експертом документи.

31.05.2018 року позивач в особі свого представника подав клопотання, у якому просив приєднати до матеріалів справи докази сплати ним судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, а саме, витрат, пов'язаних із проведенням експертизи, та врахувати їх при ухваленні судового рішення. Зазначене клопотання прийнято судом до розгляду (т. 2 а.с. 171-172, а.с. 176-177).

Третя особа - ОСОБА_5 31.05.2018 року подав письмові пояснення, у яких вважав, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, адже, всі договори оренди, укладені між позивачем та відповідачем містять розділи «Права та обов'язки орендаря», якими передбачено, що орендар зобов'язаний за рахунок власних коштів проводити капітальні та поточні ремонти приміщень і обладнання, внутрішні інженерні мережі та комунікації. Просив суд розглядати справу без його участі у зв'язку із складними сімейними обставинами, але врахувати його письмові пояснення (т. 2 а.с. 175).

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 31.05.2018 року справу № 925/318/17 призначено до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представники позивача позов з підстав, викладених у позовній заяві, підтримали і просили задовольнити повністю, представник відповідача вирішення спору поклала на розсуд суду.

Згідно з ст.ст. 233, 240 ГПК України, у судовому засіданні судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з таких підстав.

Відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_2, позивач - Крутогуз В.Г., зареєстрований виконавчим комітетом Канівської міської ради Черкаської області 29.03.2002 року як фізична особа-підприємець, номер запису про включення відомостей про фізичну особу-підприємця до ЄДР 0000456.

02.08.2005 року відділ комунального майна міста Канева, як орендодавець, та позивач - приватний підприємець Крутогуз В.Г., як орендар, уклали договір оренди нерухомого майна № 220/05 (т. 1 а.с. 16-18), згідно з п. 1.1. якого, орендодавець передає, а орендар приймає в оренду нежиле приміщення, що розташоване за адресою: м. Канів, вул. Героїв Дніпра, 35 (частина магазину «Арал»), загальна площа якого становить 499,3 кв.м., вартість якого визначена станом на 27.05.2005 р. і становить 571868 грн. Цільове призначення приміщень - розміщення магазину (п. 1.5. Договору). Договір оренди укладений на термін з 20.08.2005 р. по 30.07.2006 року і набуває сили з моменту підписання (розділ II Договору). Згідно з Додатковою угодою № 49-016/220/05 зазначений договір продовжено на термін до 25.02.2019 р. (т. 1 а.с. 19).

На підставі укладених на конкурсній основі договорів оренди нерухомого майна, позивачу були передані в оренду відділом комунального майна та земельних ресурсів міста Канева Канівської міської ради додаткові приміщення, які примикають до орендованих ним приміщень, а саме:

згідно з договором оренди нерухомого майна від 12.04.2013 року № 43-012 позивачу передано в оренду нежиле приміщення, що розташоване за адресою: м. Канів, вул. Героїв Дніпра,35с для розміщення складу, загальною площею 173,8 кв.м, згідно плану (додаток № 1), вартість приміщень визначена експертним шляхом станом на 28.02.2013 р. становила 505900 грн. без ПДВ. (п. 1.1. Договору). Орендар зобов'язаний, серед іншого, за рахунок власних коштів проводити поточний ремонт приміщення і обладнання (в т.ч. дах, зовнішні стіни), внутрішніх інженерних мереж та комунікацій (п. 6.2. Договору). Відповідно до Акту прийому-передачі приміщення (будівлі) в оренду від 12.04.2013 року, що є додатком №2 до договору оренди від 12.04.2013 року, щодо технічного стану приміщення (будівлі) вказано, що необхідно зробити ремонт: стін всередині і зовні, перегородок, покрівлі, віконних блоків, сходових маршів, стелі, встановити лічильник на освітлювальну арматуру. Згідно з Додатковою угодою № 37-016/43-012 до цього договору договір оренди нерухомого майна від 12.04.2013 року № 43-012 на орендоване приміщення по вул. м. Канів, вул. Героїв Дніпра,35с (склад S - 173,8 кв.м) продовжено на термін до 10.04.2019 року (т. 1 а.с. 20-23);

згідно з договором оренди нерухомого майна від 03.04.2014 року № 58-04 позивачу передано в оренду нежиле приміщення, що розташоване за адресою: м. Канів, вул. Героїв Дніпра, 35с (частина приміщення з окремим входом), загальною площею 40,20 кв.м, вартість якого визначена експертним шляхом станом на 28.02.2014 і становила 126300 грн., цільове призначення приміщення - розміщення промислового магазину (в разі розміщення офісу - орендна плата перераховується) (п.1.1., п. 1.5. договору). Додатковою угодою № 34-015/58-04 до цього договору за згодою сторін він продовжений терміном по 28.02.2017 року, та згідно з Додатковою угодою № 59-017 продовжений до 10.04.2019 року. (а.с. 24-27, а.с. 60).

Загальна вартість орендованого позивачем комунального майна за адресою: Героїв Дніпра,35с у м. Каневі станом на дату передачі його в оренду становила (505900 + 126300) 632200 грн.

Листом від 12.07.2016 року орендодавець - відділ комунального майна та земельних ресурсів м. Канева виконавчого комітету Канівської міської ради у відповідь на заяву позивача від 23.06.2016 року № 8-23.06.16 р. про надання дозволу на реконструкцію орендованого приміщення, надав позивачу згоду на реконструкцію і перепланування орендованого нежитлового приміщення у частині приміщень по вул. Героїв Дніпра, 35с (т. 1 а.с. 29, 30).

Згідно з даними технічних паспортів на нежитлові складські приміщення магазину № 35-с по вул. Героїв Дніпра у м. Каневі, нежитлові приміщення по вул. Героїв Дніпра № 35т у м. Каневі, звіту по результатам технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж складських приміщень магазину по вул. Героїв Дніпра, № 35-с у м. Каневі № 16-08/16-ТО, складеного експертом Гуглею С.В., вбачається, що зазначені приміщення розміщені на 1 поверсі багатоповерхового будинку, об'єднані у єдиний комплекс магазину «Будмаркет», знаходяться в оренді Крутогуза В.Г. і підлягають реконструкції (т. 1 а.с. 164-195).

Із договору будівельного підряду від 05.07.2005 року, Акта прийняття виконаних робіт за серпень 2005 року, договору будівельного підряду від 10.12.2013 року, Акта приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року, договору будівельного підряду від 12.06.2014 року, Акта приймання виконаних будівельних робіт за 2014 року, договору підряду б/н від 01.12.2014 року, Акта приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2014 року, договору № 670/Кан від 29.07.2013 про проведення монтажу та наладки, Акта приймання виконаних підрядних робіт (монтаж, наладка, обладнання та матеріал системи ОПС), договору № 748/Кан від 20.05.2014 на проведення монтажу та наладки, договору будівельного підряду б/н від 20.05.2016 року, Акта приймання виконаних будівельних робіт за 2016 року, договору будівельного підряду б/н від 14.11.2016 року, Акта приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2016 року, договору №А-512 на створення (передачу) науково-технічної продукції від 19.09.2016, Акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-002, №ОУ-003, договору № 15 на здійснення технічного нагляду за будівництвом від 20.09.2016 року, Акта №1-01/17 за січень 2017 року здачі-приймання виконаних робіт, проектів реконструкції нежитлових складських приміщень магазину по вул. Героїв Дніпра №35-с в м. Каневі з локальними та зведеними кошторисами на будівельні роботи вбачається, що у період 2005-2016 років позивач здійснював поточні ремонти та реконструкцію у наданих в оренду нежилих приміщеннях, у тому числі, у приміщенні за адресою: вул. Героїв Дніпра, 35с у м. Каневі, що за спірним рішенням включене у перелік об'єктів, що підлягають підготовці до приватизації шляхом продажу через аукціон (т. 1 а.с. 78-106, т. 1 а.с. 145-160, т. 2 а.с. 46-82, т. а.с. 130).

Із аудиторського висновку від 06.09.2017 № 0409-01 про ідентифікацію полвпшень орендованого майна ФОП Крутогуза В.Г., складеного Аудиторською фірмою «Фінансовий адвокат» і довідки орендаря, завіреної аудитором, сума витрат, понесених орендарем (позивачем) у зв'язку із здійсненням поліпшень у приміщеннях по вул. Героїв Дніпра, 35-с, складає 321232,90 грн. (т. 2 а.с. 41-44). Аудиторський висновок не оспорюється учасниками справи. У суду відсутні сумніви у достовірності та правильності аудиторського висновку, оскільки він виконаний відповідно до чинного на дату його виконання Закону України «Про аудиторську діяльність» аудиторською фірмою, що включена до Реєстру аудиторських фірм і аудиторів, відповідає наявним доказам у справі.

Отже, вартість цієї часини орендованого позивачем майна збільшилась на 50,81% від вартості на дату передачі його в оренду, яка становила 632200 грн.

16.08.2016 року громадянин ОСОБА_9 звернувся до міського голови Канівської міської ради із заявою, у якій просив включити в перелік об'єктів, що підлягають приватизації шляхом продажу через аукціон частини приміщення по вул. Героїв Дніпра, 53с згідно експлікації. Заявою від 14.09.2016 року громадянин ОСОБА_9 відкликав свою заяву (т. 1 а.с. 206-207).

23.08.2016 року позивач звернувся до Канівської міської ради (відповідача) із заявою (зареєстровано за вхідним №2381/01-01-30 від 23.08.16), у якій просив включити у перелік об'єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу магазину «Будмаркет» за адресою: вул. Героїв Дніпра, 35с, загальною площею 214 кв.м та частку площею 137,87 кв.м (№№ з 14 до 33 включно) за адресою: Героїв Дніпра,35т, які орендує згідно договорів № 58-04, № 43-012 та № 220/05. В заяві позивач вказав, що за довготривалий термін оренди ним проведено капітальні та поточні ремонти всередині та зовні, всі ці приміщення входять в єдиний комплекс, зв'язані між собою, мають загальний дах і необхідні для здійснення підприємницької діяльності (т. 1 а.с. 32).

06.09.2016 року та 21.10.2016 працівники магазину «Будмаркет» звернулися до відповідача із заявами, у яких просили залишити приміщення магазину в оренді за позивачем і не виставляти на викуп через аукціон (т. 1. а.с. 35-36).

Розглянувши заяву позивача, Канівська міська рада (відповідач) прийняла рішення від 22.09.2016 року № 4-100, яким включила у Перелік об'єктів, що підлягають приватизації у 2016 році, частину нежитлових приміщень комунальної власності по вул. Героїв Дніпра, 35т, загальною площею 138,4 кв.м, а саме №№ 14-33 відповідно до технічного паспорта на нежитлове приміщення, шляхом викупу орендарем даних приміщень (т. 1 а.с. 37).

Тобто, Канівська міська рада задовольнила частково заяву позивача про приватизацію об'єкта оренди шляхом викупу. При цьому у рішенні міської ради від 22.09.2016 року № 4-100 не наведено будь-яких мотивів стосовно часткового задоволення заяви позивача про приватизацію об'єкта оренди шляхом викупу.

15.09.2016 року ОСОБА_5 (третя особа у справі) звернувся до міського голови Канівської міської ради із заявою, у якій просив включити в перелік об'єктів, що підлягають приватизації шляхом продажу через аукціон, нежитлові приміщення комунальної власності за адресою: вул. Героїв Дніпра, 35/с загальною площею 214 кв.м. При цьому зазначив, що у разі його перемоги на аукціоні приміщення використовуватиме як медичний центр; мешканцям будинку 35 будуть надаватись безкоштовні медичні консультації, а пенсіонерам та малозабезпеченим надаватимуться знижки у лікуванні (т. 1 а.с. 53).

Розглянувши заяву громадянина ОСОБА_5 (третьої особи у справі) від 15.09.2016, посилаючись на ст. 25, п. 30 ст. 26, п.5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 327 Цивільного кодексу України, статті 7, 8 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», Порядок передприватизаційної підготовки підприємств, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 1998 року № 1301, Канівська міська рада 27.10.2016 року прийняла рішення № 5-18 «Про підготовку об'єкту по вул. Героїв Дніпра, 35с до приватизації шляхом продажу через аукціон», яким вирішила: відділу комунального майна та земельних ресурсів виконавчого комітету Канівської міської ради провести передприватизаційну підготовку об'єкта комунального нежитлового приміщення магазину по вул. Героїв Дніпра, 35с для включення його в Перелік об'єктів, що підлягають приватизації шляхом продажу через аукціон (інвентаризація, оформлення права власності та інше) (спірне рішення; т. 1 а.с. 38).

Згідно з рішенням виконавчого комітету Канівської міської від 25.10.2017 року № 310 «Про об'єднання поштової адреси об'єктів нерухомого майна магазинів по вул. Героїв Дніпра», об'єднані об'єкти нерухомого майна - нежитлові приміщення магазину, що знаходяться на 1 поверсі багатоповерхового житлового будинку по вул. Героїв Дніпра, 35 та утворилися шляхом об'єднання двох приміщень площею 214 кв. м та 555,8 кв. м. по вул. Героїв Дніпра, 35с та 35т, які належать територіальній громаді міста Канева, присвоєно поштову адресу: Черкаська область, м. Канів, вул. Героїв Дніпра, 35-т. (т. 2 а.с. 103).

26.10.2017 року про зміну адреси відділу комунального майна та земельних ресурсів Управлінням містобудування та архітектури виконавчого комітету Канівської міської ради видана відповідна довідка за № 312 (т. 2 а.с. 102).

Відповідно до висновку судового експерта ОСОБА_6 від 10.05.2018 року № 19/17, за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи встановлено, що ринкова вартість невід'ємних поліпшень орендованого майна приміщення магазину загальною площею 774,4 кв.м, розташованого по вул. Г. Дніпра, 35 (ст, с, т) у м. Каневі, зроблених суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою Крутогузом Василем Григоровичем за період з 02.08.2005 по даний час за власні кошти за згодою Відділу комунального майна та земельних ресурсів м. Канева, складає 928590 грн. без врахування ПДВ (т. 2 а.с. 144 -165). Експертиза проведена особою, яка має вищу технічну освіту другого рівня за ступенем магістр, кваліфікацію судового експерта з правом проведення експертиз зі спеціальностей: 10.6, 10.7, 10.10 (свідоцтво Міністерства юстиції України №1676 від 16.01.2014 року, продовжено до 28.04.2020 року), для проведення експертизи та досліджень використаний необхідний та достатній матеріал, відтак сумніву у її достовірності у суду не викликає.

Таким чином, вимога позивача до відповідача про визнання недійсним рішення Канівської міської ради VІІ скликання від 27.10.2016 року № 5-18 «Про підготовку об'єкту по вул. Героїв Дніпра, 35с до приватизації шляхом продажу через аукціон» є предметом спору у справі, що розглядається.

Оспорюване рішення від 27.10.2016 року № 5-18 «Про підготовку об'єкту по вул. Героїв Дніпра, 35с до приватизації шляхом продажу через аукціон» прийнято Канівською міською радою, яка є органом місцевого самоврядування, що представляє територіальну громаду міста Канів, засади організації, діяльності та правовий статус якої визначені Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.97 №280/97-ВР, із змінами і доповненнями (далі - ЗУ «Про місцеве самоврядування»).

Отже, оспорюване рішення є актом органу місцевого самоврядування, що прийнятий у сфері приватизації комунального майна.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1, ч. 2 п.п. 2, 4, 10 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним, відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом, зокрема, визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом, зміни і припинення господарських правовідносин, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб'єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Спірні правовідносини сторін, а відповідно, їх цивільні права та обов'язки, виникли із договорів оренди комунального майна, актів цивільного законодавства і рішення органу місцевого самоврядування, за правовою природою віднесені до відносин найму (оренди) і права власності, загальні положення про найм (оренду) визначені параграфом 1 глави 58 ЦК України, а також розділом VІ параграф 5 ГК України, про право власності, набуття і припинення права власності визначені главами 23-25 розділу 1 книги третьої ЦК України. Крім того, спірні правовідносини перебувають у сфері дії Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про приватизацію державного і комунального майна», «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» у відповідній редакції, які з урахуванням предмету спору, є спеціальними нормативними актами.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтю 12 ГПК господарським судам підвідомчі спори про визнання недійсними актів з підстав, зазначених у законодавстві.

Відповідно до роз'яснень президії Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000 р. N 02-5/35 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів» із наступними змінами і доповненнями:

п. 1. - Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. Залежно від компетенції органу, який прийняв такий документ, і характеру та обсягу відносин, що врегульовано ним, акти поділяються на нормативні і такі, що не мають нормативного характеру, тобто індивідуальні. Нормативний акт - це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Що ж до актів ненормативного характеру (індивідуальних актів), то вони породжують права і обов'язки тільки у того суб'єкта (чи визначеного ними певного кола суб'єктів), якому вони адресовані. Форми, найменування і порядок прийняття актів державними чи іншими органами (далі - акти) залежать від місця даного органу в системі відповідних органів та його компетенції і регламентуються Конституцією України, відповідними законами України та положенням (статутом) про такий орган;

п. 2 - підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову. Недодержання вимог правових норм, які регулюють порядок прийняття акта, у тому числі стосовно його форми, строків прийняття тощо, може бути підставою для визнання такого акта недійсним лише у тому разі, коли відповідне порушення спричинило прийняття неправильного акта. Якщо ж акт в цілому узгоджується з вимогами чинного законодавства і прийнятий відповідно до обставин, що склалися, тобто є вірним по суті, то окремі порушення встановленої процедури прийняття акта не можуть бути підставою для визнання його недійсним, якщо інше не передбачено законодавством.

Частинами 1, 2 ст. 345, п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України визначено, що фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Право власності припиняється у разі, зокрема, відчуження власником свого майна.

Відповідно до ст.ст. 759 ч. 1, 760 ч. 3 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк, особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом.

Пунктом 30 ст. 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування», серед іншого, визначено, що виключно на пленарних засіданнях сесії міської ради вирішуються питання прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об'єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об'єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна тощо.

Спір виник у сфері приватизації комунального майна внаслідок того, що вирішуючи питання передприватизаційної підготовки комунального майна, яке знаходиться в оренді у позивача, спірним рішенням відповідач визначив спосіб приватизації частини орендованих позивачем приміщень магазину шляхом продажу через аукціон, без врахування заявленого позивачем його права на викуп об'єкта приватизації, оскільки позивач здійснив за власний рахунок поліпшення у розмірі більше 25% вартості, за якою передавалося майно в оренду, які неможливо відокремити від об'єкта без завдання йому шкоди.

Згідно з ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

На дату прийняття відповідачем спірного рішення правовий механізм приватизації єдиних майнових комплексів невеликих державних підприємств шляхом їх відчуження на користь одного покупця одним актом купівлі-продажу встановлювався Законом України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію) від 06.03.1992 № 2171-ХІІ, із змінами і доповненнями, які підлягають врахуванню у редакції на дату прийняття спірного рішення (далі - Закон Про малу приватизацію).

На підставі Закону 2269-УІІІ від 18.01.2018 Закон України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» втратив чинність. 07 березня 2018 року набув чинності Закон України «Про приватизацію державного і комунального майна», частиною 5 статті 3 якого передбачено, що приватизація (відчуження) майна, що перебуває у комунальній власності, здійснюється органами місцевого самоврядування відповідно до вимог цього Закону.

Судом, з урахуванням норм ст. 58 Конституції України, ст. 5 ЦК України, застосоване законодавство, чинне на дату прийняття відповідачем спірного рішення.

Об'єктом малої приватизації є магазин, що належить до комунальної власності і розміщений в орендованих позивачем приміщеннях по вул. Героїв Дніпра, 35- т у м. Каневі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 1998 року № 1301 затверджений Порядок передприватизаційної підготовки підприємств, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2015 № 588 (далі постанова КМУ № 588).

У спірному рішенні відповідач посилається на постанову Кабінету Міністрів України, якою затверджений Порядок передприватизаційної підготовки підприємств, із зазначенням дати і номеру попередньої редакції цієї постанови, яка втратила чинність.

Стаття 3 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» визначає способи приватизації, серед яких викуп, продаж через аукціон, у тому числі методом зниження ціни та без оголошення ціни.

Розділом 2 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» врегульовано підготовку до приватизації.

Відповідач не надав суду будь-яких доказів на підтвердження підстав визначення у спірному рішенні способу приватизації частини орендованих позивачем приміщень магазину шляхом продажу через аукціон. Також відповідач не навів мотивів та підстав часткового задоволення заяви позивача про включення орендованих ним приміщень до Переліку об'єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу.

Наказом Фонду державного майна України від 27.02.2004 року № 377, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 березня 2004 року за №343/8942, затверджений Порядок оцінки орендованого нерухомого майна, що містить невід'ємні поліпшення, здійснені за час його оренди під час приватизації» (далі - Порядок).

Зазначений Порядок установлює вимоги до проведення незалежної оцінки орендованого нерухомого майна (крім земельних ділянок), що містить невід'ємні поліпшення (далі - орендоване нерухоме майно), під час приватизації способами, визначеними законодавством, а також процедур ідентифікації невід'ємних поліпшень, здійснених за рахунок коштів орендаря.

Невід'ємними поліпшеннями орендованого майна є здійснені орендарем за час оренди заходи, спрямовані на покращення фізичного (технічного) стану орендованого майна та (або) його споживчих якостей, відокремлення яких призведе до зменшення його ринкової вартості.

Відповідач знав, що в орендованих позивачем приміщеннях по вул. Героїв Дніпра, 35с, які входять до складу магазину і за оспорюваним рішенням відповідача підлягають підготовці до приватизації шляхом продажу через аукціон, є невід'ємні поліпшення здійснені за рахунок коштів орендаря.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 182 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» визначено право орендаря на викуп орендованого державного майна у разі прийняття рішення про приватизацію такого майна. Зазначена норма закріплює право орендаря на викуп орендованого майна за умови: 1) прийняття рішення про приватизацію даного майна; 2) здійснення за рахунок коштів орендаря поліпшення, яке неможливо відокремити від об'єкта без завдання йому шкоди, в розмірі не менше 25% ринкової вартості майна, за яким воно було передано саме в оренду, визначеної суб'єктом оціночної діяльності для цілей оренди майна.

Ринкова вартість невід'ємних поліпшень орендованого позивачем майна приміщення магазину загальною площею 774,4 кв.м, розташованого по вул. Г. Дніпра, 35 (ст, с, т) у м. Каневі, зроблених за рахунок коштів позивача становить 928590 грн., без врахування ПДВ. Експертна вартість переданих в оренду приміщень становить (632200 грн. + 571868,00 грн.) 1 204 068,00 грн. Отже поліпшення, здійснені за рахунок коштів орендаря, які неможливо відокремити від об'єкта без завдання йому шкоди, становить більше 25%.

У пункті 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2000 року у справі №1-16/2000 зазначено, що доцільність застосування того чи іншого способу приватизації визначається органом приватизації самостійно, окрім випадків визначених законами. Зокрема, викуп застосовується у випадках, передбачених ст.11 Закону та іншими законами і є в такому випадку обов'язковими для органів приватизації та органів, які затверджують переліки об'єктів малої приватизації.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Закону України «Про оренду державного і комунального майна», орендар вправі залишити за собою проведені ним поліпшення орендованого майна, здійснені за рахунок власних коштів, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без заподіяння йому шкоди. Якщо орендар за рахунок власних коштів здійснив за згодою орендодавця поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від майна без заподіяння йому шкоди, орендодавець зобов'язаний компенсувати йому зазначені кошти в межах збільшення в результаті цих поліпшень вартості орендованого майна, визначеної в установленому законодавством порядку, яке відбулося в результаті таких поліпшень, якщо інше не визначено договором оренди.

Рішенням виконавчого комітету Канівської міської від 25.10.2017 року № 310 «Про об'єднання поштової адреси об'єктів нерухомого майна магазинів по вул. Героїв Дніпра», об'єднаним об'єктам нерухомого майна - нежитловим приміщенням магазину, що знаходяться на 1 поверсі багатоповерхового житлового будинку по вул. Героїв Дніпра, 35 та утворилися шляхом об'єднання двох приміщень площею 214 кв. м та 555,8 кв. м. по вул. Героїв Дніпра, 35с та 35т, які належать територіальній громаді міста Канева і перебувають в оренді у позивача, присвоєно поштову адресу: Черкаська область, м. Канів, вул. Героїв Дніпра, 35-т, про що повідомлено орендодавця - відділ комунального майна та земельних ресурсів виконавчого комітету Канівської міської ради.

Рішенням Канівської міської ради від 22.09.2016 № 4-100 «Про включення в Перелік об'єктів, що підлягає приватизації у 2016 році, нежитлове приміщення комунальної власності по вул. Героїв Дніпра № 35т» визначений спосіб приватизації приміщень шляхом викупу орендарем (позивачем).

Після об'єднання адрес, приміщення, що за оспорюваним рішенням підлягають приватизації шляхом продажу через аукціон, не мають окремої адреси. Технічно усі орендовані позивачем приміщення, пов'язані між собою, вартість поліпшеннь, здійснених за рахунок коштів орендаря за дозволом орендодавця, які неможливо відокремити від об'єкта без завдання йому шкоди, становить більше 25%, відтак підлягає задоволенню право позивача на викуп орендованого майна, закріплене п. 1 ч. 1 ст. 182 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» у відповідній редакції, про що обґрунтовано стверджує позивач.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладені обставини справи і наведені норми законодавства суд вважає, що оспорюване рішення від 27.10.2016 року № 5-18 «Про підготовку об'єкту по вул. Героїв Дніпра, 35с до приватизації шляхом продажу через аукціон» суперечить чинному на час його прийняття законодавству, порушує право позивача на приватизацію орендованого ним комунального майна шляхом його на викупу, тому позов визнає обґрунтованим , доказаним і таким, що підлягає задоволенню повністю.

На підставі статті 129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, а саме витрати, пов'язані із проведенням експертизи, у сумі 14015 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240, 255 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним рішення Канівської міської ради VІІ скликання від 27.10.2016 року № 5-18 "Про підготовку об'єкту по вул. Героїв Дніпра, 35с до приватизації шляхом продажу через аукціон".

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою господарського суду Черкаської області від 27.03.2017 року у справі № 925/318/17, після набрання рішенням законної сили - скасувати.

Стягнути з Канівської міської ради, , місцезнаходження: Черкаська область, м. Канів, вул. О.Кошового, 3 на користь фізичної особи-підприємця Крутогуза Василя Григоровича, ІПН НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1 судові витрати у розмірі 14015 грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20.08.2018 року.

Суддя В.М. Грачов