ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"08" серпня 2018 р. м. Ужгород Справа № 907/558/17

Господарський суд Закарпатської області у складі

головуючого судді Васьковського О.В. ,

розглянувши матеріали справи

за позовом ОСОБА_1 комітету Ужгородської міської ради, м. Ужгород

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ТрансКом, м. Ужгород

про зобовязання повернути обладнання, належне виконавчому комітету Ужгородської міської ради, передане згідно договору №15/2017 від 01.04.2017 року,

третьої особи, яка не заявляє

самостійних вимог на предмет спору

на стороні відповідача комунальне підприємство Ужгородпарквідео Ужгородської міської ради, м.Ужгород

та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю ТрансКом, м. Ужгород

до відповідача ОСОБА_1 комітету Ужгородської міської ради, м. Ужгород

про визнання недійсними: договору №15/2017 від 01.04.2017 року про надання послуг апаратного хостінгу (колокейшн) та послуг по технічному обслуговуванню системи відеоспостереження (аутсорсинг), Додатку №1 До договору №15/2017 від 01.04.2017 року про надання послуг апаратного хостінгу (колокейшн) та послуг по технічному обслуговуванню системи відеоспостереження (аутсорсинг), ОСОБА_3 №1 приймання-передачі обладнання від 01.04.2017 року в частині передачі майна: системний блок кількості 1 шт., системний блок серверний SuperServer TRF 19 2U у кількості 1 шт., Т-РІаtforms Spectus і2208s у кількості 1 шт.

За участю секретаря судового засідання Дергачової Ю.А.,

Представники:

від позивача ОСОБА_3, заступник начальника управління правового забезпечення Ужгородської міської ради, начальник відділу правової експертизи документів (дов. № 03-17/3 від 05.01.18);

від відповідача не зявився;

від третьої особи не зявився;

СУТЬ СПОРУ за первісним позовом: зобовязання повернути обладнання, належне виконавчому комітету Ужгородської міської ради, передане згідно договору №15/2017 від 01.04.2017 року; за зустрічним позовом: визнання недійсним договір №15/2017 від 01.04.2017 року про надання послуг апаратного хостінгу (колокейшн) та послуг по технічному обслуговуванню системи відеоспостереження (аутсорсинг) та Додаток №1 До договору №15/2017 від 01.04.2017 року про надання послуг апаратного хостінгу (колокейшн) та послуг по технічному обслуговуванню системи відеоспостереження (аутсорсинг) ОСОБА_3 №1 приймання-передачі обладнання від 01.04.2017 року в частині передачі майна: системний блок кількості 1 шт., системний блок серверний SuperServer TRF 19 2U у кількості 1 шт., Т-РІаtforms Spectus і2208s у кількості 1 шт.

Ухвалою суду від 30 липня 2018 року задоволено клопотання відповідача (за первісним позовом) та відкладено підготовче засідання у справі, в тому числі і розгляд клопотання ТОВ «ТрансКом» про зупинення провадження у справі на 08.08.2018.

У призначене підготовче засідання відповідач (за первісним позовом) не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд перейшов до розгляду клопотання про зупинення провадження у справі, заявлене позивачем (за зустрічним позовом) 11.06.2018. Вказане клопотання мотивоване наступним. Підставою первісного позову, який розглядається в межах даної господарської справи позивачем виконавчим комітетом Ужгородської міської ради, визначено договір №15/2017 від 01.04.2017 про надання послуг апаратного хостінгу (колокейшн) та послуг по технічному обслуговуванню системи відеоспостереження (аутсорсинг). За умовами вказаного Договору Замовник (ОСОБА_1 комітет) може забрати своє обладнання тільки після проведення усіх взаєморозрахунків між сторонами та виконання Замовником усіх своїх зобовязань. Покликаючись на наведений пункт Договору, заявник вважає, що для вирішення даної справи має істотне значення факт існування будь-яких невиконаних зобовязань виконавчого комітету Ужгородської міської ради перед товариством, а не лише тих, що виникли з цього Договору. При цьому, заявник повідомив суд про наявність в господарському суді Закарпатської області справи № 907/728/17 за позовом ТОВ «ТрансКом» до виконавчого комітету Ужгородської міської ради про стягнення 651222,60 грн., на підтвердження чого ним надано відповідну ухвалу. Покликаючись на наявність невирішеного майнового спору між сторонами, за наслідками розгляду якого у виконавчого комітету можуть бути невиконані зобовязання, а наявність таких зобовязань має значення для вирішення даного спору, просить суд зупинити провадження у справі.

Окрім того, стверджує, що з доданих ним до матеріалів справи документів слідує, що спірне обладнання на підставі рішення Ужгородської міської ради від 19.12.2014 №1548 « Про передачу у комунальну власність необоротних активів КП «Ужгородпарквідео» згідно з ОСОБА_3 приймання-передачі необоротних активів від 30 січня 2015 року було передано КП «Ужгородпарквідео» Департаменту міського господарства, який в подальшому на підставі рішення Ужгородської міської ради від 19.06.2015 №1724 «Про передачу необоротних активів» передав його виконавчому комітету Ужгородської міської Ради. Оскільки обидва рішення ради оскаржуються товариством в судовому порядку (справа №308/11521/17), вважає, що даний спір не може бути правильно вирішений по суті до вирішення вказаної судової справи. Саме тому просить суд зупинити провадження у справі і з цих підстав.

Відповідач (за зустрічним позовом) заперечує проти зупинення провадження у справі, посилаючись на наступне. По-перше, предметом спору господарської справи №907/728/17, до вирішення якої ТОВ «ТрансКом» просить зупинити провадження у справі, є стягнення заборгованості за надання послуг, які не мають відношення до справи №907/558/17. По-друге, оскаржувані в межах справи №308/11521/17 рішення ради за своєю природою є акти індивідуальної дії, які були прийняті місцевою радою, на момент їх оскарження вже виконані, тобто правові наслідки прийняття таких рішень вже настали. Оскільки наведене свідчить про те, що їхнє юридичне значення фактично вичерпалося їх виконанням, застосування до таких рішень процедури скасування або визнання нечинними, на думку відповідача (за зустрічним позовом), є некоректним. Поряд з чим, не заперечуючи право особи на звернення до суду з відповідним позовом про захист своїх прав чи охоронюваних законом інтересів, виконавчий комітет вважає, що у товариства відсутні такі права чи інтереси, які підлягають судовому захисту, так як ТОВ «ТрансКом» не є та не може вважати себе власником необоротних активів, стосовно яких прийняті оскаржувані ним рішення. Окрім того, вважає, що означений позов про скасування рішення ради подано товариством з порушенням правил підсудності.

Вивчивши та оцінивши матеріали клопотання, заслухавши заперечення іншої сторони спору, суд дійшов висновку про часткове його задоволення з таких підстав.

Стосовно зупинення провадження у справі до набрання рішенням №907/728/17 (про стягнення з виконавчого комітету боргу) законної сили.

Судом встановлено, що сторонами у п. 2.1.3 Договору обумовлено, що Замовник (ОСОБА_1 комітет) може забрати своє обладнання тільки після проведення усіх взаєморозрахунків між сторонами та виконання Замовником усіх своїх зобовязань.

За загальним правилом договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. ст. 626, 628 Цивільного кодексу України).

З аналізу наведених норм можна зробити висновок, що укладений між сторонами договір ( в даному випадку таким Договором є №15/2017 від 01.04.2017) регулює відносини (зобовязання), які виникають саме з цього договору, обумовлені його умовами та складають його зміст. Будь-які інші зобовязання між сторонами, які не охоплюються умовами цього договору, тобто виникли з іншої правової підстави, (в даному випадку ті, що є предметом спору у господарській справи №907/728/17), не стосуються зобовязань та не впливають на його виконання.

Таким чином, в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення господарської справи №907/728/17 належить відмовити.

Стосовно зупинення провадження у справі до набрання рішенням в адміністративній справі № 308/11521/17 законної сили.

Як стверджує заявник та підтверджено доданими до справи доказами, спірне майно було предметом договору №0601-12, укладеного 01.06.2012 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ТрансКом» та КП «Ужгородпарквідео». На виконання вказаного договору на підставі ОСОБА_3 приймання-передачі від 01.06.2012 спірне обладнання було передано товариству. Доказів його повернення КП «Ужгородпарквідео» матеріали справи не містять.

Заперечуючи позовні вимоги за первісним позовом, заявник(позивач за зустрічним позовом) стверджує, що укладені в подальшому договори були фактично переукладені без надання спірного обладнання йому в користування, оскільки таке і не вибувало з його володіння.

Однак, на підставі рішення Ужгородської міської ради від 19.12.2014 №1548 « Про передачу у комунальну власність необоротних активів КП «Ужгородпарквідео» згідно з ОСОБА_3 приймання-передачі необоротних активів від 30 січня 2015 року спірне обладнання було передано КП «Ужгородпарквідео» Департаменту міського господарства, який в подальшому на підставі рішення Ужгородської міської ради від 19.06.2015 №1724 «Про передачу необоротних активів» передав його виконавчому комітету Ужгородської міської Ради.

Законність передачі спірного обладнання від КП «Ужгородпарквідео» до Департаменту міського господарства та згодом до виконавчого комітету Ужгородської міської ради, який є позивачем за первісним позовом, на даний час оспорюється ТОВ «ТрансКом» в судовому порядку в межах адміністративної справи № 308/11521/17.

Приписами п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України встановлено, що суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадках об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення адміністративної справи полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені самостійно у даній справі, оскільки не входять в предмет доказування та не відносяться до компетенції господарських судів, тобто, господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок певної черговості розгляду вимог.

Твердження ж виконавчого комітету стосовно порушення правил підсудності за наявності справи в суді і до встановлення відповідного висновку судом у рішенні, що набрало законної сили, є передчасним, а тому до уваги судом не взято.

Оскільки зібрані у даній справі докази не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом як первісного, так і зустрічного позовів, беручи до уваги, що рішення у адміністративній справі №308/11521/17 має важливе значення для правової оцінки укладеного між сторонами у спорі договору, встановлення дійсного субєктного складу спірних правовідносин, у звязку з можливим задоволенням позову в адміністративній справі №308/11521/17 та, відповідно, вирішення справи по суті, суд доходить висновку про неможливість розгляду цієї справи до вирішення адміністративної справи № 308/11521/17.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що провадження у справі №907/558/17 підлягає зупиненню до набрання судовим рішенням в адміністративній справі №308/11521/17 законної сили.

Таким чином, клопотання позивача за зустрічним позовом про зупинення провадження у справі підлягає до задоволення частково.

Керуючись ст. ст. 42, 183, 202, 222, п.5 ч.1 ст.227, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

клопотання позивача за зустрічним позовом задовольнити частково.

Зупинити провадження у справі №907/558/17 до набрання судовим рішенням в адміністративній справі №308/11521/17 законної сили.

В задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі до набрання судовим рішенням в господарській справі №907/728/17 відмовити.

Зобовязати сторін повідомити господарський суд про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч.1 ст.256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу суду направити сторонам та третій особі.

Суддя Васьковський О.В.