РІШЕННЯ

23 серпня 2018 року м. Чернігів Справа №927/482/18

Господарський суд Чернігівської області у складі головуючого судді Фесюри М.В., здійснив розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "БАЯДЕРА ЛОГІСТИК"

юридична адреса: вул. Харченка Євгенія, 42, м. Київ, 02088,

, фактична адреса: вул. Квітнева, 17, с. Новий Білоус, Чернігівський район, Чернігівська область, 15501

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Слізкової Лесі Петрівни АДРЕСА_1, 17024,

РНОКПП НОМЕР_1

про стягнення 130 456,44 грн

без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання)

Товариством з обмеженою відповідальністю "БАЯДЕРА ЛОГІСТИК" подано позов до фізичної особи - підприємця Слізкової Лесі Петрівни про стягнення 130 456,44 грн., з яких 122 200,00 грн заборгованості за поставлений товар та 8256,44 грн штрафних санкцій за договором поставки.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки №1902/01, укладеного 22.04.16 між товариством з обмеженою відповідальністю "БАЯДЕРА ЛОГІСТИК" та фізичною особою - підприємцем Слізковою Лесею Петрівною.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.06.2018 справа №927/482/18 передана на розгляд судді Фесюрі М.В.

Ухвалою суду від 27.06.18 відкрито провадження у справі; ухвалено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначені строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

Приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення №289, №262, підтверджують факт отримання сторонами копії ухвали про відкриття провадження у справі №927/482/18.

20.07.18 на адресу суду поштою від позивача надійшла заява (від 19.07.18 №б/н), якою повідомив суд про неможливість надання відповіді на відзив відповідача у зв'язку з ненадхоженням на адресу останнього станом на 19.07.18 відзиву на позов від відповідача. Також до заяви в якості додатку надано копію довіреності від 01.07.18 на виконання п.4 ухвали суду від 27.06.18. Суд залучив заяву з додатком до матеріалів справи.

Відповідач відзив на позов не надав, а тому судом справа вирішується за наявними матеріалами на підставі ст.165 ч.9 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше пяти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив.

22 квітня 2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю "БАЯДЕРА ЛОГІСТИК" (надалі - Постачальник) та фізичною особою - підприємцем Слізковою Лесею Петрівною (надалі - Покупець) укладено договір поставки №1902/1 (надалі - Договір).

У відповідності до п.1.1 вказаного Договору Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця алкогольні напої (надалі - товар) , а Покупець зобов'язується прийняти і оплатити Товар в порядку, визначеному умовами цього Договору.

У відповідності до п. 3.3. Договору Постачальник поставляє товар Покупцю на підставі його замовлення. Покупець має право здійснювати замовлення в усній формі або за допомогою факсимільного, електронного чи поштового зв'язку.

п.4.1. Договору визначено, що найменування, кількість, асортимент товару визначається Покупцем у замовленні та зазначається Постачальником у видатковій накладній на товар.

Згідно з п.5.2. Договору, ціна на товар зазначається Постачальником у видатковій накладній на товар.

п.5.3. визначено, що загальна сума Договору дорівнює загальній вартості товару, який Постачальник поставив Покупцю впродовж всього строку дії даного Договору згідно видаткових накладних на товар.

Згідно з п.6.1. Договору, розрахунки за товар здійснюються Покупцем протягом 60 календарних днів з дня отримання товару шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Постачальника або в іншому узгодженому сторонами порядку у формі, що не суперечить чинному законодавству України, або за домовленістю Сторін шляхом попередньої оплати.

п.6.2. Договору визначено, що датою оплати Покупцем вартості отриманого від Постачальника товару є дата зарахування грошових коштів на рахунок Постачальника.

Згідно з п. 9.7. Договору, даний Договір чинний (строк дії) протягом 2 років з дати укладення. У випадку, якщо жодна зі сторін не заявила про свої наміри розірвати або змінити Договір за один місяць до його закінчення, даний Договір вважається автоматично пролонгованим на той же термін та тих же умовах.

На виконання умов Договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 130 456,44 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткових накладних, підписаними уповноваженими представниками сторін та скріпленими печатками обох сторін, а саме:

-від 27.06.17 за №32531/29763 на суму 38 664,36 грн;

-від 25.08.17 за №42701/39614 на суму 48 315,60 грн;

-від 15.09.17 за №46524/42993 на суму 43 476,48 грн;

Відповідач шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позивача частково розрахувався за поставлений товар в сумі 8256,44 грн (31.01.18 - в сумі 1256,44 грн; 13.02.18 в сумі 2000,00 грн; 15.02.18 в сумі 3000,00 грн; 13.04.18 в сумі 1000,00 грн; 16.04.18 в сумі 1000,00 грн). Таким чином за відповідачем рахується заборгованість в сумі 122 200,00 грн.

Станом на день розгляду справи відповідачем доказів про оплату боргу за отриманий товар в сумі 122 200,00 грн суду не надано, чим порушені права позивача на своєчасне отримання оплати за поставлений товар, за захистом якого він і звернувся до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 та 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення 122 200,00 грн боргу є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача 7% штрафу від суми боргу в розмірі 8256,44 грн.

Згідно з ст. 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями у розумінні ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Пунктами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов'язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Відповідно до п.7.1. Договору, у випадку порушення Покупцем строків оплати вартості одержаного від Постачальника товару більше ніж на 30 календарних днів, Покупець сплачує Постачальнику штраф у розмірі 7% від суми боргу.

Враховуючи, що судом встановлено наявність прострочення виконання відповідачем своїх зобов'язань по оплаті поставленого йому товару, дослідивши подані позивачем докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення штрафу в сумі 8256,44 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частиною 3 статті 80 Господарського процесуального кодексу України визначено, що відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч.4 ст.165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Відповідачем не висловлено заперечень щодо наявності заявленої до стягнення заборгованості, її розміру, не подано доказів про відсутність боргу та про те, що заборгованість є меншою.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За наведених обставин, у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

За правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Фізичної особи - підприємця Слізкової Лесі Петрівни (АДРЕСА_1, 17024, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БАЯДЕРА ЛОГІСТИК" (юридична адреса: вул. Харченка Євгенія, 42, м. Київ, 02088, , фактична адреса: вул. Квітнева, 17, с. Новий Білоус, Чернігівський район, Чернігівська область, 15501) 122 200,00 грн основного боргу, 8256,44 грн штрафних санкцій та 1961,31 грн судового збору.

3.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в строк і в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.В. Фесюра

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/