УХВАЛА

09 серпня 2018 року

м. Київ

Справа № 916/1961/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Вронська Г.О. - головуюча, Білоус В.В., Стратієнко Л.В.,

розглянувши клопотання Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Імексбанк"

про повернення сплаченого судового збору за подання касаційної скарги

на постанову Одеського апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Головей В.М., Разюк Г.П., Савицький Я.Ф.

від 13.06.2018

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ветеран"

про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню

за позовом Публічного акціонерного товариства "Імексбанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ветеран"

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 30.07.2018 відмовлено Публічному акціонерному товариству "Імексбанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 13.06.2018 у справі №916/1961/15.

Публічне акціонерне товариство "Імексбанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з клопотанням про повернення судового збору у розмірі 1 762,00 грн., сплаченого при поданні касаційної скарги на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 13.06.2018 у справі №916/1961/15. Заявником до клопотання додано копію платіжного доручення від 22.06.2018 №1 про сплату 1 762,00 грн. судового збору.

Відповідно до частини 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Пунктом 3 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Частиною 2 статті 7 Закону України "Про судовий збір" визначено, що у випадках, установлених пунктом 1 частини 1 цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Відповідно до пункту 5 Наказу Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787 "Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів" у разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого) до органу Казначейства подається оригінал або належним чином засвідчена копія ухвали суду.

Ухвала суду подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету (у разі знаходження оригіналу документа на переказ, який підтверджує зарахування судового збору до бюджету, в матеріалах судової справи та зазначення про це в ухвалі суду).

Також підпунктом 2.21 пункту 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" передбачено, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Відповідно до частини 2 статті 91 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

При вирішенні питання про повернення коштів з Державного бюджету України суд досліджує докази надходження таких коштів до бюджету тільки з оригіналу платіжного доручення.

До клопотання про повернення судового збору додано копію платіжного доручення від 22.06.2018 №1 про сплату 1 762,00 грн., що унеможливлює прийняття судом ухвали про повернення судового збору, оскільки таке повернення здійснюється лише на підставі оригіналу платіжного доручення.

Разом з тим колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що Публічне акціонерне товариство "Імексбанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" не позбавлено права на повторне звернення з клопотанням про повернення судового збору, надавши оригінал платіжного доручення від 22.06.2018 №1 про сплату судового збору.

Керуючись статтею 7 Закону України "Про судовий збір", статтями 91, 123, 234 Господарського процесуального кодексу України, Суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" про повернення судового збору у розмірі 1 762,00 грн. сплаченого за подання касаційної скарги у справі №916/1961/15.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуюча Г. Вронська

Судді В. Білоус

Л. Стратієнко