РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.07.2018 р.Справа № 910/12685/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Овента"

до 1) Приватного акціонерного товариства "Екологоохоронна фірма

"Креома Фарм"

2) Міністерства економічного розвитку і торгівлі України

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю

"Тубний завод"

про визнання свідоцтва на знак товарів і послуг недійсними

Суддя Зеленіна Н.І.

Секретар судового засідання Ліпіна В.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Овента" (надалі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Екологоохоронна фірма "Креома-Фарм" (надалі - відповідач-1) та Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (надалі - відповідач-2) про визнання свідоцтва на знак товарів і послуг недійсним.

Ухвалою суду від 03.08.2017 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 06.09.2017 р.

05.09.2017 р. від відповідача-1 через відділ діловодства суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

06.09.2017 р. від позивача через відділ діловодства суду надійшли додаткові документи по справі.

06.09.2017 р. від позивача через відділ діловодства суду надійшло клопотання про залучення ТОВ "Тубний завод" та ТОВ "ТНК Сілма" до участі у розгляді справи у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

06.09.2017 р. від відповідача-2 через відділ діловодства суду надійшов відзив на позов.

Представник позивача у судовому засіданні 06.09.2017 р. подав клопотання про продовження строку вирішення спору у справі на 15 днів.

Ухвалою суду від 06.09.2017 р. продовжено строк вирішення спору у справі на 15 днів, розгляд справи відкладено на 11.10.2017 р.

11.10.2017 р. через відділ діловодства суду від відповідача-1 надійшов відзив на позов та клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

11.10.2017 р. через відділ діловодства суду від позивача надійшли пояснення.

Ухвалою суду від 11.10.2017 р. залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Тубний завод" у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача; розгляд справи відкладено на 18.10.2017 р.

18.10.2017 р. через відділ діловодства суду від третьої особи надійшов відзив на позов.

18.10.2017 р. через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

18.10.2017 р. судове засідання не відбулось у зв'язку з перебуванням судді Зеленіної Н.І. на лікарняному.

Ухвалою суду від 23.10.2017 р. розгляд справи відкладено на 30.10.2017р.

30.10.2017 р. через відділ діловодства суду від ТОВ "ТНК СІЛМА" надійшов відзив на позовну заяву.

У судовому засіданні 30.10.2017 р. представник позивача подала клопотання про залучення до участі у справі ТОВ "ТНК СІЛМА" у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Ухвалою від 30.10.2017 р. відмовлено у задоволенні клопотання позивача про залучення до участі у справі ТОВ "ТНК СІЛМА" у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, розгляд справи відкладено на 16.11.2017 р.

16.11.2017 р. від позивача надійшли заперечення на відзив.

У судовому засіданні 16.11.2017 р. оголошувалась перерва до 22.11.2017р.

У судовому засіданні 22.11.2017 р. представник позивача подала клопотання про призначення у справі судової експертизи.

Представник відповідача-2 у судовому засіданні подала клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

У судовому засіданні 22.11.2017 р. оголошувалась перерва до 28.11.2017р.

У судовому засіданні 28.11.2017 р. представник позивача подала клопотання про призначення у справі судової експертизи.

Ухвалою від 28.11.2017 р. у справі призначено судову експертизу у сфері інтелектуальної власності, проведення якої доручено Центру судової експертизи та експертних досліджень, провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 01.06.2018 р., у зв'язку з набранням 15.12.2017 р. чинності Законом України від 03.10.2017 р. №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", поновлено провадження, у справі призначено підготовче засідання на 26.06.2018 р.

15.06.2018 р. від відповідача-1 надійшли письмові пояснення.

26.06.2018 р. від позивача надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою від 26.06.2018 р. закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті на 25.07.2018 р.

У судове засідання 25.07.2018 р. з'явились представники позивача, відповідачів-1 та -2, третьої особи.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представники відповідачів проти задоволення позову заперечили.

Представник третьої особи позовні вимоги підтримав.

У судовому засіданні 25.07.2018 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представників позивача, відповідачів та третьої особи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Овента" обґрунтовані тим, що останнє тривалий час отримує від Товариства з обмеженою відповідальністю "Тубний завод" (третя особа) продукцію, марковану позначенням "ЭНЕРОСГЕЛЬ".

Остання поставка продукції не відбулась у зв'язку із призупиненням митного оформлення товару на підставі заяви Приватного акціонерного товариства "Екологоохоронна фірма "Креома-Фарм".

При цьому, Приватне акціонерне товариство "Екологоохоронна фірма "Креома-Фарм" являється власником знака для товарів і послуг "ЭНЕРОСГЕЛЬ" за Свідоцтвом України №217234.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Овента" зазначає, що Свідоцтво України №217234 видано з порушенням, оскільки позначення "ЭНЕРОСГЕЛЬ" не відповідає умовам надання правової охорони, так як може ввести в оману щодо особи, яка виробляє товар, відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Тубний завод" (щодо товарів 16 та 20 класу МКТП).

Відповідачі проти позову заперечують та зазначають, що спірний знак для товарів і послуг відповідає умовам надання правової охорони; жодні права чи охоронювані законом інтереси позивача не порушені внаслідок видачі спірного Свідоцтва.

Статтею 418 ЦК України визначено, що право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об'єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

Згідно зі ст. 420 Кодексу, до об'єктів права інтелектуальної власності, зокрема, належать комерційні (фірмові) найменування, торговельні марки (знаки для товарів і послуг), географічні зазначення.

За приписами ст. 424 Кодексу, майновими правами інтелектуальної власності є:

1) право на використання об'єкта права інтелектуальної власності;

2) виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності;

3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню об'єкта права інтелектуальної власності, в тому числі забороняти таке використання;

4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Статтею 426 ЦК України передбачено, що особа, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, може використовувати цей об'єкт на власний розсуд, з додержанням при цьому прав інших осіб. Використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом. Умови надання дозволу (видачі ліцензії) на використання об'єкта права інтелектуальної власності можуть бути визначені ліцензійним договором, який укладається з додержанням вимог цього Кодексу та іншого закону.

Частинами 2, 4 статті 5 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" встановлено, що об'єктом знака може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, у тому числі власні імена, літери, цифри, зображувальні елементи, кольори та комбінації кольорів, а також будь-яка комбінація таких позначень. Обсяг правової охорони, що надається, визначається зображенням знака та переліком товарів і послуг, внесеними до Реєстру, і засвідчується свідоцтвом з наведеними у ньому копією внесеного до Реєстру зображення знака та переліком товарів і послуг.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 19 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" свідоцтво може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково, зокрема, у разі:

а) невідповідності зареєстрованого знака умовам надання правової охорони;

в) видачі свідоцтва внаслідок подання заявки з порушенням прав інших осіб.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як встановлено ст. ст. 16, 17 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», одним з основних прав власника свідоцтва є право на використання знаку для товарів та послуг. Власник свідоцтва на знак для товарів і послуг повинен добросовісно користуватися правами, що випливають із реєстрації та наявності в нього права власності на такий знак.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, ТОВ "Овента" зазначає, що третя особа - ТОВ "Тубний завод", виробляло пакувальні товари, зокрема туби, з маркуванням їх позначенням «ЭНТЕРОСГЕЛЬ» кілька років до того, як відповідач-1 подав заявку на реєстрацію позначення "ЭНТЕРОСГЕЛЬ" для однорідних товарів.

Позивач зазначає, що у споживачів дана продукція з позначенням "ЭНТЕРОСГЕЛЬ" асоціюються з виробником - ТОВ "Тубний завод".

Крім того, виробництво тари з пластмас та виробництво легких металевих пакувань є основним видом діяльності ТОВ "Тубний завод", який є лідером з виробництва туб як в Україні, так і країнах СНД і існує на тубному ринку з 2002 року, широко рекламує свою діяльність у мережі Інтернет.

Таким чином, позивач зазначає, що споживачам такий вид товару як туби для пакування з різнім художнім оформленням добре відомий саме як товар виробника ТОВ "Тубний завод".

Як встановлено ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Позовні вимоги ґрунтуються на твердженнях про те, що Свідоцтво України №217234 не відповідає умовам надання правової охорони, так як може ввести в оману щодо особи, яка виробляє товар, відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Тубний завод", щодо товарів 16 та 20 класу МКТП, оскільки позначення "ЭНЕРОСГЕЛЬ" є добре відомим в Україні та країнах СНД саме відносно ТОВ "Тубний завод".

Як встановлено ст. 25 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", охорона прав на добре відомий знак здійснюється згідно з статтею 6 bis Паризької конвенції про охорону промислової власності (995_123) та цим Законом на підставі визнання знака добре відомим Апеляційною палатою або судом. Знак може бути визнаний добре відомим незалежно від реєстрації його в Україні.

При визначенні того, чи є знак добре відомим в Україні, можуть розглядатися, зокрема, такі фактори, якщо вони є доречними: ступінь відомості чи визнання знака у відповідному секторі суспільства; тривалість, обсяг та географічний район будь-якого використання знака; тривалість, обсяг та географічний район будь-якого просування знака, включаючи рекламування чи оприлюднення та представлення на ярмарках чи виставках товарів та/або послуг, щодо яких знак застосовується; тривалість та географічний район будь-яких реєстрацій та/або заявок на реєстрацію знака за умови, що знак використовується чи є визнаним; свідчення успішного відстоювання прав на знак, зокрема територія, на якій знак визнано добре відомим компетентними органами; цінність, що асоціюється зі знаком.

Порядок визнання Апеляційною палатою знака добре відомим в Україні встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері інтелектуальної власності. За подання заяви про визнання знака добре відомим сплачується збір. Рішення Апеляційної палати щодо визнання знака добре відомим в Україні може бути оскаржено у судовому порядку.

З дати, на яку за визначенням Апеляційної палати чи суду знак став добре відомим в Україні, йому надається правова охорона така сама, якби цей знак був заявлений на реєстрацію в Україні. При цьому вона поширюється також на товари і послуги, що не споріднені з тими, для яких знак визнано добре відомим в Україні, якщо використання цього знака іншою особою стосовно таких товарів і послуг вказуватиме на зв'язок між ними та власником добре відомого знака і його інтересам, ймовірно, буде завдано шкоди таким використанням.

Таким чином, належними і допустимими доказами, що можуть підтвердити обставини того, що позначення "ЭНЕРОСГЕЛЬ" є добре відомим в Україні та країнах СНД саме відносно ТОВ "Тубний завод", є рішення суду про визнання такого знака добре відомим в Україні, або рішення Апеляційної палати.

Водночас, у матеріалах справи такі докази відсутні.

Суд звертає увагу позивача на те, що надані докази, якими позивач підтверджує добре відомість знака, його використання та відомість, не підлягають дослідженню при розгляді даного спору.

Також, суд не приймає до уваги докази, що підтверджують отримання правової охорони спірного позначення в РФ, оскільки їх дія не поширюється на територію України.

В порядку, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи відсутність доказів визнання в установленому законом порядку позначення "ЭНЕРОСГЕЛЬ" добре відомим в Україні відносно ТОВ "Тубний завод", суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, непідтвердженими наявними в матеріалах справи доказами і такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства України, а відтак такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Частиною 4 ст. 129 ГПК України встановлено, що судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Овента" до Приватного акціонерного товариства "Екологоохоронна фірма "Креома Фарм" та Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Тубний завод", про визнання свідоцтва на знак товарів і послуг недійсним.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10.08.2018 р.

Суддя Н.І. Зеленіна