ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

16 серпня 2018 року Справа № 926/1475/17

За скаргою фізичної особи-підприємця Степанової Людмили Миколаївни на дії (бездіяльність) старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Марко В.М. у справі №926/1475/17 за позовом фізичної особи-підприємця Степанової Людмили Миколаївни, м. Чернівці

до фізичної особи-підприємця Степанюка Сергія Петровича, м. Чернівці

про стягнення заборгованості - 15998,40 грн. та виселення із займаного нежитлового приміщення

Суддя О.В. Гончарук

Секретар судового засідання - Балух-Бзовик М.В.

Представники сторін:

від стягувача - Павалюк Г.В.;

від боржника - не з'явився;

від органу ДВС - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: рішенням Господарського суду Чернівецької області від 06.12.2017 частково задоволено позов фізичної особи-підприємця Степанової Людмили Миколаївни. Ухвалено стягнути з фізичної особи-підприємця Степанюка Сергія Петровича 10530,74 грн. заборгованості та 1053,18 грн. судового збору та виселити фізичну особу-підприємця Степанюка Сергія Петровича з нежитлового приміщення площею 20 квадратних метрів, що являє собою відділ продовольчих товарів в продовольчому магазині знаходиться в торговому залі 8-1, площею 251,40 квадратних метрів в 26/1000 ідеальних частин нежитлової будівлі торгівельного комплексу літера "С" за адресою: місто Чернівці, вулиця Ентузіастів, буд. № 3 та належать Степановій Людмилі Миколаївні на праві власності.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 21.03.2018 залишено без змін рішення господарського суду Чернівецької області від 06.12.2018.

На виконання вказаного рішення, 04.04.2018 та 12.04.2018 видано накази про примусове виконання рішення від 06.12.2017.

06 серпня 2018 року до господарського суду Чернівецької області від представника фізичної особи-підприємця Степанової Людмили Миколаївни надійшла скарга на дії (бездіяльність) старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Марко В.М. у справі №926/1475/17, в якій заявник просить:

- визнати дії старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Марко В.М., з приводу складання ним акту державного виконавця від 23.07.2018, - неправомірними;

- визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Марко В.М. щодо невжиття заходів для примусового виселення з нежитлового приміщення фізичної особи-підприємця Степанюка Сергія Петровича;

- визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Марко В.М. щодо невідкладного призначення нової дати виселення з нежитлового приміщення фізичної особи-підприємця Степанюка Сергія Петровича;

- зобов'язати старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Марко В.М. виконати всі необхідні дії у строк та у порядку, передбаченому ст. ст. 26, 66 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою суду від 06.08.2018 скаргу на бездіяльність старшого державного виконавця прийнято та призначено до розгляду в судовому засіданні на 16.08.2018.

У судове засідання 16.08.2018 представники божника та Першого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області не з'явилися та про причини такої неявки суд не повідомили, що не перешкоджає розгляду скарги.

Представник стягувача у судовому засіданні підтримує свою позицію щодо необхідності задоволення скарги з підстав, зазначених у цій скарзі.

Розглянувши матеріали скарги та заслухавши пояснення представника стягувача в судовому процесі, судом встановлено наступне.

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 06.12.2017 частково задоволено позов фізичної особи-підприємця Степанової Людмили Миколаївни. Ухвалено стягнути з фізичної особи-підприємця Степанюка Сергія Петровича 10530,74 грн. заборгованості та 1053,18 грн. судового збору та виселити фізичну особу-підприємця Степанюка Сергія Петровича з нежитлового приміщення площею 20 квадратних метрів, що являє собою відділ продовольчих товарів в продовольчому магазині знаходиться в торговому залі 8-1, площею 251,40 квадратних метрів в 26/1000 ідеальних частин нежитлової будівлі торгівельного комплексу літера "С" за адресою: місто Чернівці, вулиця Ентузіастів, буд. № 3 та належать Степановій Людмилі Миколаївні на праві власності.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 21.03.2018 залишено без змін рішення господарського суду Чернівецької області від 06.12.2018.

На виконання вказаного рішення, 04.04.2018 та 12.04.2018 видано накази про примусове виконання рішення від 06.12.2017, у тому числі про виселення фізичної особи-підприємця Степанюка Сергія Петровича з нежитлового приміщення площею 20 квадратних метрів, що являє собою відділ продовольчих товарів в продовольчому магазині знаходиться в торговому залі 8-1, площею 251,40 квадратних метрів в 26/1000 ідеальних частин нежитлової будівлі торгівельного комплексу літера "С" за адресою: місто Чернівці, вулиця Ентузіастів, буд. № 3 та належать Степановій Людмилі Миколаївні на праві власності.

26 квітня 2018 року старшим державним виконавцем Першого відділу ДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області Марко В.М. відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання наказу Господарського суду Чернівецької області по справі №926/1475/17 від 12.04.2018 р., про що винесено відповідну постанову про відкриття виконавчого провадження від 26.04.2018 ВП №56282322.

У постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець надав боржнику строк для добровільного виселення протягом 10 робочих днів.

15 травня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про відкладення проведення виконавчих дій в строк до 30.05.2018, у зв'язку з тим, що цієї ж дати на адресу відділу надійшла заява боржника про відкладення проведення виконавчих дій у зв'язку із його хворобою та перебуванням останнього на стаціонарному лікуванні.

Після закінчення строку для добровільного виконання та відкладення проведення виконавчих дій, державним виконавцем 30.05.2018 було здійснено вихід за адресою виселення з метою з'ясування факту добровільного виконання боржником рішення суду про виселення та встановлено, що боржник з вказаного приміщення не виселився.

Дані обставини були зафіксовані державним виконавцем у відповідному акті від 30.05.2018, який складений у присутності двох понятих.

В подальшому, 04.06.2018, листом-повідомленням державного виконавця повідомлено сторони виконавчого провадження про те, що 12.06.2018 відбудеться примусове виконання рішення суду.

12 червня 2018 року державним виконавцем не проведено примусове виселення боржника, до автоматизованої системи виконавчого провадження не внесено жодних відомостей та даних, котрі стали підставою для непроведення в примусовому порядку виконавчих дій.

В подальшому, 09.07.2018, листом-повідомленням державного виконавця повідомлено сторони виконавчого провадження про те, що 23.07.2018 відбудеться примусове виконання рішення суду.

Постановою від 09.07.2018 державним виконавцем залучено працівників органів внутрішніх справ для проведення виконавчих дій, що призначені на 23.07.2018.

23 липня 2018 року, у присутності представника стягувача - адвоката Павалюк Г.В., старшого державного виконавця Мухаєвої О.М., старшого державного виконавця Ткача В.І., капітана поліції Гончар О.С., старшого лейтенанта поліції Матусевич Я.В., представника Зелінського С.М., що діє на підставі довіреності - Волоса С.І., державним виконавцем не проведено примусове виселення боржника, натомість складено акт, яким встановлено, що виконати рішення суду (виселити Степанюка С.П.) неможливо, оскільки цьому перешкоджає інша особа, а саме: Зелінський Сергій Миколайович, представник якого надав документи (копія ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями від 14.06.2018 (місце торгівлі м. Чернівці, вул. Ентузіастів, 3, бар-магазин); копія ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами від 14.06.2018 (місце торгівлі м. Чернівці, вул Ентузіастів, 3, бар-магазин); копія реєстраційного посвідчення № від 12.06.2018; копія Виски з ЄДР на ФОП Зелінського С.М. від 29.12.15) про те, що товар на території магазину в приміщенні площею 20 кв.м., касовий апарат належить не боржнику, а іншій особі.

Представником стягувача внесено в зазначений акт зауваження та непогодження з наслідками проведених виконавчих дій.

Згідно з положеннями ст.129 Конституції України обов'язковість рішення суду визначено однією із основних засад судочинства.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України.

Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України у своєму рішенні №18-рп/2012 від 13.12.2012 вказав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу №5-рп/2013, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.06.2013р. зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

З наведених приписів Конституції України та рішень Конституційного Суду України вбачається декларування законодавцем безумовного права кожного, на чию користь ухвалено судове рішення, на його виконання.

У ч.ч.2, 4 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Європейський суд) як джерело права.

У рішенні Європейського суду від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін. Отже, для цілей ст.6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Правові висновки про те, що виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як складову частину судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якій йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу, містяться також у рішеннях Європейського суду у справах "Бурдов проти Росії", "Горнсбі проти Греції".

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу до Конвенції (справа "Юрій Миколайович Іванов проти України", рішення Європейського суду від 15.10.2009).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч.1, п.3 ч.2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 66 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання боржником рішення про його виселення.

У разі невиконання боржником рішення про його виселення самостійно, державний виконавець виконує його примусово.

Відповідно до ч. 2 ст. 66 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець призначає день і час примусового виселення, про що письмово інформує боржника. Боржник вважається повідомленим про його примусове виселення, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися виселення, чи іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем.

Відсутність боржника, належним чином повідомленого про день і час примусового виселення, під час виконання рішення про виселення боржника не є перешкодою для його виселення.

Відповідно до ч. 3 ст. 66 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від боржника, його майна, домашніх тварин та у забороні боржнику користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі.

Відповідно до ч. 4 ст. 66 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виселення здійснюється у присутності понятих за участю працівників поліції.

Відповідно до ч. 5 ст. 66 Закону України "Про виконавче провадження", якщо виконання рішення здійснюється за відсутності боржника, державний виконавець зобов'язаний провести опис майна. Описане майно передається для відповідального зберігання стягувачу або іншій особі, визначеній державним виконавцем.

Відповідно до ч. 8 ст. 66 Закону України "Про виконавче провадження", про виконання рішення про виселення боржника державний виконавець складає акт, що підписується особами, які брали участь у виконанні рішення про примусове виселення.

Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом

Згідно з п. 2 розділу І Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 №2432/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.08.2016 за №1126/29256, автоматизована система виконавчого провадження (далі - Система) - комп'ютерна програма, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу.

Відповідно до п.п.2,3 розділу IV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, виконавцем до Системи обов'язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень. До Системи в обов'язковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит державного виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії. Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії. У разі здійснення виконавчої дії за межами органу державної виконавчої служби (офісу приватного виконавця) відомості про таку дію вносяться до Системи не пізніше наступного робочого дня після її проведення.

Згідно з положеннями п.п.1,2 розділу VІ Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, Міністерство юстиції України забезпечує вільний та безоплатний доступ до інформації Системи у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації (на основі поширених веб-оглядачів та редакторів) без обмежень та цілодобово у формі відкритих даних. З метою забезпечення доступу до інформації Системи сторонам виконавчого провадження у постанові про відкриття виконавчого провадження роз'яснюється таке право, вказуються адреса відповідного веб-сайту в мережі Інтернет, а також ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження та порядок його використання. Система забезпечує можливість формування сторонами виконавчого провадження узагальненої інформації про рішення (виконавчі дії), прийняті (вчинені) виконавцем, із зазначенням дати їх прийняття (вчинення) та з можливістю роздрукування такої інформації.

Згідно з п.6 розділу ІХ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції від 02.04.2012 №512/5 виконання рішень про виселення боржника, його майна, домашніх тварин здійснюється в порядку, визначеному статтею 66 Закону України "Про виконавче провадження", у присутності понятих за участю працівників поліції.

Опис та передача майна на відповідальне зберігання проводяться виключно в разі відсутності боржника або його представника під час виселення або в разі, коли боржник відмовляється звільнити приміщення від свого майна.

Судом на основі наявної у матеріалах справи Інформації про виконавче провадження ВП №56282322, встановлено, що органом державної виконавчої служби після 09.07.2018 не вчинено жодних виконавчих дій, спрямованих на примусове виконання рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до цієї норми, об'єктом оскарження є рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби.

Бездіяльність державного виконавця під час примусового виконання наказу Господарського суду Чернівецької області №926/1475/17 від 12.04.2018 полягає у невиконанні всіх необхідних виконавчих дій у строк та у порядку, передбаченому ст. ст. 26, 66 Закону України "Про виконавче провадження".

Господарський суд констатує, що така бездіяльність державного виконавця під час примусового виконання наказу Господарського суду Чернівецької області №926/1475/17 від 12.04.2018 порушує права стягувача на виконання рішення суду, яке гарантоване йому Конституцією України.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про задоволення скарги на дії (бездіяльність) старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Марко В.М.

Розподіл витрат, пов'язаних з розглядом скарги в порядку ст. 344 ГПК України не здійснюється, оскільки нормами Закону України "Про судовий збір", не встановлено розміру ставки судового збору за звернення до суду зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, інших витрат пов'язаних з розглядом скарги учасниками судового процесу не заявлено.

Керуючись статтями 232, 234, 235, 339-345 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Скаргу на дії (бездіяльність) старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Марко В.М. у справі №926/1475/17 задовольнити.

2. Визнати дії старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Марко В.М., з приводу складання ним акту державного виконавця від 23.07.2018, - неправомірними.

3. Визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Марко В.М. щодо невжиття заходів для примусового виселення з нежитлового приміщення фізичної особи-підприємця Степанюка Сергія Петровича.

4. Визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Марко В.М. щодо невідкладного призначення нової дати виселення з нежитлового приміщення фізичної особи-підприємця Степанюка Сергія Петровича.

5. Зобов'язати старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Марко В.М. виконати всі необхідні дії у строк та у порядку, передбаченому ст. ст. 26, 66 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 21.08.2018.

Суддя О.В. Гончарук