ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у задоволенні скарги

"08" серпня 2018 р. Справа № 916/3188/16

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Малярчук І.А.,

за участю представників:

скаржника: Кшнясєва Л.В., згідно довіреності №01-36/49 від 27.12.2017р.

боржника: не з'явився

Ананьївського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області: не з'явився,

розглянувши скаргу Департаменту комунальної власності Одеської міської ради на дії Ананьївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у порядку ст.121-2 ГПК України в редакції, чинній до набрання чинності ГПК України в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017р., по виконанню наказу суду від 07.02.2017р. по справі №916/3188/16 за позовом Департаменту Комунальної власності Одеської міської ради до Фізичної особи - підприємця Зеленого Євгена Вікторовича про стягнення 111237,76грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 23.01.2017р. позовні вимоги позивача задоволено частково.

07.02.2017р. на виконання вказаного рішення видано відповідний наказ.

27.10.2017р. за вх.№2-5673/17 від ДКВ ОМР надійшла скарга на дії Ананьївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у порядку ст.121-2 ГПК України по виконанню наказу суду від 07.02.2017р. по справі №916/3188/16, з огляду на що ухвалою суду від 30.10.2017р. вказану скаргу прийнято судом до розгляду.

22.11.2017р. від ФОП Зеленого Є.В. надійшла апеляційна скарга на рішення суду від 23.01.2017р.

Ухвалою суду від 27.11.2017р. зупинено провадження по розгляду скарги ДКВ ОМР від 27.10.2017р. за вх.№2-5673/17 на дії Ананьївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у порядку ст.121-2 ГПК України по виконанню наказу суду від 07.02.2017р. по справі №916/3188/16 до повернення справи до Господарського суду Одеської області з Одеського апеляційного господарського суду.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 01.12.2017р. повернуто апеляційну скаргу ФОП Зеленого Є.В. на рішення Господарського суду Одеської області від 23.01.2017р. по справі №916/3188/16 без розгляду, справу №916/3188/16 повернуто до Господарського суду Одеської області, у зв'язку з чим ухвалою від 07.12.2017р. поновлено провадження по розгляду скарги ДКВ ОМР від 27.10.2017р. за вх.№2-5673/17, поданої у порядку ст.121-2 ГПК України.

13.12.2017р. за вх.№2-6655/17 до суду від відповідача надійшло клопотання про зупинення розгляду скарги ДКВ ОМР від 27.10.2017р. за вх.№2-5673/17, поданої у порядку ст.121-2 ГПК України, до розгляду касаційної скарги ФОП Зеленого Є.В. на ухвалу ОАГС від 01.12.2017р. по даній справі. До заяви відповідача подано копію згаданої касаційної скарги з відміткою Відділу діловодства Одеського апеляційного господарського суду про її прийняття до реєстрації 13.12.2017р.

Ухвалою суду від 14.12.2017р. зупинено провадження по розгляду скарги ДКВ ОМР від 27.10.2017р. за вх.№2-5673/17 на дії Ананьївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у порядку ст.121-2 ГПК України по виконанню наказу суду від 07.02.2017р. по справі №916/3188/16.

Постановою Верховного Суду від 23.04.2018р. касаційну скаргу ФОП Зеленого Є.В. залишено без задоволення, ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 01.12.2017р. залишено без змін.

23.06.2018р. справа №916/3188/16 повернулась до Господарського суду Одеської області.

Ухвалою суду від 25.06.2018р. постановлено розглядати скаргу Департаменту комунальної власності Одеської міської ради на дії Ананьївського районного ВДВС ГТУЮ в Одеській області в порядку ГПК України в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017р., поновлено провадження по розгляду скарги ДКВ ОМР на дії Ананьївського районного ВДВС ГТУЮ в Одеській області, призначено розгляд скарги ДКВ ОМР на дії Ананьївського районного ВДВС ГТУЮ в Одеській області в судовому засіданні.

17.07.2018р. за вх.№14356/18 від Ананьївського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області надійшов лист з проханням проводити розгляд скарги без участі представника відділу.

У судовому засіданні 01.08.2018р. судом оголошено протокольну ухвалу про відкладення розгляду скарги на 08.08.2018р. о 09год.30хв., у зв'язку з чим ухвалою від 01.08.2018р. викликано представників відповідача та Ананьївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у судове засідання, яке відкладено на 08.08.2018р. о 09год.30хв., з врахуванням подання ДВС клопотання від 01.08.2018р. за вх.№15507/18 про відкладення розгляду скарги.

Так, у скарзі на дії органу ДВС від 27.10.2017р., уточненій згідно заяви від 17.11.2017р. за вх.№24488/17, скаржник просить суд визнати незаконним дії Ананьївського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 13.10.2017р. по виконанню наказу Господарського суду Одеської області №916/3188/16 від 07.02.2017р.

В обґрунтування скарги ДКВ ОМР зазначає, що згідно наказу боржником є саме фізична особа - підприємець, а не фізична особа, з огляду на що вимога п.3 ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» щодо обов'язкового зазначення у виконавчому документі дати народження боржника на наказ суду від 07.02.2017р. №916/3188/16 не розповсюджується. На думку скаржника, із аналізу ч.1 ст.4 названого Закону вбачається, що законодавець чітко розділяє поняття «фізична особа» та «фізична особа - підприємець». Скаржник вбачає достатнім зазначення у наказі суду повного найменування підприємця, його адресу та коду за ЄДРПОУ. За таких умов, ДКВ ОМР вказує, що повідомлення Ананьївського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області від 13.10.2017р. про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання є неправомірним.

Ананьївський РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області подав відзив на скаргу від 16.11.2017р. за вх.№24366/17, заперечення на скаргу від 17.07.2018р. за вх.№14357/18, де вказує, що згідно цивільного законодавства людина вважається фізичною особою, при цьому, громадянин, який бажає реалізувати своє конституційне право на підприємницьку діяльність, після проходження відповідних реєстраційних та інших, передбачених чинним законодавством процедур за жодних умов не втрачає і не змінює свого статусу фізичної особи, якого він набув з моменту народження, а лише набуває додаткової ознаки «суб'єкт підприємницької діяльності». У зв'язку з викладеним ВДВС вважає, що до фізичної особи зі статусом СПД застосовуються положення п.3 ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», з огляду на що відзначає, що оскаржуване повідомлення винесено правомірно, за наслідком чого просить суд відмовити у задоволенні скарги ДКВ ОМР.

Згідно ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення; за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи.

За положеннями ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо: рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); пропущено встановлений законом строк пред'явлення виконавчого документа до виконання; боржника визнано банкрутом; Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; юридичну особу - боржника припинено; виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим; виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю. У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

Положення ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» визначають, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.55 ГК України суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб'єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до ст.51 ЦК України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Як передбачено ст.24 ЦК України людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою.

Так, згідно ст.339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються (ч.1 ст.342 ГПК України).

Згідно ч.3 ст.343 ГПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Одночасно зі скаргою 27.10.2017р. за вх.№2-5674/17 скаржник подав заяву про поновлення йому строку на оскарження, оскільки положеннями ГПК України, у попередній редакції, а саме ст.121, було встановлено 10-денний строк на оскарження дій або бездіяльності державного виконавця, однак, скаржником було отримано оскаржуване повідомлення від 13.10.2017р. лише 19.10.2017р., про що свідчить відмітка вхідної кореспонденції ДКВ ОМР на повідомленні №0119/2659., у зв'язку з чим скаргу подано 27.10.2016р. Отже, з огляду на отримання ДКВ оскаржуваного повідомлення 19.10.2017р., суд вважає за можливе поновити скаржнику строк на оскарження повідомлення органу ДВС від 13.10.2017р.

Так, згідно повідомлення Ананьївського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області від 13.10.2017р. №5704 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, наказ Господарського суду Одеської області від 07.02.2017р. №916/3188/16 повернуто без виконання, як такий, що не відповідає вимогам статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: в наказі не вказано дату народження боржника.

Наказ Господарського суду Одеської області від 07.02.2017р. №916/3188/16 не містить дати народження боржника - Фізичної особи - підприємця Зеленого Євгена Вікторовича, тоді як положення п.3 ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» вимагають обов'язкове зазначення у виконавчому документі, яким є наказ суду, дати народження боржника - фізичної особи. При цьому, аналіз положень п.3 ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», за умови виділення в ньому двох категорій боржників - фізичних та юридичних осіб без виокремлення фізичних осіб із статусом СПД - дає підстави дійти висновку, що вказаний пункт Закону розповсюджується на фізичних осіб - підприємців.

Одночасно, суд звертає увагу скаржника на те, що положення п.4 ч.1 ст.4 Закону, які визначають, що «ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності)» не ідентифікують фізичну особу - підприємця як окрему категорію, а лише визначають назву відповідного державного реєстру суб'єктів підприємницької діяльності та громадських формувань.

Враховуючи викладене, не знайшли своє підтвердження обставини, викладені у скарзі стосовно порушення державною виконавчою службою положень Закону України „Про виконавче провадження", а саме, щодо неправомірного винесення повідомлення від 13.10.2017р. про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, у зв'язку з чим суд визнає право скаржника не порушеним діями органу ДВС, з огляду на що у задоволенні скарги відмовляє.

Керуючись ст.ст.232, 234, 339, ч.1 ст.342 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у повній мірі у задоволенні скарги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради на дії Ананьївського районного ВДВС ГТУЮ в Одеській області від 27.10.2017р. за вх.№2-5673/18, уточненої заявою від 17.11.2017р. за вх.№24488/17.

2. У відповідності до ч.1 ст.235 ГПК України ухвала набрала законної сили 08.08.2018р. та у відповідності до ч.2 ст.254, п.25 ч.1 ст.255 ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

3. Повну ухвалу складено 10.08.2018р.

Суддя І.А. Малярчук