ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2018р. Справа №914/937/18

місто Львів

Господарський суд Львівської області у складі

Головуючого судді Фартушка Т.Б. при секретарі судового засідання Кірі О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м.Львів

до Відповідача: Фізичної особи-підприємця Демкович Ірини Володимирівни, м.Львів

про: стягнення заборгованості

ціна позову: 64063,99грн.

Представники:

Позивача: Піхоцька Л.В. - представник (довіреність від 12.07.2018р. №2302-вих-4482);

Відповідача: Копистинський Т.М. - представник (ордер від 31.07.2018р. серія ЛВ №125994).

ВСТАНОВИВ:

23.05.2018р. на розгляд до Господарського суду Львівської області звернулося із позовною заявою Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до Фізичної особи-підприємця Демкович Ірини Володимирівни про стягнення заборгованості; ціна позову: 64063,99грн.

Підставами позовних вимог Позивач визначає порушення Відповідачем договору про на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди для розміщення відкритого літнього майданчика №Г-207-2016(П) 20.03.2017р.

Позивачем в позовній заяві вказано Третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Позивача - Галицьку районну адміністрацію Львівської міської ради (79000, Львівська область, м.Львів, вул.Ф.Ліста, буд.1; ідентифікаційний код 20847537), проте у прохальній частині позовної заяви не заявлено клопотання про залучення Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до участі у справі в якості Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Позивача, як і не додано такого клопотання до матеріалів позову.

Окрім того, приписами ч.2 ст.50 ГПК України встановлено, що у випадку, якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов'язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Суд зазначає, що Позивачем у позовній заяві не наведеного доводів та не вказано належних, достатніх та допустимих доказів в обґрунтування обставин, за якими судове рішення у даній справі може вплинути на права чи обов'язки Галицької районної адміністрації Львівської міської ради щодо однієї із Сторін.

Ухвалою Господарського суду Львівської області суд від 29.05.2018р. постановив позовну заяву Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради від 23.05.2018р. №2302-вих-3488 залишити без руху; надати Управлінню комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради десятиденний строк з моменту вручення ухвали для усунення недоліків поданої позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Львівської області суд від 13.06.2018р. суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження; призначити судове засідання з розгляду справи по суті на 03.07.2018р.

Ухвалою Господарського суду Львівської області суд від 03.07.2018р. суд постановив задоволити клопотання представника Фізичної особи-підприємця Демкович Ірини Володимирівни Пятковської І.П. про продовження строку на подання відзиву від 27.06.2018р. б/н (вх..№24484/18); продовжити Відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву до 13.07.2018р.; судове засідання відкласти на 01.08.2018р.

Розгляд справи відкладався на 07.08.2018р. з причин та підстав, викладених в ухвалі Господарського суду Львівської області від 01.08.2018р. у даній справі.

В судовому засіданні 07.08.2018р. оголошено перерву до 09.08.2018р.

Відповідно до ст.222 ГПК України, фіксування судового процесу здійснюється з допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме: програмно-апаратного комплексу «Оберіг».

Процесуальні права та обов'язки Учасників справи, відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України, як підтвердили представники Учасників справи в судовому засіданні, їм відомі, в порядку ст.205 ГПК України клопотання від Учасників справи про роз'яснення прав та обов'язків до суду не надходили.

Заяв про відвід судді чи секретаря судового засідання не надходило та не заявлялось.

Представник Позивача в судове засідання з'явилась, в судовому засіданні надала усні пояснення по суті спору з обґрунтуванням підстав до задоволення позову, надала оригінали документів, належним чином завірені копії яких долучено до позовної заяви для огляду судом, зазначила про неможливість врегулювання спору між сторонами у добровільному порядку та подання всіх наявних у Позивача доказів в обґрунтування обставин, на які посилається, як на підставу своїх позовних вимог.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання забезпечив, 02.08.2018р. подав заперечення (вх. №28632/18), у якому просить суд відмовити Позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, в судовому засіданні надав усні пояснення по суті спору, аналогічні до викладених у відзиві на позовну заяву та запереченнях, надав оригінали документів, належним чином завірені копії яких долучено до відзиву на позовну заяву, зазначив про неможливість врегулювання спору між сторонами у добровільному порядку та подання всіх наявних у Відповідача доказів в обґрунтування обставин, на які посилається, як на підставу своїх заперечень проти заявлених позовних вимог.

Позиція Позивача:

Позивач з підстав неналежного виконання Відповідачем умов пунктів 2.1.1., 2.2.2., 3.1. укладеного між Сторонами Договору на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди для розміщення об'єктів соціально-культурного, торговельного та іншого призначення від 20.03.2017р. №Г-207-2016(П) просить суд стягнути з Відповідача на користь Позивача 64063,99грн. суми боргу зі сплати орендної плати за Договором.

20.07.2018р. Позивачем подано до суду Відповідь на відзив (вх. №27249/18), у якому в спростування доводів Відповідача, покладених ним в основу своїх заперечень проти заявлених позовних вимог покликається на те, що актом обстеження відкритого літнього майданчика від 24.05.2017р. встановлено, що площа відкритого літнього майданчика Відповідача, розміщеного на вул.Корнякта, 1 у м.Львові відповідає погодженій, проте на відкритому літньому майданчику встановлено металічний прилавок, який не відповідає проекту. Даний акт обстеження складено за участю головного спеціаліста відділу соціально-економічного розвитку Галицької районної адміністрації Львівської міської ради Л.Микитів, головного спеціаліста районного архітектора Галицького району Ю.Верхоли та інженера КП «Адміністративно-технічне управління» О.Матківською. Таким чином, первинний акт обстеження відкритого літнього майданчика від 24.05.2018р. було складено у належному суб'єктному складі відповідно до пункту 4.5. Договору. В матеріалах справи відсутні, Відповідачем суду не надані докази усунення ним порушень Договору щодо встановлення металічного прилавку, скерування на адресу Позивача заперечень щодо достовірності відомостей, які відображені в Акті обстеження відкритого літнього майданчика від 24.05.2017р. Вказаний Акт скеровувався Відповідачу листом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 26.05.2017р. вих. №31-вих.-2985.

Позивач вказує, що Галицька районна адміністрація Львівської міської ради виконала свій обов'язок, передбачений пунктом 4.2.4. Порядку отримання дозволів на встановлення відкритих літніх майданчиків у м. Львові біля об'єктів ресторанного господарства для здійснення підприємницької діяльності, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 05.03.2009р. №2452, надіславши на адресу Відповідача вимогу про усунення відхилень відкритого літнього майданчика від погодженого проекту.

Окрім того, Позивач зазначає, що листом від 29.09.2017р. вих. №2302-вих.-5406 на адресу Відповідача були скеровані Акти обстеження відкритого літнього майданчика на відповідність погодженому проекту від 24.05.2017р., від 09.06.2017р., від 30.06.2017р. та від 14.07.2017р., на підставі яких було проведено донарахування орендної плати в розмірі 39588,84грн., а відтак твердження Відповідача про те, що ним не отримувались такі акти є безпідставним та необґрунтованим, оскільки, на думку Позивача, в матеріалах справи містяться належні, достатні та допустимі докази такого надіслання.

Твердження Відповідача про те, що акти складені без участі Відповідача позивач спростовує тим, що Порядком отримання дозволів на встановлення відкритих літніх майданчиків у м.Львові біля об'єктів ресторанного господарства для здійснення підприємницької діяльності, затвердженим ухвалою Львівської міської ради від 05.03.2009р. №2452 не передбачено залучення орендарів для проведення обстеження, в той час як акти не є односторонніми, оскільки складені за участю як працівників Галицької районної адміністрації так і КП «Адміністративно-технічне управління».

Також Позивач звертає увагу суду на те, що Відповідачем жодними належними, достатніми та допустимими доказами у справі не спростовано факту невідповідності відкритого літнього майданчика в частині влаштованого всупереч вимогами проекту металічного прилавку, що було зафіксовано Актами від 24.05.2017р. та від 09.06.2017р. В матеріалах справи відсутні докази демонтажу Відповідачем металічного прилавку на відкритому літньому майданчику.

Окрім того, Позивач вказує, що комісією з розгляду нарахувань та заборгованості по оплаті за використання нежитлових приміщень територіальної громади м.Львова актом від 22.08.2017р. №149 здійснено нарахування не штрафних санкцій, а орендної плати в порядку пункту 4.5. Договору в десятикратному розмірі з дати складання районною адміністрацією, на території якої розташовано відкритий літній майданчик, до дати складання акта про усунення порушень чи дати акта про демонтаж, а саме з 24.05.2017р. до 30.06.2017р. в розмірі 39588,84грн. З підстав наведеного донарахування орендної плати в десятикратному розмірі відображене в серпні 2017р. разом із місячними нарахуваннями за серпень 2017р. в розмірі, встановленому 3.1. Договору.

Позиція Відповідача:

Відповідач у поданому 16.07.2018р. за вх. №26385/18 Відзиві на позовну заяву проти заявлених позовних вимог заперечує, вважає позов безпідставним та необґрунтованим, просить суд відмовити Позивачу в його задоволенні з підстав того, що покладені в основу позовних вимог Акти обстеження відкритого літнього майданчика на відповідність погодженому проекту від 24.05.2017р., від 09.06.2017р., від 30.06.2017р. та від 14.07.2017р. не підтверджується наявність відхилень відкритого літнього майданчика Відповідача від погодженого проекту, з підстав того, що вони складені за відсутності повноважного представника Управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради, оскільки до складу комісії входили представники Галицької районної адміністрації, відділу комунального господарства адміністрації, КП «Адміністративно-технічне управління» та головний спеціаліст районний архітектор Галицького району, який, за твердженням Відповідача, не є працівником Управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради.

Вказане Відповідач підтверджує долученою до матеріалів справи клопотанням від 24.07.2018р. вх. №27469/18 відповіддю Управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради на адвокатський запит від 16.07.2018р. вих. №24-496, з якого вбачається, що Верхола Ю.В. протягом 2017 року перебував на посаді головного спеціаліста - районного архітектора Відділу житлової забудови та реконструкції Управління регулювання забудови Департаменту містобудування Львівської міської ради і протягом цього періоду не перебував у трудових відносинах з Управлінням архітектури та урбаністики, проте виконував свої посадові обов'язки у комісійному обстеженні відкритих літніх майданчиків у межах наданих йому повноважень. Верхола Ю.В. не мав довіреності від Управління архітектури та урбаністики, бо перебував у трудових відносинах з іншим структурним підрозділом, проте виконував свої посадові обов'язки відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України - лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Окрім того, у вказаному клопотанні Відповідач наголошує, що питання суб'єктного складу комісії з обстеження відкритих літніх майданчиків врегульовано отримання дозволів на встановлення відкритих літніх майданчиків у м. Львові біля об'єктів ресторанного господарства для здійснення підприємницької діяльності, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 05.03.2009р. №2452, згідно з яким саме представник Управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради та відповідної районної адміністрації здійснюють таку перевірку.

Також Відповідач покликається на те, що Акти обстеження відкритого літнього майданчика на відповідність погодженому проекту від 24.05.2017р., від 09.06.2017р., від 30.06.2017р. та від 14.07.2017р. складені в односторонньому порядку без залучення представника Відповідача, що позбавило його можливості надати свої пояснення та заперечення щодо обставин, встановлених Актами. З долучених до Актів чорно-білих зображень неможливо встановити додатком до якого акту вони є, коли, де і яким пристроєм були виконані. З підстав наведеного Відповідач робить висновки про те, що Акти обстеження відкритого літнього майданчика на відповідність погодженому проекту від 24.05.2017р., від 09.06.2017р., від 30.06.2017р. та від 14.07.2017р. не є належними, достатніми та допустимими доказами факту існування відхилень відкритого літнього майданчика від проекту.

Окрім того, Відповідач зазначає, що матеріали справи не містять доказів надсилання Актів обстеження відкритого літнього майданчика на відповідність погодженому проекту від 24.05.2017р., від 09.06.2017р., від 30.06.2017р. та від 14.07.2017р. на адресу Відповідача, в порядку пункту 4.2.4. Порядку отримання дозволів на встановлення відкритих літніх майданчиків у м. Львові біля об'єктів ресторанного господарства для здійснення підприємницької діяльності, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 05.03.2009р. №2452, оскільки Позивачем не надано оригіналів Поштових квитанцій (касових чеків) та описів вкладення до цінного листа про скерування на адресу Відповідача саме Актів обстеження відкритого літнього майданчика на відповідність погодженому проекту від 24.05.2017р., від 09.06.2017р., від 30.06.2017р. та від 14.07.2017р.

Щодо Актів обстеження відкритого літнього майданчика на відповідність погодженому проекту від 30.06.2017р. та від 14.07.2017р. Відповідач зазначає, що такі складено Позивачем в односторонньому порядку. Також звертає увагу суду на відсутність при складенні даних актів представника КП «Адміністративно-технічне управління», що є порушенням пункту 4.5. Договору та пункту 1.16 Положення про оренду окремих конструктивних елементів благоустрою комунальної власності для розміщення об'єктів соціально-культурного, торговельного та іншого призначення, затвердженого про Ухвалою Львівської міської ради від 05.03.2009р. №2451, та не були надіслані Відповідачу.

Також Відповідач зазначає, що, виявивши будь-яку невідповідність відкритого літнього майданчика погодженому проекту, посадові особи органу місцевого самоврядування в порядку пунктів 4.2.2, 4.2.9 та 4.2.10. повинні були призупинити, а в подальшому анулювати дію Дозволу на встановлення відкритого літнього майданчика, проти в матеріалах справи відсутні належні, достатні та допустимі докази в підтвердження вчинення таких заходів. З підстав наведеного Відповідач робить висновки про те, що особами, уповноваженими на обстеження відкритого літнього майданчика не виявлено невідповідності останнього погодженому проекту, тобто в Позивача відсутні правові підстави для нарахування штрафних санкцій в порядку п.4.5. Договору.

Окрім того, Відповідач вказує на те, що на першій сторінці Акту комісії з розгляду нарахувань та заборгованості по оплаті за використання нежитлових приміщень територіальної громади м.Львова від 22.08.2017р. №149 вказано, що Актами обстеження відкритого літнього майданчика на відповідність погодженому проекту від 30.06.2017р. та від 14.07.2017р., відхилень відкритого літнього майданчика від погодженого проекту вказаними актами не встановлено. В той же час, на третьому аркуші Акту комісії з розгляду нарахувань та заборгованості по оплаті за використання нежитлових приміщень територіальної громади м.Львова від 22.08.2017р. №149 (розділ 1) вказано, що Галицька районна адміністрація Львівської міської ради листами від 13.06.2017р. вих. №4-31-1302 та від 17.07.2017р. вих. №4-31-1653 повідомила про те, що Актами обстеження відкритого літнього майданчика на відповідність погодженому проекту від 30.06.2017р. та від 14.07.2017р., встановлено відхилення відкритого літнього майданчика від погодженого проекту. З підстав наведеного Відповідач робить висновки про те, що Акт комісії з розгляду нарахувань та заборгованості по оплаті за використання нежитлових приміщень територіальної громади м.Львова від 22.08.2017р. №149 не може бути належним доказом у справі.

Стосовно заявленої Позивачем вимоги про стягнення орендної плати Відповідач зазначає, що Актом звірки взаємних розрахунків станом на 03.07.2018р. між Позивачем та Відповідачем по Договору останнім на користь Позивача сплачено 35490,53грн. орендної плати за Договором та 6513,99грн.пені. Сальдо за даним Актом становить 40496,69грн.

Платіжними дорученням від 12.07.2018р. Відповідачем сплачено на користь Позивача 907,85грн., від 12.07.2018р. №223 - 3496,46грн. призначення платежу «згідно договору за літній майданчик», що в сумі становить 4404,31грн. З підстав наведеного Відповідач підсумовує, що за Договором на користь Позивача сплачено 46408,83грн. і робить висновки про те, що у Відповідача відсутня заборгованість за Договором.

Щодо сум, нарахованих на підставі пункту 4.5. Договору, Відповідач зазначає, що Позивач уу позовній заяві вказує, що за період з 24.05.2017р. по 30.06.2017р. підлягає до стягнення сума в розмірі 39588,84грн. Таку ж суму визначено Актом комісії з розгляду нарахувань та заборгованості по оплаті за використання нежитлових приміщень територіальної громади м.Львова від 22.08.2017р. №149. При цьому, в Довідці Позивача від 20.02.2018р. вих. №4-23-02-402 у графі 01.05.2017р. нараховано з ПДВ вказано суму 3496,45 грн., в графі 01.06.2017р. нараховано з ПДВ 3496,45грн. З підстав вказаного Відповідач робить висновки про те, що сума грошових коштів, нарахованих за травень та червень 2017р. становить 6992,90грн., при цьому з незрозумілих причин у вказаній довідці в графі 01.08.2017р. нараховано з ПДВ 43085,29грн.

З підстав наведеного Відповідач робить висновок про те, що Позивачем не вказано конкретно яку суму коштів він просить суд стягнути з Відповідача на користь Позивача.

02.08.2018р. Відповідачем подано до суду Заперечення (вх. №28632/18), у якому у відповідь на доводи Позивача, викладені ним у відповіді на відзив на позовну заяву, вказує на безпідставність доводів Позивача про складення Актів обстеження відкритого літнього майданчика у належному суб'єктному складі, оскільки Ю.Верхола протягом 2017 року працював на посаді головного спеціаліста - районного архітектора Відділу житлової забудови та реконструкції Управління регулювання забудови Департаменту містобудування Львівської міської ради та не перебував у трудових відносинах із Управлінням Архітектури та урбаністики,а також не отримував довіреності на представництво інтересів такого управління, саме якому в силу пункту 4.2.8. Порядку отримання дозволів на встановлення відкритих літніх майданчиків у м. Львові біля об'єктів ресторанного господарства для здійснення підприємницької діяльності, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 05.03.2009р. №2452 надано повноваження обстеження відкритих літній майданчиків.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.1 ст.76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.9 ст.81 ГПК України у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з'ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Згідно ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість Учасникам справи щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Враховуючи те, що норми статті 81 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом Учасників справи подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

З огляду на відсутність підстав для відкладення розгляду справи, передбачених статтями 202 та 216 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу по суті за наявними у справі матеріалами.

За результатами дослідження наданих Учасниками справи доказів та матеріалів справи, заслухавши пояснення представників Сторін суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з огляду на наступне.

20.03.2017р. між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, правонаступником якого є Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (надалі - Позивач, Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Демкович Іриною Володимирівною (надалі - Відповідач, Орендар) укладено Договір на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди для розміщення об'єктів соціально-культурного, торговельного та іншого призначення №Г-207-2016(П) (надалі - Договір), предметом якого (п.1), є надання Орендодавцем Орендареві права на тимчасове користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності для розміщення відкритого літнього майданчика (надалі - Об'єкт) на умовах оренди на терміни відповідно до паспорта відкритого літнього майданчика від 27.12.2016р. №207-2016. Невід'ємною частиною Договору є паспорт відкритого літнього майданчика від 27.12.2016р. №207-2016.

Пунктом 2.1.1. Договору встановлено зобов'язання Орендодавця надати конструктивний елемент благоустрою комунальної власності площею 48,10м.кв. (тротуар, газон, тощо) за адресою: м.Львів, вул.Корнякта, 1.

Згідно пункту 2.2.2. Договору Орендар зобов'язувався своєчасно і в повному обсязі сплачувати Орендодавцю вартість оренди окремих конструктивних елементів благоустрою комунальної власності за діючими на день сплати розрахунковими ставками, визначеними згідно з Положенням про оренду окремих конструктивних елементів благоустрою комунальної власності для розміщення об'єктів соціально-культурного, торговельного та іншого призначення.

Відповідно до п.3.1. Договору Орендар сплачує Орендодавцеві плату за користування Об'єктом площею 48,10м.кв. щомісячно до 25 числа поточного місяця у розмірі 2913,71грн. без урахування податку на додану вартість.

Пунктом 4.5. Договору встановлено, що при невідповідності встановленого літнього майданчика погодженому проекту ставка орендної плати збільшується у десять разів на період до усунення відхилень від проекту до часу його демонтажу або отримання дозволу на його розміщення.

Згідно пункту 7.1. Договору термін дії Договору встановлюється з 01.04.2017р. по 31.10.2017р.; з 01.04.2018р. по 31.10.2018р.

Пунктом 1.3 Порядку отримання дозволів на встановлення відкритих літніх майданчиків у м. Львові біля об'єктів ресторанного господарства для здійснення підприємницької діяльності, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 05.03.2009р. №2452 визначено, що паспорти відкритих літніх майданчиків видає Управління архітектури Департаменту містобудування.

Виданим Управлінням архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради Паспортом відкритого літнього майданчика від 27.12.2016р. №207-2016 визначено площу відкритого літнього майданчика, використання якого на правах оренди є предметом Договору та термін дії паспорта. Додатком до вказаного паспорта є проект відкритого літнього майданчика.

Відповідно до пункту 2.8.3. Порядку отримання дозволів на встановлення відкритих літніх майданчиків у м. Львові біля об'єктів ресторанного господарства для здійснення підприємницької діяльності, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 05.03.2009р. №2452 Управління архітектури забезпечує передачу одного примірника паспорту відкритого літнього майданчика до Управління комунальної власності Департаменту економічної політики для оформлення договору на користування конструктивним елементом благоустрою, що перебуває у міській комунальній власності.

Відповідно до Довідки Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради від 20.02.2018р. №4-2302-402 борг Відповідача перед Позивачем зі сплати орендної плати станом на 12.02.2018р. складає 64063,99грн. і виник за період з квітня 2017р. по жовтень 2017р.

Актом обстеження відкритого літнього майданчика на відповідність погодженому проекту від 24.05.2017р. встановлено відхилення від погодженого проекту в частині влаштування металічного прилавку, встановлення якого не передбачено проектом. Вказаний акт складено та підписано головним спеціалістом відділу соціально-економічного розвитку Галицької районної адміністрації Львівської міської ради Л.Микитів, інженером КП «Аміністративно-технічне управління» Львівської міської ради О.Матківською та головним спеціалістом-районним архітектором Галицького району Ю.Верхолою.

Актом обстеження відкритого літнього майданчика на відповідність погодженому проекту (повторне обстеження) від 09.06.2017р. проведено повторне обстеження, яким встановлено, що площа відкритого літнього майданчика відповідає погодженій, проте на відкритому літньому майданчику встановлено металічний прилавок, який не передбачено погодженим проектом. Вказаний акт складено та підписано головним спеціалістом відділу соціально-економічного розвитку Галицької районної адміністрації О.Ковальською, головним спеціалістом-районним архітектором Галицького району Ю.Верхолою та провідним спеціалістом відділу комунального господарства районної адміністрації К.Федірко.

Актом обстеження відкритого літнього майданчика на відповідність погодженому проекту (повторне обстеження №2) від 30.06.2017р. проведено обстеження відкритого літнього майданчика, яким встановлено, що порушення. виявлене при обстеженнях 24.05.2017р. та 09.06.2017р. та зазначене у вимозі від 26.05.2017р. вих. №31-вих.-2985, усунуто. Вказаний акт складено та підписано головним спеціалістом відділу соціально-економічного розвитку Галицької районної адміністрації Львівської міської ради О.Ковальською, головним спеціалістом-районним архітектором Галицького району Ю.Верхолою та провідним спеціалістом відділу комунального господарства районної адміністрації К.Федірко. Додатком до вказаного акту визначено фото відкритого літнього майданчика Відповідача.

Актом обстеження відкритого літнього майданчика на відповідність погодженому проекту (повторне обстеження №3) від 14.07.2017р. проведено обстеження відкритого літнього майданчика, яким встановлено, що площа відповідає погодженій, металічний прилавок демонтовано. Вказаний акт складено та підписано головним спеціалістом відділу соціально-економічного розвитку Галицької районної адміністрації Львівської міської ради О.Ковальською, головним спеціалістом-районним архітектором Галицького району Ю.Верхолою та провідним спеціалістом відділу комунального господарства районної адміністрації К.Федірко.

До матеріалів справи долучено Лист Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 26.05.2017р. вих. №31-вих.-2985, у якому повідомляється Відповідача про те, що в результаті проведеного обстеження встановлено невідповідність відкритого літнього майданчика погодженому проекту, а саме встановлення металічного прилавку з написом «Brown». З підстав наведеного Галицька районна адміністрація Львівської міської ради просила привести відкритий літній майданчик у відповідність до погодженого проекту до 05.06.2017р. В підтвердження факту надсилання вказаного листа на адресу Відповідача Позивачем долучено поштову квитанцію (касовий чек) від 26.05.2017р. №4263.

Окрім того, Листом від 13.06.2017р. вих. №4-31-1298 Галицька районна адміністрація Львівської міської ради зверталась до Начальника управління забудови департаменту містобудування та Відповідача із повідомленням про те, що Актами від 24.05.2017р. та 09.06.2017р. встановлено невідповідність відкритого літнього майданчика Відповідача погодженому проекту та вимогою про розгляд питання щодо скасування паспорта вказаного відкритого літнього майданчика.

Актом комісії з розгляду нарахувань та заборгованості по оплаті за використання нежитлових приміщень територіальної громади м.Львова від 22.08.2017р. №149 Позивачем Відповідачу проведено донарахування орендної плати по Договору за період з 24.05.2017р. по 30.06.2017р. в розмірі 39588,84грн.

Листом від 28.09.2017р. вих. №2302-вих.-5406 Позивач повідомив Відповідача про донарахування на підставі Акту комісії з розгляду нарахувань та заборгованості по оплаті за використання нежитлових приміщень територіальної громади м.Львова від 22.08.2017р. №149 орендної плати за Договором в розмірі 39588,84грн. та просив погасити вказану заборгованість в найкоротші строки. В підтвердження факту надіслання на адресу Відповідача вказаного Листа Позивачем долучено до матеріалів справи копію Списку згрупованих рекомендованих повідомлень від 29.09.2017р. б/н та поштової квитанції (касового чека) від 29.09.2017р. «Список №1936».

З метою досудового врегулювання спору Позивач звертався до Відповідача Претензією від 02.02.2018р. вих. №2302-вих.-843 із вимогою про сплату суми заборгованості за Договором в розмірі 64063,99грн. В підтвердження факту надіслання на адресу Відповідача вказаної Претензії Позивачем долучено до матеріалів справи копію Списку згрупованих рекомендованих повідомлень від 05.02.2018р. б/н та поштової квитанції (касового чека) від 05.02.2018р. «Список №249».

З підстав наведеного Позивач просить суд стягнути з Відповідача на користь Позивача 64063,99грн. суми заборгованості.

У відповідності з пунктами 1, 3 частини першої статті 129 Конституції України, основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства зокрема є свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

У відповідності до вимог ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії , а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до вимог ч.1 ст.510 Цивільного кодексу України, сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що господарські зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів і договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог , що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно із ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами ч.1 ст.527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок.

Згідно із ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до ст.ст.6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.2, ч.3 ст.18, ч.ч.1, 3 ст.19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності; орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі; орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності; строки внесення орендної плати визначаються договором.

Пунктом 2 частини 1 статті 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», об'єктами оренди є нерухоме майно (будівлі, споруди, нежитлові приміщення) та інше окреме індивідуально визначене майно підприємств.

Згідно ч.7 ст.180 ГК України, строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору; на зобов'язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше; закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Відповідно до ч.1 ст.759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ч.1 ст.762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч.1 ст.286 Господарського кодексу України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу.

Суд зазначає, і аналогічну правову позицію викладено, зокрема у пункті 7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», що за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Статтею 599 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Приписами ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Приписами частини першої статті 92 ЦК України встановлено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Положенням про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради, затвердженим ухвалою Львівської міської ради від 14.07.2016р. №777, визначено, що до повноважень Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради належить здійснення управління майном, що належить до комунальної власності міста у визначених міською радою та виконавчим комітетом межах; виконання повноважень орендодавця, продавця, органу приватизації майна комунальної власності міста, надання обліку орендних платежів та контролю за їх надходженням.

Відповідно до п. 1.1. Положення про Управління комунальної власності Львівської міської ради, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради від 02.12.2016 року №1125 Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (надалі - управління) є виконавчим органом Львівської міської ради, утвореним відповідно до ухвал міської ради від 26.05.2016р. №505 «Про затвердження структури виконавчих органів Львівської міської ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів», утвореним відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

У відповідності до пунктів 2.1. та 2.2. Положення про Управління комунальної власності Львівської міської ради основними завданнями управління є: виконання функцій органу управління майном комунальної власності територіальної громади м.Львова; передача в оренду, відчуження майна комунальної власності територіальної громади м.Львова.

Згідно до пункту 1.4. Положення управління є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в органах Державного казначейства України, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням, кутовий штамп та бланк встановленого зразка.

Відповідно до п. 2.1. Положення про Галицьку районну адміністрацією Львівської міської ради, затвердженого рішенням Виконкому від 01.11.2016р. №977 «Про затвердження Положень про районні адміністрації Львівської міської ради та їх структур» основним завданням є дотримання Конституції України і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, ухвал міської ради, рішень виконавчого комітету, розпоряджень Львівського міського голови та інших нормативних документів.

Також, до повноважень районної адміністрації належать такі повноваження:

п. 4.1. реалізація рішень, прийнятих Львівською міською радою, її виконавчим комітетом, Львівським міським головою.

п. 4.24. розгляд та вжиття заходів у встановлену міською радою та виконавчим комітетом порядку щодо фактів порушення розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, малих архітектурних форм та літніх майданчиків.

Згідно ч.ч.1, 4 ст.20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та місцевого самоврядування відповідно до повноважень , установлених Законом. Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов'язковими для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Приписами ч.1 ст.73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної в місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Відповідно до пункту 1.9. Правил благоустрою м.Львова, затвердженими ухвалою Львівської міської ради від 21.04.2011р. №376 передбачено, що відкритий літній майданчик - стаціонарний або тимчасовий (щоденного демонтажу) пункт ресторанного господарства, який розташовується виключно біля стаціонарного закладу (ресторану, кафе, бару, їдальні) у т теплий період року з 1 квітня по 1 листопада і не має закритого приміщення для тимчасового перебування людей.

Пунктом 4.1. Порядку отримання дозволів на встановлення відкритих літніх майданчиків у м. Львові біля об'єктів ресторанного господарства для здійснення підприємницької діяльності, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 05.03.2009р. №2452 встановлено, що контроль за дотриманням цього Порядку здійснюють районні адміністрації за місцем знаходження літнього майданчика. Так, Районні адміністрації здійснюють контроль відповідності фактично встановлених літніх майданчиків погодженим проектам (п. 4.2.1. Порядку) та, у разі встановлення невідповідності об'єкта погодженому проекту (про що складається відповідний акт з переліком всіх відхилень) дія дозволу на встановлення відкритого літнього майданчика призупиняється на термін до 1 місяця. Протягом цього терміну суб'єкт господарювання зобов'язаний усунути всі відхилення від погодженого проекту. У разі не приведення об'єкта у відповідність до погодженого проекту впродовж терміну призупинення паспорта відкритого літнього майданчика він скасовується. (п. 4.2.8. Порядку).

Ухвалою Львівської міської ради від 01.12.2016р. №1273 «Про затвердження Положення про оренду окремих конструктивних елементів благоустрою комунальної власності для розміщення об'єктів соціально-культурного, торговельного та іншого призначення» Львівська міська рада ухвалила затвердити Положення про оренду окремих конструктивних елементів благоустрою комунальної власності для розміщення об'єктів соціально-культурного, торговельного та іншого призначення (надалі - Положення).

Пунктом 2 Положення передбачено, що для об'єктів соціально-культурного, торговельного та іншого призначення площа орендованого елемента благоустрою комунальної власності визначається площа горизонтальної проекції об'єкта соціально-культурного, торговельного та іншого призначення.

Відповідно до пункту 1.6. Положення підставою для укладання договору оренди i набуття права на оренду окремих конструктивних елементів благоустрою комунальної власності для розміщення об'єктів соціально-культурного, торговельного та іншого призначення є дозвіл, виданий управлінням архітектури департаменту містобудування або іншим уповноваженим органом.

Згідно пункту 4.1. Положення укладання договорів оренди для розміщення об'єктів соціально-культурного, торговельного та іншого призначення на окремих конструктивних елементах благоустрою комунальної власності, справляння орендної плати здійснює управління комунальної власності департаменту економічної політики.

Пунктом 4.2.8. Порядку отримання дозволів на встановлення відкритих літніх майданчиків у м. Львові біля об'єктів ресторанного господарства для здійснення підприємницької діяльності, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 05.03.2009р. №2452 встановлено, що щороку після встановлення відкритого літнього майданчика представник управління архітектури департаменту містобудування та відповідної районної адміністрації (член комісії) здійснюють його перевірку за місцем встановлення літнього майданчика на відповідність об'єкта погодженому проекту, про що складається відповідний акт.

У разі встановлення невідповідності об'єкта погодженому проекту (про що складається відповідний акт з переліком всіх відхилень) дія дозволу на встановлення відкритого літнього майданчика призупиняється на термін до 1 місяця (п. 4.2.9. Порядку).

Листом від 31.03.2017р. вих. №4-2404-165 Начальник Управління регулювання забудови Департаменту містобудування Львівської міської ради повідомив Галицьку районну адміністрацію Львівської міської ради про те, що уповноваженим представником Управління для участі в обстеженнях відкритих літніх майданчиків на території Галицького району м.Львова визначено головного спеціаліста - районного архітектора Ю.Верхолу.

Листом Управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради у відповідь на адвокатський запит від 16.07.2018р. вих. №24-496, повідомило, що Верхола Ю.В. протягом 2017 року перебував на посаді головного спеціаліста - районного архітектора Відділу житлової забудови та реконструкції Управління регулювання забудови Департаменту містобудування Львівської міської ради і протягом цього періоду не перебував у трудових відносинах з Управлінням архітектури та урбаністики, проте виконував свої посадові обов'язки у комісійному обстеженні відкритих літніх майданчиків у межах наданих йому повноважень. Верхола Ю.В. не мав довіреності від Управління архітектури та урбаністики, бо перебував у трудових відносинах з іншим структурним підрозділом, проте виконував свої посадові обов'язки відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України - лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до пункту 5.4. ухвали Львівської міської ради від 14.07.2016р. №777 «Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради» Управління архітектури та урбаністики департаменту містобудування є правонаступником управління архітектури департаменту містобудування.

Пунктом 4.2.4. Порядку отримання дозволів на встановлення відкритих літніх майданчиків у м. Львові біля об'єктів ресторанного господарства для здійснення підприємницької діяльності, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 05.03.2009р. №2452 встановлено, що всі приписи і повідомлення про усунення порушень цього Порядку направляються суб'єктам підприємницької діяльності у письмовій формі поштою або подаються уповноваженим представником особисто і реєструються у відповідному журналі.

Згідно пункту 2. Правил надання поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. №270 розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв'язку.

Пунктом 19 Правил визначено, що внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.

У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися (пункт 61 Правил).

Згідно пункту 66 Правил у разі відправляння згрупованих поштових відправлень, поштових переказів відправник складає їх список. Кількість поштових відправлень, поштових переказів одного виду та категорії, що включається до одного списку, кількість примірників списків та необхідність подання їх в електронному вигляді визначається оператором поштового зв'язку. До списку включаються поштові відправлення, поштові перекази, згруповані за способом пересилання.

Відповідно до пунктів 67-68 Правил список засвідчується підписом відправника. Якщо відправником є юридична особа, список згрупованих внутрішніх рекомендованих поштових карток, листів, бандеролей засвідчується підписом відповідального працівника цієї особи, список згрупованих внутрішніх листів та бандеролей з оголошеною цінністю, посилок, прямих контейнерів, поштових переказів - підписами керівника та головного бухгалтера. Підписи скріплюються відповідними печатками (за наявності). Про прийняття для пересилання згрупованих поштових відправлень, поштових переказів видається один розрахунковий документ на один список. Один примірник списку видається відправникові.

Приписами п.2 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

З підстав наведеного суд дійшов висновків про те, що при складенні Актів обстеженні відкритого літнього майданчика не було дотримано встановленого пунктом 4.2.8. Порядку отримання дозволів на встановлення відкритих літніх майданчиків у м. Львові біля об'єктів ресторанного господарства для здійснення підприємницької діяльності, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 05.03.2009р. №2452 суб'єктного складу комісії, а саме не забезпечено участь представника Управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради, яке, згідно ухвали Львівської міської ради від 14.07.2016р. №777, є правонаступником Управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради.

Проте суд критично оцінює позицію Відповідача щодо того, що Відповідач не був залучений до складання Акту обстеження відкритого літнього майданчика на відповідність погодженому проекту, а відтак, вказаний акт не є належним, достатнім та допустимим доказом існування відхилень відкритого літнього майданчика від затвердженого проекту, оскільки Положенням про оренду окремих конструктивних елементів благоустрою комунальної власності для розміщення об'єктів соціально-культурного, торговельного та іншого призначення» не передбачено обов'язковості участі представника Орендаря при складанні такого акту.

В той же час, суд погоджується із позицією Відповідача щодо того, що долучені до Актів обстеження відкритого літнього майданчика на відповідність погодженому проекту від 24.05.2017р., від 09.06.2017р., від 30.06.2017р. та від 14.07.2017р. чорно-білі зображення не є належними доказами фіксації відхилення відкритого літнього майданчика від погодженого проекту, оскільки з вказаних зображень неможливо встановити додатком до якого акту вони є, коли, де і яким пристроєм були виконані.

Суд визнає обґрунтованими доводи Відповідача, покладені ним в основу своїх заперечень проти заявлених позовних вимог щодо відсутності належних доказів скерування на адресу Відповідача Актів обстеження відкритого літнього майданчика на відповідність погодженому проекту від 24.05.2017р., від 09.06.2017р., від 30.06.2017р. та від 14.07.2017р.; Листа Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 26.05.2017р. вих. №31-вих.-2985, від 13.06.2017р. вих. №4-31-1298; Акту комісії з розгляду нарахувань та заборгованості по оплаті за використання нежитлових приміщень територіальної громади м.Львова від 22.08.2017р. №149 а також Листа Позивач від 28.09.2017р. вих. №2302-вих.-5406 та Претензії від 02.02.2018р. вих. №2302-вих.-843,,а відтак, недотримання Позивачем пункту 4.2.4. Порядку отримання дозволів на встановлення відкритих літніх майданчиків у м. Львові біля об'єктів ресторанного господарства для здійснення підприємницької діяльності, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 05.03.2009р. №2452, оскільки наявними в матеріалах справи поштовими квитанціями (касовими чеками) та списками згрупованих рекомендованих повідомлень підтверджується факт надання Позивачу та Галицькій районній адміністрації Львівської міської ради послуг поштового зв'язку, проте жодним чином не підтверджується надіслання на адресу Відповідача саме вищезазначених документів. Аналогічну правову позицію викладено, зокрема в постанові Верховного Суду від 16.04.2018р. у справі №914/1755/17 та від 13.03.2018р. у справі №914/1145/17 (залишена без змін ухвалою Верховного суду від 06.07.2018р. у даній справі), а також постанові Львівського апеляційного господарського суду від 10.04.2018р. у справі №914/2380/17 та 11.06.2018р. у справі №914/2218/17.

Також суд звертає увагу на те, що Актом комісії з розгляду нарахувань та заборгованості по оплаті за використання нежитлових приміщень територіальної громади м.Львова від 22.08.2017р. №149 встановлено, що Актом обстеження відкритого літнього майданчика на відповідність погодженому проекту (повторне обстеження №2) від 30.06.2017р. та Актом обстеження відкритого літнього майданчика на відповідність погодженому проекту (повторне обстеження №3) від 14.07.2017р. встановлено відхилення відкритого літнього майданчика від погодженого проекту в той час, як із наявних в матеріалах справи копій вказаних актів вбачається, що ними таких порушень не встановлено.

Так, Актом обстеження відкритого літнього майданчика на відповідність погодженому проекту (повторне обстеження №2) від 30.06.2017р. встановлено, що порушення. виявлене при обстеженнях 24.05.2017р. та 09.06.2017р. та зазначене у вимозі від 26.05.2017р. вих. №31-вих.-2985, усунуто; Актом обстеження відкритого літнього майданчика на відповідність погодженому проекту (повторне обстеження №3) від 14.07.2017р. - що площа відповідає погодженій, металічний прилавок демонтовано.

Окрім того, суд зазначає, що долучена Позивачем до матеріалів справи копія Акту комісії з розгляду нарахувань та заборгованості по оплаті за використання нежитлових приміщень територіальної громади м.Львова від 22.08.2017р. №149 не містить підписів голови комісії Л.Сторож та члена комісії О.Лецюк. Належних, достатніх та допустимих доказів в підтвердження факту підписання вказаними особами Акту комісії з розгляду нарахувань та заборгованості по оплаті за використання нежитлових приміщень територіальної громади м.Львова від 22.08.2017р. №149 Позивачем суду не заявлено та не подано, в матеріалах справи такі докази відсутні.

З підстав наведеного суд відхиляє посилання Позивача на Акт комісії з розгляду нарахувань та заборгованості по оплаті за використання нежитлових приміщень територіальної громади м.Львова від 22.08.2017р. №149 як на підставу своїх позовних вимог у справі.

Щодо суми заборгованості Відповідача перед Позивачем суд зазначає, що Позивачем в обґрунтування розміру заявлених позовних вимог до матеріалів справи долучено Довідку від 20.02.2018р. вих. №4-2302-402, з якої вбачається, що станом на 12.02.2018р. сума заборгованості Відповідача перед Позивачем становить 64063,99грн. Вказаний борг виник в період з квітня по жовтень 2017р.

Представник Позивача в судовому засіданні пояснила, що вказана сума складається із нарахованої в порядку пункту 3.1. Договору орендної плати за період з квітня по жовтень 2017р. в сумі 24475,15грн та суми орендної плати, донарахованої Відповідачу Актом комісії з розгляду нарахувань та заборгованості по оплаті за використання нежитлових приміщень територіальної громади м.Львова від 22.08.2017р. №149 в розмірі 39588,84грн.

Із долученого до матеріалів справи Акту звіряння розрахунків між Сторонами у справі по Договору станом на 03.07.2018р. за період з квітня 2017р. по жовтень 2017р. вбачається, що сальдо на користь Позивача становить 40496,69грн. Вказаний Акт підписано повноважними представниками Сторін Договору.

Відповідач у відзиві на позову заяву зазначає, що 03.07.2018р. ним здійснено оплату нарахованої в порядку п.3.1. Договору орендної плати в розмірі 35490,53грн. та 6513,99грн. пені за порушення порядку і строку внесення орендної плати.

Окрім того, Платіжними дорученнями від 12.07.2018р. №222 на суму 907,85грн. та №223 на суму 3496,46грн., Відповідачем здійснено оплату на користь Позивача 4404,31грн., призначення платежів «згідно договору за літній майданчик».

Представник Позивача в судовому засіданні визнала факт сплати Відповідачем зазначених коштів та зарахування їх Позивачем в рахунок сплати орендної плати, сплаченої в порядку пункту 3.1. Договору.

Таким чином, судом встановлено, що станом на час розгляду справи по суті Відповідачем Позивачу сплачено за Договором 46408,83грн. нарахованої в прядку пункту 3.1. Договору орендної плати (35490,53 + 6513,99 + 907,85 + 3496,46). Вказана сума заборгованості сплачена Відповідачем після відкриття провадження у справі.

Враховуючи вищенаведене, оглянувши і дослідивши матеріли справи та подані Учасниками справи докази, заслухавши пояснення представників Сторін, суд дійшов висновків про те, що 24475,15грн. суми заборгованості зі сплати орендної плати в порядку пункту 3.1. Договору стягнення яких було предметом спору у справі сплачено Відповідачем на користь Позивача після відкриття провадження у справі, а відтак предмет спору в цій частині позовних вимог припинив існування після відкриття провадження у справі. З підстав наведеного провадження у справі в цій частині позовних вимог підлягає закриттю на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України у зв'язку із відсутністю предмета спору.

В судовому засіданні представникам Сторін роз'яснено наслідки закриття провадження у справі, зокрема, що, згідно ч.3. ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

В той же час суд зазначає, що безпідставними та необґрунтованими є доводи Відповідача про помилку в розрахунку суми заборгованості за серпень 2017р., які відображено Позивачем в Довідці від 20.02.2018р. №4-2302-402, оскільки сума в графі «нараховано з ПДВ 01.08.2017р.» (43085,29грн.) становить суму орендної плати, нарахованої Відповідачу за Договором в порядку пункту 3.1. Договору за серпень 2017 року з урахуванням податку на додану вартість (3496,45грн.) та сума донарахованої в порядку пункту 4.5. Договору орендної плати, яку встановлено Актом комісії з розгляду нарахувань та заборгованості по оплаті за використання нежитлових приміщень територіальної громади м.Львова від 22.08.2017р. №149 (39588,84грн.)

Окрім того, суд критично оцінює доводи Відповідача щодо того, що нарахована Актом комісії з розгляду нарахувань та заборгованості по оплаті за використання нежитлових приміщень територіальної громади м.Львова від 22.08.2017р. №149 сума боргу є штрафними санкціями з підстав того, що пунктом 4.5. Договору Сторонами встановлено, що при невідповідності встановленого літнього майданчика погодженому проекту ставка орендної плати збільшується у десять разів на період до усунення відхилень від проекту до часу його демонтажу або отримання дозволу на його розміщення.

Відтак, Сторонами у Договорі погоджено збільшення ставки орендної плати у випадку невідповідності встановленого об'єкта соціально-культурного, торговельного та іншого призначення погодженому проекту, а не стягнення штрафних санкцій за таку невідповідність. Таким чином, вказана сума є орендною платою, строк позовної давності за даними вимогами становить три роки. Аналогічну правову позицію викладено, зокрема в постанові Львівського апеляційного господарського суду від 28.02.2018р. у справі №914/982/17 та від 10.04.2018р. у справі №914/2380/17.

Відповідно до статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що Позивачем не доведено належними, достатніми та допустимими доказами у справі факту існування відхилень відкритого літнього майданчика Відповідача, розміщеного на вул.Корнякта, 1 у м.Львові від погодженого проекту, відображених в Актах обстеження відкритого літнього майданчика на відповідність погодженому проекту від 24.05.2017р. та від 09.06.2017р., на підставі яких Актом комісії з розгляду нарахувань та заборгованості по оплаті за використання нежитлових приміщень територіальної громади м.Львова від 22.08.2017р. №149 проведено донарахування орендної плати; не надано належних, достатніх та допустимих доказів в підтвердження факту підписання Акту комісії з розгляду нарахувань та заборгованості по оплаті за використання нежитлових приміщень територіальної громади м.Львова від 22.08.2017р. №149 головою комісії Л.Сторож та членом комісії О.Лецюк; не доведено дотримання Позивачем встановленого пунктом 4.2.8. Порядку отримання дозволів на встановлення відкритих літніх майданчиків у м. Львові біля об'єктів ресторанного господарства для здійснення підприємницької діяльності, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 05.03.2009р. №2452 суб'єктного складу комісії підчас складення Актів обстеження відкритого літнього майданчика на відповідність погодженому проекту від 24.05.2017р., від 09.06.2017р., від 30.06.2017р. та від 14.07.2017р. та надіслання Відповідачу вказаних Актів в порядку пункту 4.2.4. Порядку, а відтак, не доведено підставності нарахування 39588,84грн. суми орендної плати в порядку пункту 4.5. Договору.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з Відповідача на користь Позивача 39588,84грн. суми заборгованості є немотивованими та необґрунтованими, в їх задоволенні слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Приписами частини другої вказаної статті встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлюються у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Нормою статті 7 Закону України «Про Державний Бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1762 гривень.

Позивачем при поданні позовної заяви до господарського суду надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, згідно якого Позивач очікує понести у зв'язку із розглядом справи судові витрати в розмірі 1762грн. у вигляді сплаченого за подання до господарського суду позовної заяви судового збору. Належних, достатніх та допустимих доказів в підтвердження факту здійснення інших судових витрат Позивачем суду не заявлено та не подано, в матеріалах справи такі докази відсутні.

Як доказ сплати судових витрат Позивач подав Платіжне доручення від 10.05.2018р. №155 про сплату судового збору за подання позовної заяви до господарського суду в розмірі 1762грн.

Відповідачем при поданні відзиву на позовну заяву до господарського суду надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, згідно якого Відповідач очікує понести у зв'язку із розглядом справи судові витрати в розмірі 6167грн. у вигляді сплаченого за подання до господарського суду апеляційної та касаційної скарг судового збору у випадку необхідності оскарження судового рішення у справі. Належних, достатніх та допустимих доказів в підтвердження факту здійснення будь-яких судових витрат Відповідачем суду не заявлено та не подано, в матеріалах справи такі докази відсутні.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Нормою ч.4 ст.231 ГПК України визначено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до ч.2 ст.7 ЗУ «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

З підстав наведеного, а також недоведення Позивачем в порядку, визначеному главою 8 розділу 1 ГПК України іншого розміру судових витрат, окрім суми сплаченого за подання позовної заяви до господарського суду судового збору, недоведення Відповідачем розміру понесених у справі судових витрат суд дійшов висновків про те, що судові витрати у справі, а саме сплачений Позивачем за подання позовної заяви до господарського суду судовий збір в розмірі 673,16 грн. підлягає поверненню з Державного Бюджету України у зв'язку із закриттям провадження у справі, судовий збір в розмірі 1088,84грн. слід покласти на Сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, залишити вказані судові витрати за Позивачем.

З підстав відсутності клопотання Позивача про повернення 673,16грн. сплаченого за подання позовної заяви до суду судового збору у зв'язку із закриттям провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з відповідача на користь Позивача 24475,15грн. суд зазначає про відсутність правових підстав для такого повернення.

Проте, вказане не позбавляє Позивача права на звернення до суду із відповідним клопотанням в майбутньому.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 42, п. 1, 3 ч. 1 ст.129 Конституції України, ст.ст.4, 13, 27, 42, 43, 46, 73, 74, 76,-79, 80, 81, 86, 129, 165, 205, 216, 222, 235, 236, 238 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.173, 174, 181, 184, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 3, 6, 11, 15, 16, 509, 525, 526, 527, 530, 601, 610, 612, 614, 625, 626, 627, 628, 629, 632, 712, 714 Цивільного кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. В позові відмовити частково.

2. Закрити провадження у справі в частині стягнення з Фізичної особи - підприємця Демкович Ірини Володимирівни (АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської області (79008, Львівська область, м.Львів, пл.Галицька, буд.15; ідентифікаційний код 25558625) 24475,15грн заборгованості.

3. В решті позову відмовити.

4. Рішення набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.241 ГПК України.

5. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 10.08.2018р.

Головуючий суддя Фартушок Т. Б.