ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20 серпня 2018 р. Справа № 903/393/18

Господарський суд Волинської області у складі судді Демяк В.М., за участю секретаря судового засідання Ведмедюка М.П., розглянувши справу № 903/393/18

за позовом Виконавчого комітету Луцької міської ради, Волинська обл., м. Луцьк

до відповідача: Підприємства у формі товариство з обмеженою відповідальністю ВТП Санрайз ЛТД , Волинська область, м. Луцьк

про визнання укладеним договору №15 на перевезення пасажирів автомобільним транспортом від 18.04.2018р.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, 1.1-8/2625 від 13.04.2018р

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № б/н від 21.05.2018р

в с т а н о в и в:

Позивач - Виконавчий комітет Луцької міської ради звернувся до господарського суду з позовом до Підприємства у формі товариство з обмеженою відповідальністю ВТП Санрайз ЛТД та просить визнати укладеним договір №15 на перевезення пасажирів автомобільним транспортом від 18.04.2018р. в редакції типового договору на перевезення пасажирів автомобільним транспортом затвердженого рішенням виконкому Луцької міської ради від 14.10.2010р. №659-1 відповідно до конкурсної документації.

В підтвердження позовних вимог долучив лист від 12.03.2018р. №1.1-24/1634, лист ТзОВ ВТП Санрайз ЛТД від 15.05.2018р. №94 з додатками, лист виконкому Луцької міської ради від 23.05.2018р., №1.1-15/3897, рішення виконкому Луцької міської ради від 18.04.2018р. №228-1.

Ухвалою суду від 11.06.2018р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження із підготовчої стадії.

Ухвалою суду від 02.07.2018р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

30.07.2018р. в судовому засіданні оголошено перерву для ознайомлення з документами конкурсу на сайті позивача до 01.08.2018р.

Ухвалою суду від 01.08.2018р. оголошено перерву в засіданні до 20.08.2018р.

20.08.2018р. в судовому засіданні було оголошено перерву до 20.08.2018р. до 17:00 год.

Представник позивача позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просить суд задоволити позов у повному обємі.

Відповідач у судовому засіданні та у відзиві на позовну заяву вх. № 01-55/6322/18 від 20.06.2018р. вважає позов безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення, мотивуючи тим, що протокол розбіжностей був складений товариством в зв'язку з тим, що запропонований позивачем договір № 15 на перевезення пасажирів автомобільним транспортом прямо суперечить Закону України "Про автомобільний транспорт", порядку надання пільг у готівковій формі з оплати проїзду усіма видами транспорту загального користування на міських та міжміських маршрутах, затвердженого постановою КМУ від 14.03.2018р. № 197 та не містить усіх істотних умов договору, а саме, в частині запровадження безкоштовного та бездотаційного перевезення пасажирів автомобільним транспортом в кількості семи осіб в салоні автобуса одночасно.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено.

Рішенням виконавчого комітетом Луцької міської ради №228-1 від 18.04.2018р., відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про автомобільний транспорт», постанови КМУ від 03.12.2008р. №1081 «Про затвердження Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування » вирішено затвердити результати конкурсу на перевезення пасажирів у місті Луцьку відповідно до протоколу засідання конкурсного комітету від 16.04.2018р. щодо визначення у місті Луцьку за автобусними маршрутами загального користування:

-№17 «Центральний ринок»- Завокзальний ринок» - ТзОВ ВТП «Санрайз» ЛТД

- №17а «Центральний ринок»- Завокзальний ринок» - КП «Луцьке підприємство електротранспорту» та доручено управлінню транспорту та звязку підготувати необхідні матеріали для укладення договір на перевезення пасажирів у місті Луцьку з переможцями конкурсу. (а.с. 22)

Виконавчим комітетом Луцької міської ради передано ТзОВ ВТП «Санрайз» ЛТД два підписаних примірники договору №15 від 18 квітня 2018 року на перевезення пасажирів автомобільним транспортом.(а.с. 18-19)

Згідно з п.п.1.1., 1.2. договору організатор надає перевізнику право на перевезення пасажирів за маршрутом №17 Центральний ринок Завокзальний ринок (за графіком руху та режимом виконання перевезень пасажирів: 6 автобусів у звичайному режимі руху) і визначає рухомий склад для роботи на даному маршруті, а саме: автобуси, зазначені у додатку, який є невідємною частиною договору.

Перевізник зобовязується надавати транспортні послуги населенню на маршруті, вказаному в п.1.2., на умовах, передбачених договором.

16.05.2018р. до виконавчого комітету Луцької міської ради надійшов підписаний від ТзОВ ВТП «Санрайз» ЛТД примірник договору від 18.04.2018р., та протокол розбіжностей в якому перевізник просить, організатора замінити пункт 2.2.15 договору та доповнити договір пунктами :

- п.2.1.5 спільно з перевізником не рідше одного разу на рік або на вимогу перевізника проводить обстеження пасажиропотоків, стану доріг, де проходять маршрути, їх освітлення, наявність на маршруті покажчиків зупинок, павільйонів очікування, облаштування кінцевих зупинок.

- п.2.1.6 визначає види та обсяги пільгових перевезень, порядок організації пільгового проїзду окремих категорій громадян та порядок здійснення компенсації перевізнику витрат з пільгові перевезення.

- п. 2.1.7 здійснює перевізнику компенсацію витрат за пільгові перевезення окремих категорій громадян.

- п. 2.1.8 погоджує тарифи на перевезення здійснює їх збільшення або зменшення. Збільшення або зменшення рівня тарифу відбувається на підставі звернення перевізника до організатора з наданням розрахунку на його зміну, або в іншому порядку передбаченому чинним законодавством.

- п.2.1.15 викласти в редакції: 2.2.15 перевозить пасажирів пільгових категорій згідно з переліком, встановленим рішенням організатора на відповідний рік. Цей перелік вивішує в салоні транспортного засобу.(а.с. 20)

Листом від 23.05.2018р. №1.1-15/3897 Виконавчий комітет Луцької міської ради відмовив у підписанні протоколу розбіжностей до договору, посилаючись на рішення виконавчого комітету від 14.10.20110р. №659-1 «Про конкурс на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування у м.Луцьку».

У звязку з тим що, позивач не погоджується з протоколом розбіжностей до договору №15 на перевезення пасажирів автомобільним транспортом від 18.04.2018р., та сторони не дійшли згоди щодо умов даного договору, звернувся з позовною заявою до суду та просить суд визнати договір укладений в редакції типового договору на перевезення пасажирів автомобільним транспортом затвердженого рішенням виконкому Луцької міської ради від 14.10.2010р. №659-1

Відповідач заперечуючи проти позовних вимог зазначає, що наданий протокол розбіжностей відповідає Закону України «Про автомобільний транспорт» та спрямований врегулювати правовідносини щодо відшкодування витрат на перевезення пасажирів автомобільним транспортом пільгових категорій п.2.1.6, 2.1.7 нова редакція п. 2.2.15) та запропоновані п. 2.1.5, 2.1.8 передбачають обовязок організатора разом з перевізником обстежувати транспортну інфраструктуру м.Луцька та пасажиропотік та обовязок організатора щодо погодження тарифів у випадку наявності законних підстав щодо їх перегляду. Крім того, відповідач запропонував доповнити договір п. 2.1.5 в звязку з тим, що позивач не вчиняє жодних дій щодо облаштування кінцевих зупинок.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про відмову з наступних підстав.

Статтею 31 Закону України Про автомобільний транспорт ( надалі Закон) передбачено, що відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міських, приміських та міжміських, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, у якому встановлюються: перелік маршрутів загального користування, які буде обслуговувати автомобільний перевізник, умови організації перевезень, показники якості транспортного обслуговування населення, термін роботи автомобільного перевізника, зобов'язання органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо облаштування маршруту, підтримки проїзної частини автомобільної дороги та під'їзних шляхів у належному стані (тільки для міських автобусних маршрутів), розмір компенсації витрат автомобільного перевізника внаслідок перевезення пільгових пасажирів та регулювання тарифів, механізм їх виплати.

Таким чином, даною статтею встановлено обовязковість укладення договору перевезення пасажирів на приміських автобусних маршрутах.

При цьому, згідно даної норми закону такий договір повинен містити розмір компенсації витрат автомобільного перевізника внаслідок перевезення пільгових пасажирів та регулювання тарифів, механізм їх виплати.

Частиною другою ст.11 Закону визначено, що соціально значущими послугами автомобільного транспорту є послуги з перевезення пасажирів автобусними маршрутами загального користування за визначеними уповноваженими органами тарифами та на пільгових умовах відповідно до законодавства.

Згідно з частиною четвертою ст.37 Закону види та обсяги пільгових перевезень установлюються замовленням, у якому визначається порядок компенсації автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення пасажирів на маршрутах загального користування, збитків від цих перевезень.

У відповідності до частини другої ст. 29 Закону органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядуванні зобов'язані надати перевізникам, які здійснюють пільгові перевезення пасажирів та перевезення пасажирів за регульованими тарифами, компенсацію відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Судом встановлено, що договором №15 від 18.04.2018р. не визначено розмір та порядок компенсації витрат автомобільного перевізника за перевезення пільгових категорій пасажирів, що свідчить про відсутність усіх істотних умов, визначених Законом України Про автомобільний транспорт.

16.05.2018р. відповідач відповідно до п. 4, ст. 181 ГК України надіслав позивачу протокол розбіжностей до договору №15 від 18.04.2018р., разом із підписним примірником договору про перевезення пасажирів автомобільним транспортом.

Однак, позивач в листі від 23.05.2018р. №1.1-15/3897 відмовився підписувати протокол розбіжностей до договору.

Наведені обставини свідчать про те, що сторони договору не досягли згоди щодо врегулювання розбіжностей умов договору №15 від 18.04.2018р.

Запропоновані зміни до договору №15 від 18.04.2018р. відповідають положенням ст. 31 Закону України Про автомобільний транспорт. Пункти 2.1.5., 2.1.6., 2.1.7, 2.1.8.,2.2.15 договору врегульовують правовідносини в частині розміру компенсації витрат автомобільного перевізника внаслідок перевезення пільгових пасажирів та регулювання тарифів, механізм їх виплати; встановлюють додаткові зобовязання відповідача як організатора перевезень, які спрямовані на забезпечення якості транспортного обслуговування.

Нова редакція п.2.2.15. договору визначає обов'язок перевізника перевозити пасажирів пільгових категорій.

На обґрунтування безпідставності поданого позову відповідач посилається на ч.ч.1, 2 ст. 908 ЦК України, відповідно до положень якої перевезення пасажирів здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно - правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відносини з перевезення пасажирів регулюються спеціальним щодо даного виду правовідносин Законом України Про автомобільний транспорт.

Згідно з ч.1 ст. 29 цього Закону, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані надати перевізникам, які здійснюють пільгові перевезення пасажирів та перевезення пасажирів за регульованими тарифами, компенсацію відповідно до закону.

У відповідності із ст.19 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначає позивач у судовому засіданні, визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах.

Договір про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, як це випливає із ст.30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", статей 7, 43 - 45 Закону України "Про автомобільний транспорт", а також п.п. 1, 5, 8, 46, 47, 49, 51, 53 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03.12.2008 р., укладається організатором за результатами проведеного конкурсу та відповідно є єдиною підставою для здійснення перевезень на маршрутах загального користування.

Відповідно до ч.1 ст. 42, ст.ст.31, 44 Закону України Про автомобільний транспорт договір про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування міському, приміському та міжміському, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), укладається між органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування та автомобільним перевізником і вважається укладеним з моменту його підписання сторонами.

Відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міських, приміських та міжміських, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, у якому встановлюються: перелік маршрутів загального користування, які буде обслуговувати автомобільний перевізник, умови організації перевезень, показники якості транспортного обслуговування населення, термін роботи автомобільного перевізника, зобов'язання органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо облаштування маршруту, підтримки проїзної частини автомобільної дороги та під'їзних шляхів у належному стані (тільки для міських автобусних маршрутів), розмір компенсації витрат автомобільного перевізника внаслідок перевезення пільгових пасажирів та регулювання тарифів, механізм їх виплати.

Організація проведення конкурсу та визначення умов перевезень покладаються на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування. Порядок проведення конкурсів визначає Кабінет Міністрів України.

На виконання вимог ст. 44 Закону України Про автомобільний транспорт постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 03.12.2008 року було затверджено Порядок проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування.

Даним порядком не затверджено форми договору про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування.

В свою чергу, на підтвердження своїх доводів позивач у листі від 23.05.2018р. посилається на Порядок проведення конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування у м. Луцьку, що затверджений рішенням Луцької міської ради від 14.10.2010 року за №659-1 зі змінами та доповненнями.

Яким затверджено Порядок проведення конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування в м. Луцьку, зразок заяви на участь в конкурсі, типовий договір на перевезення пасажирів автомобільним транспортом.

Позивач зазначає, що обов'язковими умовами конкурсу згідно з Порядком є укладення за фактом отримання перемоги у конкурсі типового договору.

З такими доводами позивача погодитись не можна з огляду на таке.

Загальні умови укладення договорів, що породжують господарські зобовязання, визначені статтею 179 Господарського кодексу України

Відповідно до ч.4 ст.179 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб'єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб'єктів, коли ці суб?єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Згідно з ч.1 ст.42 Закону України Про автомобільний транспорт договір про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування міському, приміському та міжміському, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), укладається між органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування та автомобільним перевізником і вважається укладеним з моменту його підписання сторонами. Статтею 31 названого Закону передбачені умови, які повинні бути врегульовані в договорі на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах. При цьому, частиною 4 названої статті передбачено, що у договір можуть бути включені інші питання за згодою сторін.

Луцька міська рада є органом місцевого самоврядування, а згідно з ч.4 ст.179 ГК України право на затвердження типових договорів надано Кабінету Міністрів України, або у випадках передбачених законом, іншим органам державної влади.

Таким чином, договір на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на автобусних маршрутах загального користування не можна вважати, а ні типовим договором, а ні договором приєднання, а тому суб'єкти спірних правовідносин не обмежені його умовами та не позбавлені права визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення.

Також судом встановлено, що відповідач листом №199 від 27.11.2017р. звертався до Державної регуляторної служби у Волинській області про експертизу рішення Луцької міської ради від 14.10.2010 за №659-1. (а.с. 35)

Листом №2325/0/20-18 від 02.03.2018 року Державна регуляторна служба України повідомила, що за результатами аналізу рішення Луцької міської ради від 14.10.2010 року за №659-1 встановлено, що його положення не узгоджуються з вимогами чинного законодавства України та суперечать принципам державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності, які визначені статтею 4 Закону України Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності. (а.с. 37)

За таких умов Державна регуляторна служба направила листа голові Луцької міської ради з пропозицією про вжиття заходів щодо скасування рішення Луцької міської ради від 14.10.2010 року за №659-1 Про конкурси на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування у м. Луцьку. (а.с. 38-39)

Із змісту листа, адресованого Луцькій міській раді, вбачається, що затвердження типових договорів не відноситься до компетенції Луцької міської ради, а норма п.2.2.15. типового договору суперечить Закону України Про автомобільний транспорт.

Твердження позивача про те, що Закон України Про автомобільний транспорт не забороняє здійснення перевезення пасажирів пільгових категорій безоплатно та бездотаційно, як і не передбачає розмір компенсації, і що законодавець передбачив диспозитивність у вирішенні цього питання, не узгоджуються і суперечать приписам ст.ст. 29, 31,37 Закону України Про автомобільний транспорт.

Крім того, доводи позивача про те, що пункти договору, які має намір змінити відповідач закріпленні в типовому договорі, який в своє чергу є чинним регуляторним актом та обовязковим до виконання на території м. Луцька та спірний пункт був істотною умовою конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування в м. Луцьку №17, спростовується матеріалами справи.

Статтею 11 ГПК України закріплено принцип верховенства права, відповідно до приписів якої суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У разі невідповідності правового акта правовому акту вищої юридичної сили суд застосовує норми правового акта вищої юридичної сили.

Отже враховуючи вище зазначене, в позові Виконавчого комітету Луцької міської ради до Підприємства у формі ВТП «Санрайз» ЛТД про визнання укладеним договору №15 на перевезення пасажирів автотранспортом, слід відмовити.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, в разі відмови у позові повністю, витрати, що пов'язані зі сплатою судового збору, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 74, 86, 129, 237-238, 240-241 ГПК України, господарський суд, -

в и р і ш и в:

В позові відмовити.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повний текст

рішення складено

22.08.2018р.

Суддя В. М. Дем`як