ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2018 року м. ОдесаСправа № 916/607/18
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: С.В. Таран,

Суддів: К.В. Богатиря, Т.А. Величко,

при секретарі судового засідання В.Ю. Лук'ященко,

за участю представників:

від позивача - Шимін О.П.;

від відповідача - участі не брали;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тропік"

на ухвалу Господарського суду Одеської області про часткове задоволення заяви позивача про відшкодування адвокатських витрат та часткове задоволення клопотання відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, прийняту суддею І.А.Малярчук, 18.06.2018, м. Одеса, повний текст складено 21.06.2018,

у справі №916/607/18

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Тропік"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сагітта-Т"

про стягнення 189356,94 грн

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Тропік" (далі - ТОВ "Тропік") звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сагітта-Т" (далі - ТОВ "Сагітта-Т") про стягнення з останнього грошових коштів в сумі 189356,94 грн, з яких: 184050,28 грн - сума заборгованості за поставлений товар, 4871,87 грн - пеня та 434,79грн -3% річних.

За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 05.04.2018 відкрито провадження у справі №916/607/18.

При зверненні з позовом позивач просив суд з урахуванням заяви від 25.05.2018 (вх.№10612/18 від 30.05.2018) стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати, зокрема витрати на професійну правничу допомогу адвоката на загальну суму 26476,50 грн.

Відповідач звернувся до Господарського суду Одеської області з клопотанням від 04.06.2018 (вх. №2-2795/18 від 04.06.2018) про призначення судового засідання для вирішення питання розподілу судових витрат. Після винесення місцевим господарським судом рішення ТОВ "Сагітта-Т" було подано клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката від 11.06.2018 (вх.№2-2901/18 від 12.06.2018).

Рішенням Господарського суду Одеської області від 04.06.2018 у справі №916/607/18 (суддя І.А. Малярчук) позовні вимоги задоволено повністю: стягнуто з ТОВ "Сагітта-Т" на користь ТОВ "Тропік" 184050,28 грн заборгованості, 4871,87 грн пені, 434,79 грн 3% річних та 2840,37 грн судового збору; призначено до розгляду у судове засідання на 18.06.2018 о 14год 30 хв заяву позивача про стягнення адвокатських витрат та клопотання відповідача про зменшення суми адвокатських витрат.

Судове рішення мотивоване доведеність позивачем факту неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе зобов'язань за договором поставки №160/17 від 01.03.2017.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.06.2018 у справі №916/607/18 (суддя І.А. Малярчук) заяву позивача, викладену у позовній заяві, доповнену заявою від 30.05.2018 за вх.№10612/18 про відшкодування адвокатських витрат, та клопотання відповідача від 04.06.2018 за вх.№2-2795/18, від 12.06.2018 за вх.№2-2901/18 про зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката задоволені частково; стягнуто з ТОВ "Сагітта-Т" на користь ТОВ "Тропік" 6000 грн витрат на адвокатські послуги.

Задовольняючи часткового заяву позивача про відшкодування витрат на послуги адвоката в сумі 6000 грн та як наслідок часткове задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру суми заявленого відшкодування витрат на послуги адвоката, місцевий господарський суд врахував нескладність даної справи, її розгляд у спрощеному провадженні, вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в Одеському регіоні, послався на те, що адвокат є фахівцем та складання заяв з процесуальних питань не потребує з його боку витрачання багато годин, а також виходив з недоведеності позивачем розумності та необхідності понесення витрат на послуги адвоката у даній справі саме у сумі 26476,50 грн.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, ТОВ "Тропік" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.06.2018 у справі №916/607/18 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким стягнути з ТОВ "Сагітта-Т" на користь ТОВ "Тропік" 26476,50 грн витрат на правову допомогу адвоката.

Зокрема, скаржник в апеляційній скарзі зазначає про те, що відповідно до положень статей 129, 130, 234, 238 Господарського процесуального кодексу України питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу вирішується судом у рішенні суду за наслідками вирішення справи по суті позовних вимог; у разі, якщо таке питання з тих чи інших причин не було вирішено в рішенні суду по суті спору, таке питання вирішується шляхом ухвалення додаткового рішення суду. Наведених норм судом першої інстанції дотримано не було.

Апелянт також вказує на те, що відповідач у відзиві на позовну заяву не надав будь-яких заперечень щодо судових витрат на правову допомогу, а відтак відповідно до приписів статті 165 Господарського процесуального кодексу України позбавлений можливості у подальшому заперечувати проти цих витрат, а суд не мав правових підстав приймати ці заперечення.

Крім того, за твердженням скаржника, суд першої інстанції не прийняв докази понесення позивачем витрат на участь адвоката у судових засіданнях, при цьому зменшуючи розмір витрат на правову допомогу до 6000 грн, у зв'язку з чим допустив порушення вимог статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позивачем відповідно до процесуального закону надано належні та допустимі докази понесення ним витрат на правову допомогу, а саме: акт від 25.05.2018, який містить детальний опис виконаних адвокатом робіт, їх обсяг та затрачений адвокатом час, а також рахунок на оплату від 25.05.2018 №2505/18 та платіжне доручення від 25.05.2018 №.

Крім того, суд першої інстанції необгрунтовано послався на те, що дана справа є нескладною. Кількість затраченого адвокатом часу на участь у судових засіданнях підтверджується матеріалами справи. Окрім 02.05.2018, 15.05.2018, 23.05.2018, адвокат також брав участь у судових засіданнях 31.05.2018 та двох судових засіданнях 04.06.2018 об 10:00 год та 17:00 год. Тобто у справі в загальному відбулося 6 судових засідань, що далеко не свідчить про те, що справа не є складною. При цьому, позивачем у повній мірі підтверджено затрачений адвокатом час на виконану роботу, а її обсяг відповідає фактичному обсягу та часу, який був необхідний для належного представництва інтересів клієнта в суді.

ТОВ "Сагітта-Т" власну правову позицію щодо апеляційної скарги в письмовому вигляді не виклало.

У судовому засіданні 06.08.2018, проведеному у режимі відеоконференції, представник позивача апеляційну скаргу підтримав; представник відповідача участі не брав, хоча був належним чином сповіщений про час та місце його проведення, що підтверджується матеріалами справи (том ІІ а.с. 112, 114).

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування місцевим господарським судом норм права, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

19.03.2018 між Шиміним Олегом Павловичем («адвокат») та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тропік" («клієнт») укладено договір про надання правової допомоги №07/18 (далі - договір №07/18 від 19.03.2018), за умовами якого адвокат за завданням (дорученням) клієнта приймає на себе зобов'язання в якості правової допомоги здійснювати представництво клієнта та надавати йому інші види правової допомоги по справі за позовом ТОВ "Тропік" до ТОВ "Сагітта-Т" про стягнення заборгованості за поставлений товар за договором поставки від 01.03.2017 №160/17 (далі - правова допомога, юридичні послуги) згідно умов цього договору, а клієнт зобов'язується оплатити отримані послуги.

Відповідно до пунктів 2.1.1, 2.1.5, 2.1.6, 2.1.12 договору №07/18 від 19.03.2018 на виконання доручення клієнта адвокат може: надавати усні і письмові довідки та консультації щодо законодавства, рекомендації та роз'яснення з юридичних питань; складати та підписувати заяви, клопотання, звернення, скарги, претензії, пояснення, позовні заяви, відзиви, відповіді на відзиви, заперечення, апеляційні та касаційні скарги, заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими та виключними обставинами, мирові угоди, інші документи правового характеру; здійснювати захист, представництво прав та охоронюваних законом інтересів клієнта в судах України під час розгляду справ усіх спеціалізацій (цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних та справ про адміністративні правопорушення) з усім обсягом прав, наданих відповідному учаснику справи, яким виступає клієнт; бути присутнім під час розгляду клопотань і скарг на засіданнях колегіальних органів та давати пояснення щодо суті клопотань і скарг тощо.

Клієнт за договором має право вимагати належного та в повному обсязі надання правової допомоги відповідно до умов цього договору (пункт 3.1.1 договору №07/18 від 19.03.2018).

Згідно з пунктами 4.1-4.4 договору №07/18 від 19.03.2018 гонорар - винагорода адвоката за здійснення захисту, представництва інтересів клієнта та надання йому інших видів правової допомоги (юридичних послуг) на умовах і в порядку, що визначені договором; гонорар складається з суми вартості юридичних послуг, які узгоджені сторонами; розмір гонорару не залежить від досягнення чи недосягнення адвокатом позитивного результату, якого бажає клієнт, якщо сторони не домовились про інше; розмір гонорару не включає фактичні витрати пов'язані з виконанням доручень клієнта відрядження, добові, транспортні, поштові витрати, витрати на копіювання та друк, вартість проведення експертиз, висновків, тощо), якщо інше не передбачено домовленістю сторін; клієнт повинен самостійно сплачувати податки, обов'язкові платежі, судові збори, а також здійснювати інші необхідні витрати, які є передумовою вчинення нотаріальних дій, дій щодо реєстрації права власності, державної реєстрації угод, процесуальних дій, виконавчих дій, прийняття процесуальних та інших рішень органами судової, виконавчої влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями; у випадку, якщо виплати, зазначені в цьому пункті були здійснені він має право вимагати від клієнта наступного відшкодування здійснених виплат.

Цей договір вважається укладеним та набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2019 року (пункт 7.1 договору №07/18 від 19.03.2018).

Між позивачем та адвокатом Шиміним О.П. підписані акти наданих послуг від 27.03.2018 на суму 17870, 40 грн та від 25.05.2018 на суму 8606,10 грн - на загальну суму 26476,50 грн.

ТОВ "Тропік" сплатило на користь адвоката Шиміна О.П. 26476,50 грн за надані послуги, що підтверджується платіжними дорученнями № від 27.03.2018, № від 25.05.2018 та листом ТОВ "Тропік" від 27.03.2018 про зміну призначення платежу.

При ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, таке питання, як розподілити між сторонами судові витрати (пункт 5 частина перша статті 237 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 2 частини п'ятої статті 238 Господарського процесуального кодексу України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені (частина третя, п'ята статті 244 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, із змісту зазначених вище норм, а також положень статей 129, 130, 234 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу вирішується судом у рішенні суду за наслідками вирішення справи по суті позовних вимог. У разі, якщо таке питання з тих чи інших причин не було вирішено в рішенні суду по суті спору, таке питання вирішуєтьсяшляхом ухвалення додаткового рішення суду.

Як вбачається із матеріалів справи, судом першої інстанції в рішенні від 04.06.2018 питання розподілу судових витрат вирішено лише в частині судового збору. Щодо розподілу решти судових витрат призначено судове засідання на 18.06.2018, за наслідками розгляду якого мало бути ухвалено додаткове рішення, яке б підлягало оскарженню в апеляційному порядку.

Однак в порушення наведених вище норм процесуального права, місцевим господарським судом замість додаткового рішення постановлено ухвалу.

Відповідно до частини третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою, другою статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Позивачем на підтвердження понесення судових витрат на професійну правничу допомогу подано: ордер серії ЛВ №101165 від 27.03.2018, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЛВ №000690 від 14.08.2017, попередній розрахунок судових витрат, які понесло і очікує понести ТОВ "Тропік" по даній справі, договір про надання правової допомоги №07/18 від 19.03.2018, додаток №1 до вказаного договору, акт наданих послуг від 27.03.2018, рахунок №12 від 27.03.2018, платіжне доручення № від 27.03.2018, лист ТОВ "Тропік" від 27.03.2018 про зміну призначення платежу, акт наданих послуг від 25.05.2018, рахунок №2505/18 від 25.05.2018, платіжне доручення № від 25.05.2017.

Наведені вище докази подані позивачем в межах строку, встановленого частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої, пункту 7 частини третьої статті 165 Господарського процесуального кодексу України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову; відзив повинен містити, зокрема, заперечення (за наявності) щодо заявленого позивачем розміру судових витрат, які позивач поніс та очікує понести до закінчення розгляду справи по суті.

Якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього (частина четверта статті 165 Господарського процесуального кодексу України).

Позивачем у позовній заяві ставилося питання розподілу судових витрат, до позовної заяви додано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які понесло та очікує понести ТОВ "Тропік" у зв'язку з розглядом справи про стягнення заборгованості з відповідача за договором поставки №160/17 від 01.03.2017.

Однак у відзиві на позов відсутні будь-які заперечення щодо відшкодування судових витрат, понесених позивачем, на правову допомогу. Лише після з'ясування обставин справи і перевірки їх доказами на останньому судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про необхідність вирішення питання розподілу судових витрат в окремому судовому засіданні. Клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката було заявлено відповідачем після винесення судового рішення. До вказаного клопотання ТОВ "Сагітта-Т" було додано витяги з мережі інтернет щодо вартості юридичних послуг у м. Одесі.

Згідно з частинами третьою-шостою статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частково задовольняючи клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд першої інстанції послався на те, що дана справа є нескладною.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає слушними доводи апеляційної скарги про те, що загальна кількість проведених місцевим господарським судом судових засідань далеко не свідчить про те, що справа не є складною, зокрема у справі відбулося 6 судових засідань, у яких брав участь адвокат Шимін О.П.: 02.05.2018, 15.05.2018, 23.05.2018, 31.05.2018, 04.06.2018 о 10:00 год та о 17:00 год.

Згідно з актом наданих послуг від 27.03.2018 сума понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 17870,40 грн, первісно заявлена позивачем до стягнення з відповідачів, складається з: 2233,8 грн - усна консультація клієнта (з вивченням документів) щодо правових способів та засобів захисту прав та законних інтересів ТОВ "Тропік" про стягнення з ТОВ "Сагітта-Т" заборгованості за поставлений за договором поставки №160/17 від 01.03.2017 товар (2 години); 15636,6 грн - за підготовку і подання до суду відповідної позовної заяви (6 годин).

Розмір ставки, застосованої при визначенні вартості юридичних послуг (гонорару адвоката) узгоджений сторонами, зокрема, у додатку №1 до договору №07/18 від 19.03.2018 та становить: 30 % від розміру однієї мінімальної заробітної плати за одну годину наданих послуг усної або письмової консультації; складення адвокатського запиту, претензії, відповіді на претензію, заяви чи скарги (крім заяв та клопотань з процесуальних питань адресованих суду), відповіді на запит контролюючого органу; 50% від розміру однієї мінімальної заробітної плати за одну годину наданих послуг з ознайомлення з матеріалами справи в суді касаційної інстанції; складення письмових заяв, клопотань чи заперечень з процесуальних питань адресованих касаційному суду; 70% від розміру однієї мінімальної заробітної плати за одну годину підготовки позовної заяви, зустрічної позовної заяви, відзиву (на позовну заяву, апеляційну скаргу), відповіді на відзив на позовну заяву, заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, апеляційної чи касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, мирової угоди, заяви про забезпечення доказів або позову.

Крім цього 30.05.2018 позивачем додатково заявлено 8606,10 грн витрат на правову допомогу, з яких: 6000 грн-за участь у судових засіданнях 02.05.2018, 15.05.2018 та 23.05.2018 (по 2000 грн за участь у кожному судовому засіданні), а також 2606,10 грн за підготовку відповіді на відзив на позовну заяву.

На підтвердження понесення зазначених витрат до матеріалів справи долучено акти наданих послуг від 25.05.2018 та від 27.03.2018, підписані позивачем та адвокатом Шиміним О.П. без зауважень, а також платіжне доручення від 25.05.2018 № та від 27.03.2018 №.

Таким чином, позивачем відповідно до процесуального закону надано належні та допустимі докази понесення ним витрат на правничу допомогу.

Колегія суддів вважає підставними доводи апеляційної скарги про те, що обсяг виконаної адвокатом роботи відповідає фактично затраченому ним часу, який був необхідний для належного представництва інтересів клієнта в суді, оскільки вчинення дій (надання консультацій, підготовка заяв по суті справи стосовно стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача за укладеним між ними договором поставки, надання пояснень у судових засіданнях) потребує, зокрема, ознайомлення із законодавством, яке регулює спірні правовідносини, вивчення судової практики, яка склалася в цій категорії спорів, написання самої позовної заяви, виконання розрахунків основної заборгованості, пені, інфляційних втрат тощо. Участь адвоката Шиміна О.П. у судових засіданнях підтверджується матеріалами справи.

При цьому колегія суддів вважає помилковим висновок місцевого господарського суду про те, що умови договору про надання правової допомоги №07/18 від 19.03.2018 не передбачають розмір гонорару за участь у судових засіданнях в суді першої інстанції, а лише у суді касаційної інстанції.

Зазначений висновок спростовується положеннями пункту 4.2 вказаного договору, яким передбачено, що гонорар складається з суми вартості юридичних послуг, які узгоджені сторонами. При цьому сторонами у акті наданих послуг від 25.05.2018, підписаному як ТОВ "Тропік" (клієнт), так і Шиміним О.П. (адвокат), узгоджено розмір гонорару адвоката (вартість юридичних послуг) за кожне судове засідання, в якому останній брав участь (02.05.2018-2000 грн, 15.05.2018-2000 грн, 23.05.2018-2000 грн).

Необгрунтованими є також посилання відповідача, які були прийняті місцевим господарським судом до уваги, про те, що з огляду на вартість послуг адвокатів, яка склалася в Одеському регіоні, позивачем не доведено розумності та необхідності у понесенні витрат на послуги адвоката у даній справі у сумі 26476,50 грн, з огляду на таке.

Частина четверта статті 126 та частина п'ята статті 129 Господарського процесуального кодексу України містять критерії, які мають бути використані судом при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу. Між тим зазначені процесуальні норми не містять такого критерію як відповідність витрат цінам на аналогічні послуги, які склалися в регіоні. Натомість розмір таких витрат судом перевіряться на обґрунтованість та пропорційність до предмету спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, ступеня її складності тощо.

Крім того, надані представником відповідача роздруківки з мережі інтернет не можна вважати належними і допустимими доказами, оскільки з них неможливо встановити станом на яку дату відповідні ціни визначаються, кваліфікацію адвоката, складність та категорію справи, ціну позову, їх достовірність та інші показники, які впливають на формування ціни таких послуг. До того ж, як вбачається з матеріалів справи, місцезнаходженням позивача та адвоката, з яким скаржником укладено договір про надання правової допомоги №07/18 від 19.03.2018, є м. Львів, тобто юридичні послуги надавались адвокатом не тільки у м. Одесі, а і в м. Львові. При цьому, жодного доказу на підтвердження вартості юридичних послуг у регіоні, що є місцезнаходженням позивача та адвоката, який представляв інтереси скаржника у суді, відповідачем не подано.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 73 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування; суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (частина перша статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина перша статті 77 Господарського процесуального кодексу України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 78 Господарського процесуального кодексу України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факту неспівмірності понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, часом, що ним витрачений, ціною позову та значенням справи для сторін.

Враховуючи вищевикладене, а також документальне підтвердження наданих адвокатом Шиміним О.П. послуг, колегія суддів вважає обгрунтованими доводи апеляційної скарги про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 26476,50 грн, понесених ТОВ "Тропік" у даній справі.

За таких обставин, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Тропік" підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Одеської області від 18.06.2018 у справі №916/607/18 скасуванню, як така, що прийнята з порушенням норм процесуального права та з невідповідністю висновків, викладених у ній, обставинам справи.

Керуючись статтями 126, 232, 233, 236, 240, 270, 275, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тропік" задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.06.2018 у справі №916/607/18 скасувати.

Винести додаткове рішення.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Тропік" про відшкодування адвокатських витрат задовольнити.

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Сагітта-Т" про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сагітта-Т" (65005, м. Одеса, вул. Балківська, 124/1, ідентифікаційний код 33072323) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тропік" (79008, м. Львів, вул. Пекарська, 5, кв. 4, ідентифікаційний код 20831737) 26476,50 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строк та у випадках, визначених статтями 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 09.08.2018.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя Т.А. Величко

Суддя К.В. Богатир