УХВАЛА

14 серпня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/31771/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

О.О. Мамалуй - головуючий, Л.В. Стратієнко, І.В. Ткач

розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСУ"

про роз'яснення постанови Верховного Суду від 25.05.2018р.

у складі колегії суддів: О.О. Мамалуй - головуючий, Л.В. Стратієнко, І.В. Ткач

за позовом публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

до товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСУ"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача публічне акціонерне товариство "Національний депозитарій України"

про стягнення 810 912 471,06 грн.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Верховного Суду від 25.05.2018р. касаційну скаргу ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" задоволено, ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 26.03.2018р. у справі №910/31771/15 скасовано, справу №910/31771/15 направлено для продовження розгляду до Київського апеляційного господарського суду.

Постанову мотивовано тим, що ухвала апеляційного господарського суду про зупинення провадження у справі не містить аргументованих та переконливих мотивів доцільності зупинення провадження у справі, як щодо об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення господарської справи №910/2912/18, так і стосовно того, що зібрані по справі докази дійсно не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, що суперечить вимогам п. 5 ч.1 ст. 227 ГПК України.

ТОВ "ЕСУ" звернулося до Верховного Суду із заявою, в якій просить роз'яснити постанову Верховного Суду від 25.05.2018р. у справі №910/31771/15, в частині: "Розглядаючи вимогу про стягнення заборгованості за договорами купівлі-продажу цінних паперів, суд у будь-якому випадку зобов'язаний дослідити питання щодо належного виконання сторонами умов договору та наявності у позивача права вимоги до відповідача, тобто, встановлення таких обставин входить до предмета доказування у межах вирішення спору у даній справі", а саме: чи є обов'язковим предметом дослідження у даній справі питання щодо встановлення обставин відсутності: а) обмежень у повноваженнях директора відповідача; б) відповідного рішення вищого органу управління відповідача на укладення договорів щодо забезпечення зобов'язань п. 3.3. договору?

Розглянувши матеріали заяви ТОВ "ЕСУ" про роз'яснення постанови Верховного Суду від 25.05.2018р., Верховний Суд встановив, що, з урахуванням обставин даної справи, така заява підлягає залишенню без розгляду, у зв'язку з наступним.

За умовами ч. 1 ст. 245 ГПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Виходячи із змісту наведеної норми роз'яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз'яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання.

Здійснюючи роз'яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз'яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз'ясненні рішення.

Частиною другою статті 245 ГПК України встановлено, що подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Із зазначеної норми вбачається, що роз'ясненню підлягають ті рішення, які підлягають виконанню, порядок здійснення якого визначено Законом України "Про виконавче провадження".

Отже, за змістом ч. 2 вказаної вище ст. 245 ГПК України заява про роз'яснення судового рішення може бути прийнята і розглянута судом лише у випадках, якщо таке судове рішення ще не виконане. У даному випадку Верховним Судом було прийнято постанову, за змістом якої справа була направлена для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, з урахуванням відповідних вказівок Верховного Суду.

Системний аналіз норм Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що підлягає виконанню те судове рішення, яким закінчено розгляд справи по суті та яке набрало законної сили. Саме в такому контексті термін "виконання рішення" використовується у ч. 2 ст. 245 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, з урахуванням обставин даної справи, мотивувальна частина постанови Верховного Суду, якою справу було направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, роз'ясненню не підлягає.

Фактично вимоги ТОВ "ЕСУ" полягають не у наданні роз'яснення, що стосуються змісту прийнятої судом касаційної інстанції постанови у справі, а зводяться до необхідності пояснення Верховним Судом прийняття саме такого рішення, а не іншого.

Разом з тим мотиви і підстави скасування оскаржуваного судового рішення та передання справи для продовження розгляду викладені у постанові суду, з заявою про роз'яснення якої звернувся відповідач.

Відповідно до ст. 129 Конституції України та ст. ст. 2, 5 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", суди в Україні, відповідно до покладених на них повноважень, здійснюють правосуддя на засадах верховенства права та забезпечують кожному право на справедливий суд.

Керуючись статтями 234, 235, 245 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Заяву ТОВ "ЕСУ" про роз'яснення постанови Верховного Суду від 25.05.2018 у справі № 910/31771/15 повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Суддя Л. В. Стратієнко

Суддя І.В. Ткач