ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2018 р. Справа № 922/595/18

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Сіверін В. І., суддя Терещенко О.І. , суддя Россолов В.В.

при секретарі судового засідання Мальченко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційні скарги: 1) Харківської міської ради (вх.№ 1237 Х/1-7) та 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Меджетікс Україна" (вх.№ 1308 Х/1-7) на рішення господарського суду Харківської області від 21.05.2018 року (повний текст - 30.05.2018 року), ухвалене суддею Байбаком О.І. у приміщенні вказаного суду, у справі

за позовом В.о. керівника Харківської місцевої прокуратури № 5, м. Харків,

в інтересах держави в особі Харківської міської ради, м. Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Меджетікс Україна", м. Харків,

про стягнення 901 644,05 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Виконуючий обов'язки керівника Харківської місцевої прокуратури № 5 звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Харківської міської ради (далі за текстом - позивач) в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Маджетікс Україна (далі за текстом - відповідач) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 901644,05 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 21.05.2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Меджетікс Україна» (адреса: 61010, м. Харків, вул. Гольдбергівська, 44; ) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 7, ; на р/р 0002, банк: ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, , код платежу 24062200) грошові кошти у розмірі орендної плати в сумі 558234,43 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Меджетікс Україна» (адреса: 61010, м. Харків, вул. Гольдбергівська, 44; ) на користь Прокуратури Харківської області (адреса: м. Харків, вул. Богдана Хмельницького, 4; , банк отримувач: Державна казначейська служба України, код 820172, рахунок 7171, код класифікації видатків бюджету - 2800) судовий збір в сумі 8373,52 грн.

В частині позову про стягнення грошових коштів у розмірі орендної плати в сумі 137100 грн. провадження у справі закрито. В решті позову відмовлено.

Позивач - Харківська міська рада, із вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить вищевказане рішення місцевого господарського суду скасувати в частині закриття провадження про стягнення 137 100 грн. та відмови у задоволенні позову про стягнення 206409,62 грн.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 22.06.2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Харківської міської ради, розгляд скарги призначено на 24.07.2018 року.

Відповідач також із вищевказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить це рішення скасувати у повному обсязі, постановити нове рішення, яким у позові відмовити.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 23.06.2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Харківської міської ради, об'єднано розгляд апеляційних скарг позивача та відповідача в одне апеляційне провадження.

Прокурор в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу позивача, просив її задовольнити, проти задоволення апеляційної скарги відповідача - заперечував.

В судовому засіданні представник позивача свою апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити, проти доводів апеляційної скарги відповідача заперечував, просив залишити її без задоволення.

В судовому засіданні представник відповідача свою апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити, проти доводів апеляційної скарги позивача заперечував, просив залишити її без задоволення

Частиною 1 статті 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 p. і набула чинності в Україні 11 вересня 1997 p.

З прийняттям у 2006 році Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено застосування судом Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах Ryabykh v.Russia від 24.07.2003 року, Svitlana Naumenko v. Ukraine від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

«Розумність» строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі «G. B. проти Франції»), тощо. Отже, поняття «розумний строк» є оціночним, субєктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.

Точкою відліку часу розгляду цивільної справи протягом розумного строку умовно можна вважати момент подання позовної заяви до суду.

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&5С рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

З огляду на викладене та зважаючи, що на думку суду обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, а також те, що судом сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів (надано достатньо часу для підготовки до судового засідання, ознайомитись із матеріалами справи, зняти з них копії, надати нові докази тощо), подальше відкладення розгляду справи суперечитиме вищезгаданому принципу розгляду справи впродовж розумного строку.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 269 ГПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, згідно з відомостями з Державного реєстру прав на нерухоме майно (т.1., а.с.22-23), земельна ділянка кадастровий номер :03:016:0003, загальною площею 0,3111 га за адресою: місто Харків, вулиця Гольдбергівська, 44 перебуває в комунальній власності Харківської міської ради.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 08.02.2018 № 113376770, на підставі договору купівлі - продажу від 03.12.2011 № 4211 з 09.12.2011 за ТОВ «Меджетікс Україна» зареєстровано право власності на нежитлову будівлю літера « 3-1» загальною площею 955,6 кв. м. по вулиці Гольдбергівська, 44 (попередня назва вулиця Першої Кінної Армії, 44) у місті Харкові.

Відповідно до вищезазначеної інформаційної довідки речові права на земельну ділянку по вулиці Гольдбергівській, 44 у місті Харкові за будь-якими фізичними або юридичними особами не зареєстровані.

Також, відповідно до інформації Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 13.03.2017 № 1541/0/225-17 земельна ділянка загальною площею 0,3111 га за адресою: місто Харків, вулиця Гольдбергівська, 44 (кадастровий номер :03:016:0003) перебувала в оренді у ЗАТ «Акко - Інвест» до 23.08.2016, згідно з умовами договору оренди землі від 05.10.2005, укладеного між останнім, як орендарем, та Харківською міською радою, як орендодавцем.

Угодою про розірвання договору оренди № 88145/05 від 23.08.2016 Харківська міська рада та ЗАТ «Акко - Інвест» вирішили розірвати згаданий договір оренди землі від 05.10.2005. Речові права на земельну ділянку за ЗАТ «Акко - Інвест» припинено 08.09.2016 (т.1, а. с. 43-48).

В звязку з набуттям ТОВ «Меджетікс Україна» права власності на нежитлову будівлю літера « 3-1» загальною площею 955,6 кв. м. по вулиці Гольдбергівська, 44 (попередня назва вулиця Першої Кінної Армії, 44) у місті Харкові, останній звернувся до Харківської міської ради з відповідною заявою з приводу укладання договору оренди земельної ділянки за зазначеною адресою.

Рішенням 10 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд» від 21.12.2016 № 461/16 ТОВ «Меджетікс Україна» надано в оренду строком до 31.12.2027 земельну ділянку площею 0,3111 га по вулиці Гольдбергівська, 44 для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літера « 3-1» (автосалон).

Разом з цим, на даний час договір оренди земельної ділянки Харківською міською радою та ТОВ «Меджетікс Україна» не укладено, право оренди за останнім не зареєстровано.

З метою укладання з Харківською міською радою договору оренди на виконання рішення останньої від 21.12.2016 № 461/16 16.01.2017 року ТОВ «Меджетікс Україна» звернулось до Управління Держгеокадастру у м. Харкові Харківській області з заявою про внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо зміни виду використання земельної ділянки з кадастровим № :03:016:0003 по вул. Гольдбергівській, 44, Основянського району міста Харкова, з «для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель (виробничі, складські приміщення, прохідна)» на «для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. « 3-1» (автосалон)», як зазначено в рішенні № 461/16 від 21.12.2016.

Однак, за результатами розгляду заяви державним кадастровим реєстратором Управління Держгеокадастру у м. Харкові Харківській області ОСОБА_1 було прийнято адміністративний акт - рішення № РВ-017 від 08.02.2017 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності поданих документів вимогам, установленим Законом України «Про державний земельний кадастр» і порядком ведення Державного земельного кадастру, а саме через відсутність серед поданих документів проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по зміні цільового призначення.

Відсутність державної реєстрації у Державному земельному кадастрі змін виду використання земельної ділянки з кадастровим № :03:016:0003 по вул. Гольдбергівській, 44, Основянського району міста Харкова унеможливило подальше оформлення і укладання договору оренди землі ТОВ «Меджетікс Україна» у строк передбачений п. 5 рішенням позивача № 461/16 від 21.12.2016, внаслідок чого останній був змушений звернутися до суду з відповідним адміністративним позовом до вказаного вище кадастрового реєстратора.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 13.04.2017 по справі № 820/693/17 адміністративний позов ТОВ «Меджетікс Україна» задоволено; дії державного кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастру у м. Харкові Харківській області - ОСОБА_1 визнані незаконними, скасовано рішення № РВ-017 від 08.02.2017 про відмову ТОВ «Меджетікс Україна» у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру та зобов'язано Управління Держгеокадастру у м. Харкові Харківської області внести відомості до Державного земельного кадастру щодо зміни виду використання земельної ділянки з кадастровим № :03:016:0003 по вул. Гольдбергівській, 44, Основ'янського району міста Харкова, з «для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель (виробничі, складські приміщення, прохідна)» на «для експлуатації обслуговування нежитлової будівлі літ. « 3-1» (автосалон)».

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2017 у справі 820/693/17 апеляційну скаргу Управління Держгеокадастру у м. Харкові Харківській області залишено без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду по справі № 820/693/17 від 13.04.2017 без змін.

Окрім того, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 21.08.2017 по справі № 820/693/17 на підставі відповідної заяви-звернення ТОВ «Меджетікс Україна» були виправлені описки допущені судом у постанові Харківського окружного адміністративного суду по справі № 820/693/17 від 13.04.2017 та виконавчих листах від 02.08.2017.

28.09.2017 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Харківській області - ОСОБА_2 винесено постанову про порушення виконавчого провадження ВП № 54796802 з примусового виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 13.04.2017 по справі № 820/693/17.

Як свідчать матеріали справи, фактичне виконання зазначеного судового рішення відбулося лише 01.02.2018, про старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Харківській області - ОСОБА_2 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 54796802 у звязку з фактичним виконанням зобовязання із внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо зміни виду використання земельної ділянки.

В звязку з зазначеними обставинами, договір оренди земельної ділянки площею 0,3111 га по вулиці Гольдбергівська, 44 для експлуатації та обслуговування належної ТОВ «Меджетікс Україна» нежитлової будівлі літера « 3-1» в 4-х місячний строк, визначений рішенням Харківської міської ради від 21.12.2016 № 461/16 «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель та споруд» укладений не був.

ТОВ «Меджетікс Україна» з метою укладання договору отримано витяг з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки кадастровим номером :03:16:003 за адресою м. Харків вул. Гольдбергівська, 44 загальною площею 0,311 га та розрахунок орендної плати від 17.05.2018, погоджений належним чином з боку ТОВ «Меджетікс Україна» та зареєстрований в Департаменті земельних відносин Харківської міської ради.

Однак, враховуючи відсутність зареєстрованих за будь-якими юридичними або фізичними особами прав та з урахуванням приписів статей 80, 83 Земельного кодексу України земельна ділянка по вулиці Гольдбергівська, 44 у місті Харкові, яку використовує ТОВ «Меджетікс Україна», на даний час перебуває у власності територіальної громади міста Харкова.

Головним спеціалістом відділу самоврядного контролю за використанням земель Департаменту територіального контролю Харківської міської ради ОСОБА_3 03.02.2018 за участі інженера - геодезиста ОСОБА_4 (кваліфікаційний сертифікат від 05.10.2015 № 012901) та інженера - землевпорядника ОСОБА_5 (кваліфікаційний сертифікат від 24.12.2012 №000084) здійснені заходи самоврядного контролю щодо дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки, яка розташована за адресою: вулиця Гольдбергівська, 44 у місті Харкові, а саме: здійснено обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки та встановлено, що ТОВ «Меджетікс Україна» використовує земельну ділянку загальною площею 0,2651 га по вулиці Гольдбергівська, 44 у місті Харкові для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літера « 3-1» загальною площею 955,6 кв. м.

За результатами обстеження складено акт обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки.

Відповідно до листа Головного управління ДФС у Харківській області від 08.02.2018 №2700/9/20-40-12-03-20 ТОВ «Меджетікс Україна» задекларовано та сплачено з 01.10.2016 по 01.02.2018 земельного податку за земельну ділянку по вулиці Гольдбергівська, 44 у місті Харкові в розмірі 101827,34 грн. (з 01.10.2016 по 31.12.2016 - сплата відсутня, 2017 рік - 93341,71 грн., з 01.01.2018 по 01.02.2018 -8485,63 грн.).

З посиланням на зазначені обставини, Прокурор та Харківська міська рада вказують, що ТОВ «Меджетікс Україна» набувши право власності на нежитлову будівлю літера « 3-1» загальною площею 955,6 кв. м., з урахуванням вимог ст. ст. 120, 125 ЗК України мав укласти з Харківською міською радою договір оренди земельної ділянки з метою обслуговування зазначеної будівлі. Проте оскільки такий договір не було укладено, Прокурор та Харківська міська рада вважають, що ТОВ «Меджетікс Україна» зберігає кошти, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, тим самим збільшує вартість власного майна, а Харківська міська рада втрачає належне їй майно (кошти від орендної плати), тобто відбувається факт безпідставного збереження коштів у розмірі орендної плати ТОВ «Меджетікс Україна» за рахунок Харківської міської ради.

Згідно з наданими прокурором та Харківською міською радою розрахунками, розмір збережених ТОВ «Меджетікс Україна» коштів від безпідставно набутого майна, який підлягає відшкодуванню останнім за період користування земельною ділянкою з 01.10.2016 по 01.02.2018 (з урахуванням земельного податку сплаченого останнім за цей період) становить 901644,05 грн.

Прокурор та Харківська міська рада вважають, що грошові кошти в зазначеному розмірі ТОВ «Меджетікс Україна» зобовязане відшкодувати на користь Харківської міської ради на підставі ст. ст. 1212-1214 ЦК України.

В обґрунтування оскаржуваного рішення, місцевий господарський суд зазначив, що позовні вимоги Прокурора про стягнення з ТОВ Меджетікс України" грошових коштів у розмірі орендної плати за період з 01.10.2016 по 01.02.2018 судом задоволені частково, оскільки вони ґрунтуються на вимогах Закону, зокрема, на положеннях статей 152, 156 Земельного кодексу України та статті 1212 Цивільного кодексу України, проте, при розрахунку сум, що підлягають стягненню, стягуваної суми прокурором та позивачем не враховано низку обставин, які в даному випадку мають істотне значення для здійснення відповідного розрахунку.

Так, місцевий господарський суд зазначив, що право вимоги сплати ТОВ «Меджетікс України» до місцевого бюджету обовязкового платежу у розмірі орендної плати за користування цією земельною ділянкою виникло лише після спливу 4-х місячного терміну з дня прийняття Харківською міською радою рішення від 21.12.2016 № 461/16, тобто, тільки з 22.04.2017, а не з 01.10.2016, як зазначено в позовній заяві Прокурора.

Також, суд вказав про наявність у ТОВ Меджетікс Україна обовязку вносити оплату за користування землею на тих самих умовах, що були у ЗАТ Акко - Інвест, як попереднього землекористувача, до 21.04.2017 року.

Крім того, судом при здійсненні розрахунку застосовано ставку річної орендної плати в розмірі 7,2 %, а не 8% яку застосовували прокурор та позивач.

Судом взято до уваги, що в процесі розгляду справи ТОВ Меджетікс Україна платіжними дорученнями № 815 від 16.05.2018 на суму 38160 грн., № 816 від 16.05.2017 на суму 74100 грн., та № 817 від 16.05.2018 на суму 24840 грн. додатково сплатило земельний податок за користування земельною ділянкою в загальній сумі 137100 грн., що стало підставою для закриття провадження щодо розгляду позовних вимог прокурора в зазначеній частині.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги позивач зазначає, що місцевий господарський суд, неправильно самостійно здійснив розрахунок розміру безпідставно збережених коштів, починаючи з 22.04.2017 року, вийшов за межі позовних вимог, врахувавши сплату відповідачем земельного податку на стадії розгляду справи, невірно визначив коефіцієнти при розрахунку річної орендної ставки.

По-перше, Харківська міська рада вказує на безпідставність висновків суду про те, що Харківська міська рада може отримати право сплати платежу у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою лише після спливу 4-х місячного терміну з дня прийняття рішення Харківської міської ради від 21.12.2016 № 461/16, оскільки вважає, що такі висновки суду не відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 25.05.2018 року у справі №922/2976/17, відповідно до якої з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у відповідача виник й обов'язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під таким майном.

По-друге, Харківська міська рада не погоджується із висновком місцевого господарського суду про наявність у ТОВ Меджетікс Україна обовязку вносити оплату за користування землею на тих самих умовах, що були у ЗАТ Акко - Інвест, як попереднього землекористувача.

По-третє, Харківська міська рада вважає, що врахування оплати земельного податку, здійсненого відповідачем платіжними дорученнями від 16.05.2018 року є виходом судом за межі позовних вимог, оскільки дата оплати не входить в період 01.10.2016 року по 01.02.2018 щодо якого заявлені позовні вимоги.

По-четверте, позивач зазначає, що судом невірно застосовано при розрахунку ставки річної орендної плати у розмірі 7,2%, замість вірної - 8%.

За викладених доводів Харківська міська рада просить оскаржуване рішення місцевого господарського суду скасувати в частині закриття провадження про стягнення 137 000 грн та в частині відмови у задоволенні позову про стягнення 206 409,62 грн.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги відповідач наступне.

По-перше, відповідач вважає, що суд безпідставно здійснив розрахунок стягнутої загальної суми, оскільки договору оренди землі між сторонами укладено не було, а відповідно до чинного законодавства розмір та умови внесення орендної плати встановлюються саме в договорі оренди землі.

По-друге, відповідач вважає, що у суду в даному випадку відсутні правові підстави для застосування до спірних правовідносин статей 1212, 1214 Цивільного кодексу України.

Також відповідач не погоджується із здійсненим судом розрахунком грошових коштів орендної плати, а також зазначає, що позивач не позбавлений права звернутись до суду за відшкодуванням заподіяних збитків до державного кадастрового реєстратора ОСОБА_6

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для задоволення апеляційних скарг та переглядаючи справу в межах вищенаведених доводів апеляційних скарги, встановлених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається із положень статті 120 ЗК України, виникнення права власності на обєкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.

Водночас за змістом статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Зважаючи на ці положення, новий власник земельної ділянки не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку відповідно до вимог законодавства.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обовязок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею.

Однак, ТОВ «Меджетікс Україна» набувши право власності на нежитлову будівлю літера «3-1» за адресою вул. Гольдбергівська, 44 у місті Харкові, належним чином не оформило право користування земельною ділянкою на якій перебуває зазначена будівля, та не уклало з Харківською міською радою відповідного договору оренди.

Відповідно до статті 206 ЗК використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

ТОВ «Меджетікс Україна» не є ані власником, ані постійним землекористувачем земельної ділянки за адресою вул. Гольдбергівська, 44 у місті Харкові, а тому не є субєктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (ст. 14.1.72 ПК України).

У справі, яка розглядається, прокурор, звертаючись до суду з відповідним позовом, як на правову підставу своїх вимог посилається на положення статей 1212-1214 ЦК, а обґрунтовуючи свої вимоги про стягнення 901644,05 грн., зауважує, що ця сума є сумою несплаченої ТОВ «Меджетікс Україна» орендної плати за використання земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності, без укладення договору оренди за період із 01.10.2016 по 01.02.2018 (без урахування земельного податку, сплаченого останнім за користування цією земельною ділянкою на протязі зазначеного періоду в сумі 101827,34 грн.), внаслідок чого Харківська міська рада була позбавлена можливості отримати дохід у такому розмірі від здачі спірної земельної ділянки в оренду.

Статтею 1212 ЦК України передбачено, що Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Стаття 1212 ЦК досить широко визначає підстави виникнення зобов'язань у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.

Втім, предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, що виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

За змістом пункту 4 частини третьої статті 1212 ЦК положення глави 83 ЦК застосовується також до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до загальних положень законодавства про відшкодування завданої шкоди (ст. ст. 22, 1166 ЦК України) таке відшкодування є мірою відповідальності. Разом з тим обов'язок набувача повернути безпідставно набуте (збережене) майно потерпілому не належить до заходів відповідальності, оскільки боржник при цьому не несе жодних майнових втрат - він зобов'язується повернути тільки майно, яке безпідставно утримував (зберігав). На відміну від зобов'язань, які виникають із завдання шкоди, для відшкодування шкоди за пунктом 4 частини третьої статті 1212 ЦК вина не має значення, оскільки важливий сам факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного суду України від 12.04.2017 у справі № 922/207/15.

Згідно з п. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, із часу виникнення права власності на нерухоме майно у ТОВ «Меджетікс Україна» виник й обов'язок укласти та зареєструвати договір оренди на земельну ділянку, на якій знаходиться нерухоме майно. Такий договір станом на момент прийняття даного судового рішення між ТОВ «Меджетікс Україна» та Харківською міською радою не укладено, а отже ТОВ «Меджетікс Україна» без законних підстав зберігала у себе майно - кошти за оренду землі.

Разом з тим, Харківська міська рада, у випадку укладання договору оренди земельної ділянки з ТОВ «Меджетікс Україна» могла отримувати дохід в у формі орендної плати за землю, який нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування.

За змістом статті 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Водночас відповідно до статті 156 ЗК України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок, зокрема, неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Згідно зі статтею 157 ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що позовні вимоги Прокурора про стягнення з ТОВ «Меджетікс України» грошових коштів у розмірі орендної плати за період з 01.10.2016 по 01.02.2018 суд визнає такими, що ґрунтуються на вимогах Закону, проте, здійснюючи відповідний розрахунок Прокурор та Харківська міська рада не врахували низку обставин, які в даному випадку мають істотне значення для здійснення відповідного розрахунку.

По-перше, як свідчать матеріали справи, в звязку з набуттям ТОВ «Меджетікс України» права власності на нерухоме майно, та за відповідною заявою останнього з приводу укладання договору оренди рішенням 10 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд» від 21.12.2016 № 461/16 ТОВ «Меджетікс Україна» надано в оренду строком до 31.12.2027 земельну ділянку площею 0,3111 га по вулиці Гольдбергівська, 44 для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літера « 3-1» (автосалон). Пунктом 5 цього Рішення ТОВ «Меджетікс України», якому земельна ділянка надана в оренду, зобов'язано не пізніше ніж у місячний термін з дня прийняття цього рішення звернутися до Департаменту земельних відносин Харківської міської ради для оформлення договорів оренди землі; у 4-х місячний термін з дня прийняття цього рішення оформити договори оренди землі.

Отже, реалізовуючи визначені законами України виключні повноваження у сфері земельних правовідносин Харківською міською радою прийнято рішення про надання ТОВ «Меджетікс України» в оренду земельної ділянки та встановлено останньому строк виконання вказаного рішення - 4 місяці с моменту прийняття рішення, тобто до 21.04.2017 року.

Частиною 1 ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування" передбачено, що акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Відтак, Харківська міська рада, як власник зазначеної вище земельної ділянки, має право вимоги сплати ТОВ «Меджетікс України» до місцевого бюджету обовязкового платежу у розмірі орендної плати за користування цією земельною ділянкою лише після спливу 4-х місячного терміну з дня прийняття Харківською міською радою рішення від 21.12.2016 № 461/16, тобто, тільки з 22.04.2017, а не з 01.10.2016, як зазначено в позовній заяві Прокурора.

Доводи апеляційної скарги Харківської міської ради про те, що оскільки станом на 01.10.2016 ТОВ «Меджетікс України» вже мало на праві власності нерухоме майно, а відтак має зобовязання зі сплати платежу у розмірі орендної плати визнаються колегією суддів такими, що не відповідають та спростовуються положеннями п. 2 ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЗК України.

Зокрема, згідно з п. 2 ст. 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Статтею 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до інформації Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 13.03.2017 № 1541/0/225-17 земельна ділянка загальною площею 0,3111 га за адресою: місто Харків, вулиця Гольдбергівська, 44 (кадастровий номер :03:016:0003) перебувала в оренді у ЗАТ «Акко - Інвест» до 23.08.2016, згідно з умовами договору оренди землі від 05.10.2005, укладеного між останнім, як орендарем, та Харківською міською радою, як орендодавцем. Угодою про розірвання договору оренди № 88145/05 від 23.08.2016 Харківська міська рада та ЗАТ «Акко - Інвест» вирішили розірвати згаданий договір оренди землі від 05.10.2005. Речові права на земельну ділянку за ЗАТ «Акко - Інвест» припинено 08.09.2016. В звязку з набуттям ТОВ «Меджетікс Україна» права власності на нежитлову будівлю літера « 3-1» по вулиці Гольдбергівська, 44 у місті Харкові останній набув право користування земельною ділянкою за зазначеною адресою на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача, тобто ЗАТ «Акко - Інвест».

За таких обставин, висновок місцевого господарського суду про те наявність у ТОВ «Меджетікс Україна» обовязку вносити оплату за користування землею за зазначеною вище адресою на тих самих умовах, що були у ЗАТ «Акко - Інвест», як попереднього землекористувача, до 21.04.2017, ґрунтується на вимогах закону, а доводи апеляційної скарги позивача в цій частині наведеним положенням чинного законодавства не відповідають.

З огляду на викладене, при визначенні розміру оплати за користування землею, яку мав внести ТОВ «Меджетікс Україна» за період з 01.10.2016 по 21.04.2017 місцевим господарським судом вірно застосовано умови договору оренди землі від 05.10.2005, що був укладений між ЗАТ «Акко - Інвест» та Харківською міською радою, а саме, п. 9-10 та враховуючи вимоги ст. 289 Податкового кодексу України.

З урахуванням зазначених вище обставин, судом самостійно здійснено відповідний розрахунок, та дійшов висновку, що за період з 01.10.2016 по 21.04.2017 ТОВ «Меджетікс Україна» мав сплатити до бюджету плату за користування земельною ділянкою в розмірі 289289,60 грн., а не в тому розмірі, який зазначено прокурором та Харківською міською радою у власному розрахунку безпідставно збережених грошових коштів.

Перевіривши здійснений судом розрахунок, колегія суддів вважає його вірним.

Також, як вірно встановлено місцевим господарським судом, згідно здійсненого прокурором та Харківською міською радою розрахунок безпідставно збережених грошових коштів, останніми при здійсненні розрахунку застосовано ставку річної орендної плати в розмірі 8 %.

Однак, згідно з наданим ТОВ «Меджетікс Україна» розрахунком розміру орендної плати за земельну ділянку з кадастровим № :03:016:0003 по вул. Гольдбергівській, 44, Основянського району міста Харкова від 17.05.2018, затверджений Департаментом земельних відносин Харківської міської ради, та який в майбутньому буде застосований сторонами при укладанні договору оренди зазначеної земельної ділянки та визначенні розміру орендної плати за її користування, в ньому прийнятий для розрахунку розмір орендної плати, % від нормативної грошової оцінки становить 7,2 %.

Зазначене свідчить про безпідставність доводів апеляційної скарги Харківської міської ради стосовно необхідності при здійсненні розрахунку розміру несплаченої ТОВ «Меджетікс Україна» орендної плати, в т.ч. за період з 22.04.2017 по 01.02.2018 застосування ставки річної орендної плати в розмірі 8 % від нормативної грошової оцінки, оскільки така ставка при розрахунку має становити 7,2 % від нормативної грошової оцінки. Посилання Харківської міської ради на рішення останньої від 27.02.2008 № 41/08 та від 03.07.2013 № 1209/13 не спростовують зазначених висновків.

З урахуванням зазначених вище обставин, перевіривши здійснений місцевим господарським судом відповідний розрахунок, колегія суддів погоджується із висновком суду про те, що за період з 22.04.2017 по 01.02.2018, у випадку укладання відповідного договору оренди, ТОВ «Меджетікс Україна» мав сплатити до бюджету плату за користування земельною ділянкою орендну плату в розмірі 507872,17 грн., а не в тому розмірі, який зазначено прокурором та Харківською міською радою у власному розрахунку безпідставно збережених грошових коштів.

Таким чином, загальний розмір грошових коштів, яку ТОВ «Меджетікс Україна» мав сплатити до бюджету плату за користування земельною ділянкою з кадастровим № :03:016:0003 по вул. Гольдбергівській, 44, Основянського району міста Харкова, в т.ч. у випадку укладання відповідного договору оренди, за період користування з 01.10.2016 по 01.02.2018 становить 797161,77 грн. (289289,60 грн. з 01.10.2016 по 21.04.2017, та ще 507872,17 грн. з 22.04.2017 по 01.02.2018).

Відповідно до листа Головного управління ДФС у Харківській області від 08.02.2018 № 2700/9/20-40-12-03-20 ТОВ «Меджетікс Україна» задекларовано та сплачено з 01.10.2016 по 01.02.2018 земельного податку за земельну ділянку по вулиці Гольдбергівська, 44 у місті Харкові в розмірі 101827,34 грн. (з 01.10.2016 по 31.12.2016 - сплата відсутня, 2017 рік - 93341,71 грн., з 01.01.2018 по 01.02.2018 -8485,63 грн.).

Відповідно до ст. 9 розділу I Податкового кодексу плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів, які є обов'язковими до сплати на усій території України, і в повному обсязі зараховується до місцевого бюджету за місцем розташування земельної ділянки.

З урахуванням зазначених оплат, станом на момент звернення Прокурора до суду з позовом по даній справі, сума грошових коштів яку ТОВ «Меджетікс Україна» мав сплатити до бюджету за вказаний вище період користування, у випадку укладання договору, становила 695334,43 грн.

В процесі розгляду справи ТОВ «Меджетікс Україна» платіжними дорученнями № 815 від 16.05.2018 на суму 38160 грн., № 816 від 16.05.2017 на суму 74100 грн., та № 817 від 16.05.2018 на суму 24840 грн. додатково сплатило земельний податок за користування земельною ділянкою в загальній сумі 137100 грн., зазначені обставини, з урахуванням вимог п. 2 ст. 231 ГПК України є підставами для закриття провадження щодо розгляду позовних вимог прокурора в зазначеній частині.

Разом з тим враховуючи, що ТОВ «Меджетікс Україна» не надав суду доказів сплати решти зазначеної вище суми до бюджету, місцевий господарський суд, на думку колегії суддів, дійшов вірного висновку про часткове задоволення поданого прокурором позову та стягнення з ТОВ «Меджетікс Україна» на користь Харківської міської ради грошових коштів у розмірі орендної плати в сумі 558234,43 грн., а в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що врахування оплати земельного податку, здійсненого відповідачем платіжними дорученнями від 16.05.2018 року є виходом судом за межі позовних вимог, оскільки дата оплати не входить в період 01.10.2016 року по 01.02.2018 щодо якого заявлені позовні вимоги відхиляється колегією суддів. Так - 16.05.2018 року є датою здійснення платежу за вказаними платіжними дорученнями, проте призначення платежу за цими платіжними документами є сплата земельного податку за 2016, 2017 та 2018 рік, тобто саме за період якого стосуються позовні вимоги прокурора.

Щодо доводів апеляційної скарги відповідача, слід зазначити наступне.

Так, відповідач вважає, що судом безпідставно здійснено відповідні розрахунки без наявності укладеного між сторонами договору.

З приводу таких доводів слід зазначити, що позовні вимоги прокурора стосуються не стягнення орендної плати за договором, а стягнення безпідставно збережених відповідачем коштів, а розрахунки суду, що зокрема вказується і в тексті оскаржуваного рішення, здійснювались останнім з врахуванням вимог чинного законодавства та умов договору оренди землі, укладеного із попереднім користувачем.

Також, відповідач в апеляційній скарзі вважає, що у суду в даному випадку відсутні правові підстави для застосування до спірних правовідносин статей 1212, 1214 Цивільного кодексу України, а збитки позивача у даному випадку є упущеною вигодою.

Колегія суддів із такими доводами відповідача погодитись не може оскільки вони суперечать судовій практиці Верховного Суду.

Так, Великою Палатою Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі № 629/4628/16 викладено правову позицію про те, що до моменту оформлення власником об'єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об'єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов'язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Колегія суддів зазначає, що Європейський Суд з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04) зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг позивача та відповідача в зв'язку з їх юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційних скарг не спростовують наведені висновки колегії суддів, у звязку з чим апеляційні скарги не підлягають задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 21.05.2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена протягом 20 днів з дня складення повного тексту до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 14.08.2018 року.

Головуючий суддя Сіверін В. І.

Суддя Терещенко О.І.

Суддя Россолов В.В.