Господарський суд
Житомирської області
________________________________________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" серпня 2018 р. м. Житомир Справа № 906/646/18

Господарський суд Житомирської області у складі судді Шніт А.В.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Мережа сервісних станцій "ТІДІСІ-Дальнобой" №0308/4 від 03.08.2018 про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мережа сервісних станцій "ТІДІСІ-Дальнобой"

до Приватного підприємства "Вікінг"

про відшкодування збитків на суму 3824014,16 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мережа сервісних станцій "ТІДІСІ-Дальнобой" звернулося до господарського суду із позовом до Приватного підприємства "Вікінг" про відшкодування майнової шкоди (матеріальних збитків) у розмірі залишкової вартості об'єкта оренди, що складає 3824014,16грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не повернув позивачу майно, передане у користування згідно договору оренди №940/2015 від 01.12.2015 та не виконав рішення Господарського суду Житомирської області №906/354/17 від 15.06.2017 чим спричинив позивачу збитки.

В якості правових підстав позову позивач зазначає ст.ст. 22, 526, 530, 610, 611, 629, 1166 Цивільного кодексу України, ст.ст. 224, 225 Господарського кодексу України.

Ухвалою господарського суду від 06.08.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 18.09.2018.

09.08.2018 до суду від позивача надійшла заява №0308/4 від 03.08.2018 про забезпечення позову, згідно якої Товариство з обмеженою відповідальністю "Мережа сервісних станцій "ТІДІСІ-Дальнобой" просить суд накласти арешт на грошові кошти, що належать Приватному підприємству "Вікінг" в межах суми позовних вимог - 3824014,16грн; заборонити Приватному підприємству "Вікінг" вчиняти дії, спрямовані на відчуження та обтяження рухомого майна.

Заява мотивована тим, що у позивача є небезпідставні сумніви стосовно добровільного виконання відповідачем рішення суду про відшкодування збитків, оскільки щодо останнього на даний час згідно інформації з Єдиного реєстру боржників відкрито дев'ять виконавчих проваджень. Окрім того, невиконаним Приватним підприємством "Вікінг" залишається рішення Господарського суду Житомирської області від 15.06.2017 у справі №906/354/17, яке ухвалено на користь ТОВ "МСС "ТІДІСІ-Дальнобой". Все це, як стверджує позивач, дає підстави вважати, що відповідач і надалі ухилятиметься від виконання рішень суду, в тому числі і у даній справі, у випадку його ухвалення на користь позивача.

Розглянувши подані документи і матеріали заяви про забезпечення позову, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду заяви про забезпечення позову, судом приймається до уваги наступне.

Відповідно до ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст.137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду.

Отже, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

При цьому, застосування заходів до забезпечення позову може мати місце лише за наявності підстав, викладених у законі. При подачі заяви про забезпечення позову заявник насамперед повинен обґрунтувати звернення із заявою відповідними доказами, що підтверджують необхідність вжиття відповідних заходів.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Також у рішенні Європейського суду від 18.05.2004 у справі "Продан проти Молдови" суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов'язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд здійснив оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З огляду на викладене, суд вбачає наявність зв'язку між заявленими позивачем заходами забезпечення позову в частині накладення арешту на грошові кошти і предметом спору, співмірність та адекватність заходів із позовними вимогами.

Вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать відповідачу в межах суми позовних вимог, сприятиме запобіганню порушень прав сторін на час вирішення спору в суді, в разі його задоволення - забезпечить можливість досягнення мети звернення з відповідним позовом до суду, захисту порушених прав та інтересів позивача.

Тобто, наявними в матеріалах справи документами підтверджується існування реальної можливості вчинення відповідачем дій, що у випадку задоволення позову нівелює мету звернення позивача з ним.

Щодо вимоги позивача про заборону відповідачу вчиняти дії, спрямовані на відчуження та обтяження рухомого майна, суд зазначає наступне. Подана позивачем заява про забезпечення позову в частині заборони відповідачу вчиняти дії, спрямовані на відчуження та обтяження рухомого майна, не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо обґрунтованості, доцільності та необхідності забезпечення позову у даний визначений заявником спосіб.

Окрім того, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України с у д м о ж е с к а с у в а т и заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за в м о т и в о в а н и м к л о п о т ан - н я м учасника справи.

Керуючись ст.ст.136, 137, 140, 144, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Мережа сервісних станцій "ТІДІСІ-Дальнобой" №0308/4 від 03.08.2018 задовольнити частково.

2. Накласти арешт на грошові кошти, що належать Приватному підприємству "Вікінг" в межах суми позовних вимог - 3824014,16 (три мільйони вісімсот двадцять чотири тисячі чотирнадцять грн 16 коп).

3. В задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, тобто з 13.08.2018 та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень, та є виконавчим документом відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

5. Строк пред'явлення ухвали про вжиття заходів до забезпечення позову до виконання становить три роки, тобто - до 13.08.2021.

6. Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Мережа сервісних станцій "ТІДІСІ-Дальнобой" (01042 м. Київ, вул. Івана Кудрі, 5, кім. 312, ідентифікаційний код 33212540).

Боржник: Приватне підприємство "Вікінг" (11500, Житомирська область, м. Коростень, Білокоровицьке шосе, 10, ідентифікаційний код 31581361).

7. Ухвала може бути оскаржена згідно зі ст. 256 ГПК України протягом десяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвалу складено та підписано 13.08.2018.

Суддя Шніт А.В.

Друк:

1 - в справу

2 - позивачу - оригінал ухвали (рек. з пов.)

3 - відповідачу (рек. з пов.)