ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"09" серпня 2018 р. м. Київ Справа № 911/535/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Максігран", 03022, м. Київ, Голосіївський район, вулиця М. Максимовича, будинок 6, кімната 22

до Приватного підприємства "Кедр", 08600, Київська обл., місто Васильків, вулиця Сонячна, будинок 3, квартира 32

про стягнення 13876,49 грн. заборгованості за поставлений товар

суддя Н.Г. Шевчук

секретар Н.С. Матраєва

за участю представників сторін:

від позивача: Ковалевська Ю.О. (дов. №04/01/18 від 04.01.2018);

від відповідача: не з'явився.

суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Максігран" звернулось до господарського суду з позовом до Приватного підприємства "Кедр" про стягнення 13876,49 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань з оплати товару, отриманого за видатковими накладними №АТ0710-13 від 07.10.2015 та №АТ1710-20 від 17.10.2015.

Ухвалою суду від 10.04.2018 у справі №911/535/18 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 03.05.2018.

В судових засіданнях 03.05.2018 та 21.05.2018 суд постановляв протокольні ухвали про відкладення розгляду справи, у зв'язку з чим подальший розгляд справи призначено на 31.05.2018.

В судовому засіданні 31.05.2018 суд оголосив перерву до 04.06.2018, про що представники сторін повідомлені під особистий підпис у відповідному бланку.

04.06.2018 відповідач подав відзив на позовну заяву (вх. № суду 10603/18), в якому заперечив проти задоволення позовних вимог, та зазначив, що поставки товару за видатковими накладними №АТ0710-13 від 07.10.2015 та №АТ1710-20 від 17.10.2015 не здійснювалися, відповідач вказаний товар не отримував, а станом на момент розгляду справи ним здійснено на користь позивача переплату у розмірі 17137,91 грн.

04.06.2018 позивач подав клопотання (вх. № суду 10502) про продовження строку розгляду справи у підготовчому засіданні, яке судом було задоволено.

В судовому засіданні 04.06.2018 суд постановив ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на тридцять днів по 11.07.2018 та оголосив перерву у підготовчому судовому засіданні до 18.06.2018, про що представники сторін повідомлені під особистий підпис у відповідному бланку.

15.06.2018 позивач подав відповідь на відзив (вх. № суду 11426), в якій заперечив проти позиції відповідача, викладеній у відзиві, та навів додаткові підстави, які на його думку підтверджують здійснення поставки товару за видатковими накладними №АТ0710-13 від 07.10.2015 та №АТ1710-20 від 17.10.2015.

18.06.2018 відповідач подав клопотання (вх. № суду 11750/18) про залучення документів до матеріалів справи, яке судом було задоволено.

В судовому засіданні 18.06.2018 суд оголосив перерву до 25.06.2018, про що представники сторін повідомлені під особистий підпис у відповідному бланку.

21.06.2018 позивач подав клопотання (вх. № суду 11776/18), в якому просив суд направити запит до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про надання письмової довідки щодо відображення у податковій звітності обсягів податкового кредиту ПП "Кедр", отриманого та сформованого по взаємовідносинах з ТОВ "Максігран" за період з червня 2015 року по теперішній час.

Ухвалою суду від 25.06.2018 вищевказане клопотання задоволено, витребувано у Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області документально підтверджену інформацію щодо відображення у податковій звітності обсягів податкового кредиту ПП "Кедр" (), отриманого та сформованого по взаємовідносинам з ТОВ "Максігран" () за період з червня 2015 року по теперішній час, закрито підготовче провадження по справі №911/535/18 та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 12.07.2018.

В судовому засіданні 12.07.2018 суд оголосив перерву до 09.08.2018, про що представники сторін повідомлені під особистий підпис у відповідному бланку.

12.07.2018 відповідач подав письмові пояснення (вх. № суду 13493/18), які прийняті судом до розгляду та залучені до матеріалів справи.

У судовому засіданні 09.08.2018 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін суд

встановив:

До позовної заяви позивачем в якості доказу наявності між сторонами договірних зобов'язань надано підписані та скріплені печатками сторін видаткові накладні №АТ2506-8 від 25.06.2015 на суму 2439,85 грн., №АТ2706-19 від 27.06.2015 на суму 6228,10 грн., №АТ3108-15 від 31.08.2015 на суму 10019,84 грн. та накладні №АТ0109-8 від 01.09.2015 на суму 10044,65 грн., №АТ0710-13 від 07.10.2015 на суму 27628,98 грн. №АТ1710-20 від 17.10.2015 на суму 3385,42 грн., які підписані і скріплені печаткою Товариства з обмеженою відповідальністю "Максігран" в односторонньому порядку .

Позивач стверджує, що на підставі наведених накладних він поставив відповідачу в період з 25.06.2015 по 17.10.2015 товар на загальну суму 59746,84 грн.

З метою оплати поставленого товару позивач виставляв відповідачу рахунки-фактури №АТ24/06-6 від 24.06.2015 на суму 2439,85 грн., №АТ26/06-3 від 26.06.2015 на суму 6228,10 грн., №АТ28/08-7 від 28.08.2015 на суму 37202,40 грн. та №АТ17/10-3 від 17.10.2015 на суму 3385,42 грн.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи виписок з банківського рахунку позивача (а.с. 20-23) та платіжних доручень (97-99), відповідач здійснив на користь позивача проплати на загальну суму 45870,35 грн., а саме: 24.06.2015 на суму 2280,24 грн. призначення платежу: згідно рахунку №АТ24/06-6 від 24.06.2015; 26.06.2015 на суму 6000,48 грн. призначення платежу: згідно рахунку №АТ26/06-3 від 26.06.2015; 08.07.2015 на суму 387,23 грн. призначення платежу: згідно акта звіряння розрахунків від 30.06.2015; 31.08.2015 на суму 11160,72 грн. призначення платежу: згідно рахунку №АТ28/08-7 від 28.08.2015 та 01.09.2015 на суму 26041,68 грн. призначення платежу: згідно рахунку №АТ28/08-7 від 28.08.2015.

На думку позивача, за Приватним підприємством "Кедр" утворилась заборгованість з оплати товару, поставленого на підставі видаткових накладних №АТ0710-13 від 07.10.2015 та №АТ1710-20 від 17.10.2015 на загальну суму 13876,49 грн., у зв'язку з чим він звертався до відповідача з вимогами №18-10/17/4 від 18.10.2017 та 15-11/17/1 від 15.11.2017 про погашення вказаної заборгованості та підписання видаткових накладних №АТ0109-8 від 01.09.2015 на суму 10044,65 грн., №АТ0710-13 від 07.10.2015 на суму 27628,98 грн. №АТ1710-20 від 17.10.2015 на суму 3385,42 грн.

Відповідач підтверджує наведені обставини в частині здійснення ним проплат та отримання товару за накладними №АТ2506-8 від 25.06.2015 на суму 2439,85 грн., №АТ2706-19 від 27.06.2015 на суму 6228,10 грн., №АТ3108-15 від 31.08.2015 на суму 10019,84 грн. та №АТ0109-8 від 01.09.2015 на суму 10044,65 грн., проте заперечує проти позовних вимог в повному обсязі і зазначає, що поставки товару за накладними №АТ0710-13 від 07.10.2015 та №АТ1710-20 від 17.10.2015 не відбулось, дані накладні з боку Приватного підприємства "Кедр" не підписані, а станом на момент вирішення спору існує переплата коштів на його користь в розмірі 17137,91 грн., які він просив повернути позивача згідно претензії №01/07/06 від 07.06.2018 (а.с. 159-160).

Відповідно до статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Згідно з положеннями статей 638, 639 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору; договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Стаття 181 Господарського кодексу України визначає загальний порядок укладання господарських договорів, зокрема, у частині першій цієї статті йдеться, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками; допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

З викладеного вище вбачається, що між позивачем та відповідачем існували договірні відносини за умовами яких позивач зобов'язався передати у власність відповідача товар, а відповідач, у свою чергу, прийняти його і оплатити.

За своєю правовою природою правочин, який відбувся між позивачем та відповідачем, є договором поставки.

Згідно з частини першої статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини другої статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з приписами статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до приписів Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин документами, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення є первинні документи.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні документи для надання їм юридичної сили та доказовості у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, мають бути складені на паперових або машинних носіях і повинні містити такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми), дату і місце складання, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Всупереч наведеним приписам законодавства видаткові накладні №АТ0710-13 від 07.10.2015 та №АТ1710-20 від 17.10.2015 не містять особистого підпису особи, уповноваженої на отримання товару від імені Приватного підприємства "Кедр".

Частинами першою та третьою статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В матеріалах справи відсутні докази того, що видаткові накладні №АТ0710-13 від 07.10.2015 та №АТ1710-20 від 17.10.2015 підписані уповноваженою особою Приватного підприємства "Кедр" або документально підтверджені відомості щодо отримання товарно-матеріальних цінностей від імені відповідача за вказаними накладними.

Беручи до уваги викладене суд не приймає видаткові накладні №АТ0710-13 від 07.10.2015 та №АТ1710-20 від 17.10.2015 як належні та допустимі докази, що підтверджують передачу позивачем Приватному підприємству "Кедр" товару.

За таких обставин, враховуючи відсутність доказів поставки Приватному підприємству "Кедр" товару, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги про стягнення на користь позивача 13876,49 грн. основного боргу.

Судовий збір відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

Керуючись статтями 129, 232-233, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України суд

вирішив:

У позові відмовити повністю.

Дане рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Шевчук

Дата підписання повного рішення: 13.08.2018.