ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

23.08.2018 справа № 913/355/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого - суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
розглянувши апеляційну скаргу Інституту рослинництва ім. В. Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України, м. Харків
на ухвалу Господарського суду Луганської області
постановлену за результатами розгляду скарги на бездіяльність01.08.2018 у м. Харкові № 1/2а-05/485 від 30.07.2018 Інституту рослинництва ім. В. Я. Юр`єва Національної академії наук України, м. Харків Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області з примусового виконання рішення Господарського суду Луганської області від 13.08.2018
по справі№ 913/355/15 (суддя Іванов А. В.)
за позовом до проІнституту рослинництва ім. В. Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України, м. Харків Державного підприємства Дослідне господарство Агроспілка Національного наукового центру Інститут ґрунтознавства та агрохімії імені ОСОБА_4, с. Металіст, Луганська область стягнення 125 172,71 грн

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 01.08.2018 (з урахуванням ухвали про виправлення описки Господарського суду Луганської області від 03.08.2018 по справі № 913/355/15) відмовлено у відкритті провадження у справі за скаргою Інституту рослинництва ім. В. Я. Юр`єва Національної академії наук України № 1/2а-05/485 від 30.07.2018 на бездіяльність Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області у справі № 913/355/15. Роз'яснено позивачу - Інституту рослинництва ім. В. Я. Юр`єва Національної академії наук України, що заявлені ним вимоги за скаргою підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Не погодившись з постановленою судом першої інстанції ухвалою, Інститут рослинництва ім. В. Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України, звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Перевіривши відповідність апеляційної скарги і доданих до неї документів вимогам ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір за подання юридичною особою або фізичною особою - підприємцем до господарського суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, судовий збір за подачу апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Луганської області від 01.08.2018 по справі № 913/355/15 становить 1 762,00 грн.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010р. у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013р. у справі "ОСОБА_5 проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013р. у справі "ОСОБА_5 проти України").

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений Господарським процесуальним кодексом України обов'язок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір. Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати позовну заяву (в т.ч. апеляційну скаргу) заявнику.

Ст.129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

За практикою Європейського суду з прав людини принцип рівності сторін у процесі є лише одним з елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду, яке також включає фундаментальний принцип змагальності процесу (див. Ruiz-Mateos v. Spain, рішення від 23 червня 1993 р., серія A, N 262, с. 25, § 63). Більш того, принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (див. Dombo Beheer B. V. v. the Netherlands, рішення від 27 жовтня 1993 р., серія A, N 274, с. 19, § 33 та Ankerl v. Switzerland, рішення від 23 жовтня 1996 р., Reports 1996-V, стор. 1567-68, § 38).

Відповідно до ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються:

1) позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі;

2) позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також смертю фізичної особи;

3) позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів;

4) позивачі - у справах щодо спорів, повязаних з виплатою компенсації, поверненням майна, або у справах щодо спорів, повязаних з відшкодуванням його вартості громадянам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні";

5) особи, які страждають на психічні розлади, та їх представники - у справах щодо спорів, повязаних з розглядом питань стосовно захисту прав і законних інтересів особи під час надання психіатричної допомоги;

6) позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення;

7) громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб;

8) інваліди Великої Вітчизняної війни та сімї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи;

9) інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів;

10) позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи;

11) виборці - у справах про уточнення списку виборців;

12) військовослужбовці, військовозобовязані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, повязаних з виконанням військового обовязку, а також під час виконання службових обовязків;

13) учасники бойових дій, Герої України - у справах, повязаних з порушенням їхніх прав;

14) позивачі - у справах у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту";

15) фізичні особи (крім субєктів підприємницької діяльності) - кредитори, які звертаються з грошовими вимогами до боржника щодо виплати заборгованості із заробітної плати, зобовязань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоровю громадян, виплати авторської винагороди та аліментів, - після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом;

15-1) органи місцевого самоврядування - за подання заяви про визнання спадщини відумерлою;

16) позивачі - за подання позовів щодо спорів, повязаних з наданням статусу учасника бойових дій відповідно до пунктів 19, 20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

17) засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк та до покарань, не повязаних з позбавленням волі, а також особи, взяті під варту, - у справах, повязаних із питаннями, які вирішуються судом під час виконання вироку відповідно до статті 537 Кримінального процесуального кодексу України, у разі відсутності на їхніх особових рахунках коштів, достатніх для сплати судового збору.

21) заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у звязку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно;

22) позивачі - у справах за позовами до держави-агресора Російської Федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у звязку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно;

23) позивачі - за подання позовів щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Судом апеляційної інстанції встановлено, що скаржника не віднесено до кола осіб, які звільнені від сплати судового збору згідно зі статтею 5 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до зазначених вище норм, Інститут рослинництва ім. В. Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України, звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Луганської області від 01.08.2018 у даній справі, повиннен сплатити судовий збір у розмірі 1 762,00 грн, втім, з матеріалів апеляційної скарги вбачається, що скаржником до останньої не додано доказів сплати судового збору, в додатках до апеляційної скарги також відсутні такі докази.

Відтак, з огляду на наведене, до апеляційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору, що в порядку ч. 2 ст. 260 ГПК України є підставою для застосування наслідків, передбачених ст. 174 ГПК України, а саме залишення апеляційної скарги без руху.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні.

Статтею 259 Господарського процесуального кодексу України визначено, що особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Документом про відправлення сторонам по справі копії апеляційної скарги і доданих до неї документів є квитанція поштового відправлення або фінансовий чек поштового відділення описом вкладенні у цінний лист.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, апеляційний господарський суд встановив, що до скарги не додано доказів надсилання копії скарги сторонам по справі, що також є підставою для залишення апеляційної скарги без руху.

Частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, спірна ухвала Господарського суду Луганської області постановлена 01.08.2018, відповідно, останнім днем строку подання апеляційної скарги на вказаний судовий акт - є 13.08.2018.

Згідно відбитку штампу Господарського суду Луганської області на апеляційній скарзі (яка була подана скаржником нарочно) остання була подана 21.08.2018, тобто з пропуском встановленого, процесуальним законодавством, строку на апеляційне оскарження на 8 днів. Питання щодо поновлення пропущеного процесуального строку на оскарження ухвали апелянт не порушує.

Згідно ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України (нова редакція) суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду поновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Для вирішення господарським судом питання про поновлення процесуального строку самого лише клопотання недостатньо, наявність поважної причини пропуску строку має бути доведена заявником.

Таким чином, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього.

Відповідно до чинного законодавства поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Діюче процесуальне законодавство не допускає довільного, не обмеженого у часі перегляду судових рішень.

Апелянт жодних доводів стосовно того, що перешкоджало позивачу в межах встановлених законом строків оскаржити спірний судовий акт, не навів.

Згідно ч. 3 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

З урахуванням того, що скаржником не було порушено питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на звернення до суду апеляційної інстанції із заявою, зазначивши, при цьому підстави для поновлення строку.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 258, 260, ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Інституту рослинництва ім. В. Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України, м. Харків на ухвалу Господарського суду Луганської області від 01.08.2018 по справі № 913/355/15 залишити без руху.

Зобов'язати Інститут рослинництва ім. В. Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України, м. Харків усунути впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме:

- направити копію апеляційної скарги на адресу учасників справи разом з документами, які відсутні у них - шляхом надання до Донецького апеляційного господарського суду оригіналу поштового чеку (опису вкладеного) щодо надсилання копії апеляційної скарги та відповідних документів з відміткою поштової організації;

- сплатити судовий збір в розмірі 1 762,00 грн - шляхом надання до Донецького апеляційного господарського суду оригіналу платіжного доручення про сплату судового збору за наступними реквізитами: отримувач коштів - УК м. Харкові/м..Харків/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37999649; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - 2001; код класифікації доходів бюджету 22030101; Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050); призначення платежу*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Донецький апеляційний господарський суд (назва суду, де розглядається справа);

- надати Донецькому апеляційному господарському суду письмове клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з обґрунтуванням поважності причин його причин.

Роз'яснити Інституту рослинництва ім. В. Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України, м. Харків, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О. І. Склярук

Судді: Н. О. Мартюхіна

ОСОБА_3

Надруковано примірників: 1 скаржнику; 1 до справи;

ОСОБА_6, тел.: 702-01-54.