КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2018 р. Справа№ 910/12136/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Сотнікова С.В.

Остапенка О.М.

За участю секретаря судового засідання Берегової Н.М.

та представників сторін:

ПАТ "Дельта Банк": Коновал Р.О. - довіреність № б/н від 29.06.18 ;

ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України": Іванченко О.В. - довіреність № 010-00/17 від 02.01.18;

ПАТ "АЗОВЕЛЕКТРОСТАЛЬ": Тиліпський Д.В.- довіреність № 301/12Д від 09.01.18;

ПАТ "Райффайзен Банк Аваль": Семеняка В.В. - довіреність № 439/16-Н від 15.07.16;

ПАТ "АЛЬФА-БАНК": Семенець І.І. - довіреність № 005719/17 від 21.12.17;

ПАТ "Торговий дім "Азовзагальмаш": Кузьменко М.О. - довіреність № б/н від 20.08.18;

Арбітражний керуючий Вернигора В.П.- посвідчення № 573 від 21.03.13.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на постанову Господарського суду міста Києва від 24.05.2018

у справі № 910/12136/16 (суддя Пасько М.В.)

за заявою Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк"

до Приватного акціонерного товариства "ТОРГОВИЙ ДІМ АЗОВЗАГАЛЬМАШ"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду міста Києва від 24.05.2018 (повний текст складено 31.05.2018) припинено процедуру розпорядження майном до Приватного акціонерного товариства "ТОРГОВИЙ ДІМ АЗОВЗАГАЛЬМАШ"; припинено повноваження розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Вернигори В.П.; визнано Приватне акціонерне товариство "ТОРГОВИЙ ДІМ АЗОВЗАГАЛЬМАШ" банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру; призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Вернигору В.П. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 573 від 27.03.13); підприємницьку діяльність банкрута завершено, вирішено інші процедурні питання.

Не погодившись з даною постановою, Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою № 23.1/2272 від 05.06.2018 в якій просить скасувати постанову Господарського суду міста Києва від 24.05.2018 у справі № 910/12136/16, справу повернути до місцевого господарського суду на стадію розпорядження майном.

В обґрунтування доводів викладених в апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що оскаржувана постанова місцевого господарського суду не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України щодо її змісту та є такою, що винесена всупереч ч. 4 ст. 238 ГПК України, в тому числі в частині ненадання судом мотивованої оцінки кожного аргументу, які наводив ПАТ "Дельта Банк" як доказ передчасності у вирішенні питання щодо відкриття ліквідаційної процедури.

Також ПАТ "Дельта Банк" зауважив, що місцевий господарський суд визнаючи ПрАТ "ТОРГОВИЙ ДІМ АЗОВЗАГАЛЬМАШ" банкрутом припустився порушень приписів ч. 1 ст. 86, ст. 236 ГПК України стосовно всебічного, повного та об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Так, апелянт відзначає, що розпорядником майна не було досліджено майнового стану боржника. Зокрема, не було направлено запитів до уповноважених органів щодо наявності у боржника земельних ділянок в м. Маріуполь та інших областях України, про наявність у боржника плавзасобів, великого та малого флоту, тракторної, сільськогосподарської, дорожньо-будівельної та меліоративної техніки.

Разом з тим, за твердженнями скаржника, зборами комітету кредиторів ПрАТ "ТОРГОВИЙ ДІМ АЗОВЗАГАЛЬМАШ" не було прийнято рішення щодо переходу до ліквідаційної процедури, оскільки за прийняття відповідного рішення проголосувало 44% голосів комітету кредиторів, що не становить більшості голосів (були присутні 6 кредиторів із загальною кількістю голосів - 100%, голосували «за» - 6046875, «проти» - 2979909, «утримались» - 4474824), що свідчить про передчасність рішення місцевого господарського суду про перехід до наступної судової процедури.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.06.2018 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" у справі № 910/12136/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Верховець А.А., судді: Остапенко О.М., Доманська М.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.06.2018 вищевказаною колегією суддів відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на постанову Господарського суду міста Києва від 24.05.2018 у справі № 910/12136/16, апеляційну скаргу призначено до розгляду на 03.07.2018.

02.07.2018 через відділ документального забезпечення суду від ПрАТ "Торговий дім "Азовзагальмаш" надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно якого останнє просить суд відмовити ПАТ "Дельта Банк" у задоволенні апеляційної скарги на постанову Господарського суду міста Києва від 24.05.2018.

03.07.2018 через відділ документального забезпечення суду від арбітражного керуючого Вернигори В.П. надійшов відзив на апеляційну скаргу ПАТ "Дельта Банк", відповідно до якого останній стверджує, що розпорядником майна було вжито всіх вичерпних заходів, передбачених ч. 3 ст. 22 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», в тому числі щодо здійснення аналізу фінансово-господарської діяльності боржника, проведення інвентаризації його майна, виявлення майнових активів, тощо. За таких обставин, арбітражний керуючий просить суд апеляційну скаргу ПАТ "Дельта Банк" залишити без задоволення, постанову Господарського суду міста Києва від 24.05.2018 у справі № 910/12136/16 без змін, матеріали справи повернути до місцевого господарського суду для подальшого розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 відкладено розгляд справи № 910/12136/16 на 21.08.2018.

В судовому засіданні 21.08.2018 представник скаржника вимоги апеляційної скарги підтримав, просив суд апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану постанову скасувати, справу направити на розгляд до місцевого господарського суду на стадію розпорядження майном.

Арбітражний керуючий заперечував проти задоволення апеляційної скарги, зазначивши при цьому, що розпорядником майна було вжито всіх вичерпних заходів, передбачених ч. 3 ст. 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Крім того, арбітражний керуючий повідомив, що заборгованість боржника перевищує його активи у 16 разів, а тому не вбачається за можливе погасити грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

Представники ПАТ "АЛЬФА-БАНК", ПАТ "АЗОВЕЛЕКТРОСТАЛЬ" та ПАТ "Торговий дім "Азовзагальмаш" заперечували проти вимог апеляційної скарги, просили суд залишити без змін оскаржувану постанову місцевого господарського суду.

Представники ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" у вирішенні питання стосовно задоволення апеляційної скарги ПАТ "Дельта Банк" поклались на розсуд суду.

В судовому засіданні 21.08.2018, згідно ст. 240 Господарського процесуального кодексу (далі за текстом - ГПК) України, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон).

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у липні 2016 року Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про порушення справи про банкрутство Приватного акціонерного товариства "ТОРГОВИЙ ДІМ АЗОВЗАГАЛЬМАШ".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2016 порушено провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "ТОРГОВИЙ ДІМ АЗОВЗАГАЛЬМАШ"; введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна призначено Вернигору В.П., інше.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.17 визнано кредиторами боржника: Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" на суму 1.743.965.460,73 грн.; Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" на суму 4.955.421.804,49 грн.; Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" на суму 2.128.500.135, 35 грн.; Публічне акціонерне товариство "Азовмаш" на суму 209.291,24 грн.; Публічне акціонерне товариство "СБЕРБАНК" на суму 2.844.016.259,29 грн.; Приватне акціонерне товариство "Азовелектросталь" на суму 593.492.987,34 грн.; Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" на суму 753.512.572,16 грн.; Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" на суму 1.561.084.743,00 грн.; Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" на суму 1.460.827.518,93 грн. та затверджено реєстр вимог кредиторів на загальну суму 16.041.030.772, 53 грн.

22.03.2018 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання арбітражного керуючого Вернигори В.П. про припинення процедури розпорядження майном, визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Постановою Господарського суду міста Києва від 24.05.2018 визнано банкрутом Приватне акціонерне товариство "ТОРГОВИЙ ДІМ АЗОВЗАГАЛЬМАШ", відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено Вернигору В.П.

Мотивуючи дане рішення місцевий господарський суд зазначив, що:

- строк процедури розпорядження майном у справі № 910/12336/16 закінчився 22.11.16, тобто процедура розпорядження майном у справі триває більше одного року; 16.03.18 комітетом кредиторів більшістю голосів прийнято рішення про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором боржника арбітражного керуючого Вернигору В.П. Станом на 24.05.18 ні боржником, ні розпорядником майна боржника не надано суду відомостей щодо можливості боржника погасити заборгованість перед кредиторами.

Київський апеляційний господарський суд дослідивши матеріали справи, всебічно, повно та об'єктивно оцінивши наявні докази вважає, що місцевий господарський суд дійшов вірного висновку щодо припинення процедури розпорядження майном та відкриття ліквідаційної процедури у справі № 910/12136/16 враховуючи слідуюче.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон) щодо боржника застосовуються такі судові процедури банкрутства: розпорядження майном боржника; мирова угода; санація (відновлення платоспроможності) боржника; ліквідація банкрута.

Згідно частини 1, 2 статті 22 Закону під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, проведення аналізу його фінансового становища, а також визначення наступної оптимальної процедури (санації, мирової угоди чи ліквідації) для задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів. Процедура розпорядження майном боржника вводиться строком на сто п'ятнадцять календарних днів і може бути продовжена господарським судом за вмотивованим клопотанням розпорядника майна, комітету кредиторів або боржника не більше ніж на два місяці.

Відповідно до частини 1, 2 статті 27 Закону у підсумковому засіданні суду у процедурі розпорядження майном боржника здійснюється перехід до наступної судової процедури (процедури санації, ліквідації, мирової угоди) або припиняється провадження у справі. До закінчення процедури розпорядження майном боржника збори кредиторів зобов'язані прийняти одне з таких рішень: схвалити план санації та подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і затвердження плану санації; відхилити план санації та подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і зобов'язання керуючого санацією підготувати план санації; подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і зобов'язання керуючого санацією підготувати план санації у разі його неподання боржником; подати до господарського суду клопотання про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури; подати до господарського суду клопотання про укладення мирової угоди.

З матеріалів справи слідує, що п. 5 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 31.10.2017 зобов'язано розпорядника майна боржника у строк до 21.11.17 надати суду протокол зборів кредиторів боржника, на яких обрано комітет кредиторів боржника, а також протокол засідання комітету кредиторів, на якому вирішено питання про відкриття ліквідаційної процедури або процедури санації боржника, призначення ліквідатора або керуючого санацією боржника.

Так, на виконання вимог ухвали суду арбітражним керуючим 20.11.2017 було проведено збори кредиторів ПрАТ «ТОРГОВИЙ ДІМ АЗОВЗАГАЛЬМАШ», обрано комітет кредиторів.

Згідно протоколу № 1 комітету кредиторів ПрАТ «ТОРГОВИЙ ДІМ АЗОВЗАГАЛЬМАШ» від 20.11.2017, розпорядника майна Вернигору В.П. було зобов'язано до наступних зборів комітету кредиторів (направити на адресу членів комітету кредиторів) звіт про проведену роботу розпорядника майна ПрАТ «ТОРГОВИЙ ДІМ АЗОВЗАГАЛЬМАШ» за весь період здійснення ним повноважень у процедурі розпорядження майна боржника, фінансовий аналіз господарської діяльності боржника, актів інвентаризації, відповіді отримані від органів та установ, що підтверджують чи спростовують наявність активів у боржника (а.с. 20-22, т.17).

20.12.2017 арбітражний керуючий Вернигора В.П. надав до суду звіт про діяльність арбітражного керуючого в якості розпорядника майна ПрАТ «ТОРГОВИЙ ДІМ АЗОВЗАГАЛЬМАШ».

В подальшому, 16.03.2018, збори кредиторів та комітет кредиторів ПрАТ «ТОРГОВИЙ ДІМ АЗОВЗАГАЛЬМАШ» прийняли рішення про: припинення процедури розпорядження майном у справі № 910/12136/16; перехід в ліквідаційну процедуру; звернутися до Господарського суду міста Києва із клопотанням про припинення процедури розпорядження майном боржника, визнання ПрАТ «ТОРГОВИЙ ДІМ АЗОВЗАГАЛЬМАШ» банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури; погоджено кандидатуру арбітражного керуючого Вернигори В.П. на призначення ліквідатором ПрАТ «ТОРГОВИЙ ДІМ АЗОВЗАГАЛЬМАШ»; уповноважено арбітражного керуючого Вернигору В.П. звернутись із відповідним клопотанням до суду (протокол № 2 зборів кредиторів ПрАТ «ТОРГОВИЙ ДІМ АЗОВЗАГАЛЬМАШ» від 16.03.2018 та протокол засідання комітету кредиторів ПрАТ «ТОРГОВИЙ ДІМ АЗОВЗАГАЛЬМАШ» від 16.03.2018 (а.с. 59-72, т.18)).

Відповідно ч. 9 ст. 26 Закону, рішення зборів (комітету) кредиторів вважається прийнятим більшістю голосів кредиторів, якщо за нього проголосували присутні на зборах (комітеті) кредитори, кількість голосів яких визначається відповідно до частини четвертої цієї статті.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до протоколів засідань зборів кредиторів та комітету кредиторів від 16.03.2018, на зборах були присутніми всі члени комітету кредиторів боржника (100% голосів). Разом з тим, за прийняття зазначених рішень голосували: «за» - 6046875, «проти» - 2979909, «утримались» - 4474824. А отже, за прийняття рішення про припинення процедури розпорядження майном боржника, визнання ПрАТ «ТОРГОВИЙ ДІМ АЗОВЗАГАЛЬМАШ» банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури в цілому проголосувало 44% голосів комітету кредиторів, що не становить більшості голосів комітету кредиторів.

Однак, згідно ч. 4 ст. 27 Закону про банкрутство, у разі якщо комітетом кредиторів у межах строку дії процедури розпорядження майном не прийнято жодного з передбачених цією статтею рішень, господарський суд протягом п'яти днів після закінчення процедури розпорядження майном боржника за наявності ознак банкрутства приймає постанову про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, якщо інше не передбачено цією статтею.

Таким чином, Закон про банкрутство наділяє суд правом самостійно, за відсутності будь-яких рішень комітету кредиторів, прийняти постанову про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно ч. 2 ст. 22 Закону, процедура розпорядження майном боржника вводиться строком на сто п'ятнадцять календарних днів і може бути продовжена господарським судом не більше ніж на два місяці.

За таких обставин, враховуючи, що процедура розпорядження майном ПрАТ «ТОРГОВИЙ ДІМ АЗОВЗАГАЛЬМАШ» була введена 28.07.2016 та закінчилась 22.11.2016, місцевий господарський суд повинен був вирішити питання про перехід до наступної судової процедури (санації, мирової угоди чи ліквідації).

Київський апеляційний господарський суд критично сприймає доводи скаржника стосовно того, що розпорядником майна не було вчинено всіх передбачених законодавством заходів стосовно виявлення майна ПрАТ «ТОРГОВИЙ ДІМ АЗОВЗАГАЛЬМАШ» та не досліджено майнового стану боржника враховуючи наступне.

Так, з метою виконання вимог Закону про банкрутство розпорядником майна разом з боржником було проведено інвентаризацію майна ПрАТ «ТОРГОВИЙ ДІМ АЗОВЗАГАЛЬМАШ», про що складено відповідні інвентаризаційні акти, описи та довідки.

Також розпорядником майна було проведено аналіз фінансово-господарського стану підприємства за три роки (з 2013 по 2015), що передували порушенню справи про банкрутство боржника, розраховано основні показники неплатоспроможності підприємства, які відображають незадовільну структуру балансу та неплатоспроможність підприємства про що складено відповідний висновок від 20.04.2017 (а.с. 61-73, т.17).

У висновку встановлено відсутність ознак фіктивного банкрутства та доведення до банкрутства.

В ході процедури розпорядження майном, розпорядником майна (з метою виявлення майна боржника, рахунків в банках та інших фінансово-кредитних установах відкритих боржником) було направлено ряд запитів.

Згідно відповідей від управлінь Держпродспоживслужби в обласних центрах України, в електронно-обліковій системі «Єдиний реєстр для ведення автоматизованого обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів» відсутня інформація щодо реєстрації сільськогосподарської техніки за боржником.

Згідно відповіді Маріупольського відділу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області станом на 01.01.2013 у власності боржника перебуває земельна ділянка (кадастровий № :01:015:0189) для ведення садівництва, розташована за адресою: с/т «Чайка», вул. ім. С.А. Колбасьєва, 50 (а.с. 40, т. 19).

Однак, з матеріалів справи вбачається, що вказану земельну ділянку було продано ОСОБА_11 (згідно договору купівлі-продажу садового будинку № 5-253 від 21.06.2013.)

В інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкту від 19.08.2016, відомостей щодо реєстрації за боржником речових прав на земельні ділянки не виявлено.

Згідно відповіді Національної комісії з цінних пеперів та фондового ринку, станом на 30.06.2016 ПрАТ «ТОРГОВИЙ ДІМ АЗОВЗАГАЛЬМАШ» володіло:

- 14997 шт. простих іменних акцій емітента ПрАТ «Експерт-Капітал», що становить 99,98% від статутного капіталу емітента (номінальна вартість цінного папера - 1 000 грн.);

- 580 795 шт. простих іменних акцій емітента ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Біт Капітал», що становить 14,14692% від статутного капіталу емітента (номінальна вартість цінного папера - 50 грн.) (а.с. 90 т. 17).

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до затвердженого місцевим господарським судом реєстру вимог кредиторів загальна сума грошових вимог до боржника складає 16 041 030 772,53 грн. При цьому, згідно наявних в матеріалах справи документів (матеріалів інвентаризації, фінансової звітності боржника) слідує, що вартість наявних активів підприємства становить 1 082 791 000,00 грн., із яких: поточні фінансові інвестиції на суму 782 182,00 грн., інші фінансові інвестиції - 70 748,00 грн., дебіторська заборгованість - 229 721,00 грн., інші оборотні активи - 106 000,00 грн.

Таким чином, в результаті проведеної роботи розпорядником майна не було виявлено активів боржника за рахунок яких можливо погасити всю існуючу заборгованість перед кредиторами, пропозицій щодо укладення мирової угоди або санації боржника до господарського суду не надходило. При цьому, колегія суддів зазначає, що законність відчуження активів боржника можливо перевірити лише в ході процедури ліквідації. Так, відповідно до положень ст. 41 Закону ліквідатор з дня свого призначення, зокрема, подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

Відтак, з огляду на завершення строків процедури розпорядження майном, введеної щодо боржника ухвалою суду від 28.07.2016, неприйняття комітетом кредиторів за результатами заслуховування звіту розпорядника майна та розгляду аналізу фінансово-господарської діяльності боржника рішення про можливість введення інших судових процедур банкрутства (санації, мирової угоди), фактичне припинення боржником господарської діяльності та відсутність у нього активів, за рахунок яких можна було б задовольнити включені до реєстру вимоги кредиторів на суму понад 16 млр. грн., відсутність реальних інвесторів на стадії розпорядження майном, а також пропозицій щодо укладення мирової угоди, місцевий господарський суд, дійшов вірного висновку про можливість відновлення платоспроможності боржника лише через застосування щодо нього процедури ліквідації.

Доводи скаржника про передчасність висновків судів про перехід до ліквідаційної процедури боржника з посиланням на те, що розпорядником майна належним чином не з'ясовано фінансово-майнового стану боржника та дійсного обсягу його активів, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду вважає необґрунтованими та такими, що суперечать положенням статті 22 Закону про банкрутство про загальний термін процедури розпорядження майном, не спростовують обґрунтованості висновків суду про недостатність активів боржника для повного погашення вимог кредиторів, не спростовують наявності правових механізмів у ліквідаційній процедурі боржника, які дозволяють перейти з ліквідаційної процедури до процедури санації боржника за наявності інвестора або волевиявлення засновників боржника (статті 37, 39 цього Закону), а також укласти мирову угоду у справі про банкрутство на стадії ліквідаційної процедури боржника за рішенням комітету кредиторів, засновників чи ліквідатора боржника у разі виявлення в ході процедури ліквідації активів боржника чи інвестора (статті 77 - 79 цього Закону).

Що ж стосується посилання скаржника на те, що місцевий господарський суд при винесенні оскаржуваної постанови не надав мотивованої оцінки кожного аргументу, які наводив ПАТ "Дельта Банк", як доказ передчасності у вирішенні питання щодо відкриття ліквідаційної процедури, колегія суддів відмічає наступне.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV "Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права".

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 (справа "Проніна проти України") зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до абз. 6 п. 12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 17.05.2011 «Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України», не підлягає скасуванню судове рішення, якщо апеляційною інстанцією буде зясовано, що його резолютивна частина є правильною, хоча б відповідні висновки місцевого господарського суду й не були належним чином обгрунтовані у мотивувальній частині.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів прийшла до висновку, що Господарський суд міста Києва дослідивши всі обставини, що мають значення для справи, дійшов вірного висновку про наявність обґрунтованих підстав для визнання боржника ПрАТ «ТОРГОВИЙ ДІМ АЗОВЗАГАЛЬМАШ» банкрутом та відкриття відносно боржника ліквідаційної процедури.

За таких обставин, відсутні підстави для скасування постанови Господарського суду міста Києва від 24.05.2018.

Доводи викладені в апеляційній скарзі висновків місцевого господарського суду не спростовують, а тому не вбачається підстав для задоволення апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк".

У зв'язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 282, 283 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на постанову Господарського суду міста Києва від 24.05.2018 у справі № 910/12136/16 залишити без задоволення.

2. Постанову Господарського суду міста Києва від 24.05.2018 у справі № 910/12136/16 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/12136/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23.08.2018.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді С.В. Сотніков

О.М. Остапенко