РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.07.2018Справа № 910/6113/18
За позовом Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" в особі Філії "Запорізький річковий порт" АСК "Укррічфлот"

до Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві

Головного управління Державної казначейської служби у м Києві

про відшкодування 13 100,00 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Холодна Н.С.

Представники сторін:

від позивача - Омельяненко В.В. за дов.;

від відповідача-1 - не з'явився;

від відповідача-2 - Ферштей А.М. за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Судноплавна компанія "Укррічфлот" в особі філії "Запорізький річковий порт" АСК "Укррічфлот" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - відповідач 1), Головного управління Державної казначейської служби у м Києві (далі - відповідач 2) про стягнення 13 100,00 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої незаконним стягненням суми виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок неправомірних дій Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві під час здійснення виконавчого провадження ВП №51875190 позивачу завдано шкоду у розмірі 13 100,00 грн., обов'язок по відшкодуванню якої покладається на державу, на підставі ст.ст.1173, 1174 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.2018 відкрито провадження у справі № 910/6113/18 та призначено справу № 910/6113/18 до розгляду на 14.06.2018.

14.06.2018 відповідач - 1 в судовому засіданні надав письмове заперечення та просив суд відмовити в позові.

В судовому засіданні 14.06.2018 судом оголошено перерву до 05.07.2018, про що постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання.

14.06.2018 через відділ діловодства суду відповідачем-1 подані заперечення на позовну заяву, відповідно до яких відповідач-1 зазначив, що рішення суду не було виконано позивачем добровільно, тому підстав для задоволення позову немає.

18.06.2018 через відділ діловодства суду від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач - 2 просить суд закрити провадження у справі, з огляду на те, що вказаний спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства відповідно до ст. 19 КАС України, шляхом зобов'язання органів, що контролюють справляння надходжень бюджету надати подання про повернення коштів до Головного управління Казначейства.

05.07.2018 через загальний відділ діловодства суду позивач подав відповідь на заперечення відповідача-1, в яких зазначив, що незаконними діями відповідача-1, факт незаконності яких встановлений в судовому порядку (в межах справи №910/16312/15), позивачу заподіяно майнову шкоду в розмірі 13 100,00 грн., відтак доводи відповідача-1 викладені у запереченнях є безпідставними.

Також, 05.07.2018 через загальний відділ діловодства суду позивач подав відповідь на відзив відповідача-2, в якому позивач зазначив, що наведенні відповідачем-2 у відзиві на позовну заяву доводи та обставини являються безпідставними та такими, що суперечать приписам законодавства.

У судовому засіданні 05.07.2018 судом оголошено перерву до 26.07.2018.

В судове засідання 26.07.2018 представник відповідача-1 не з'явився, проте був повідомлений належним чином про час, дату та місце судового засідання.

Відповідно до статті 120 Господарського процесуального кодексу України судом вчинені дії для належного повідомлення сторін про розгляд справи.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Представник позивача в судовому засіданні 26.07.2018 позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представники відповідача-2 в судовому засіданні 26.07.2018 заперечив проти позовних вимог в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представника відповідача-1 не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 05.11.2015 по справі №910/16312/15 позов Державного підприємства «Адміністрація річкових портів» (надалі - АСК «АРП») задоволено частково, зобов'язано Публічне акціонерне товариство «Судноплавна компанія «Укррічфлот» (надалі - АСК «Укррічфлот» або позивач) повернути ДП «АРП» із управління державне майно, а також присуджено до стягнення з АСК «Укррічфлот» на користь ДП «АРП» 1 352 334,67 грн. основного боргу, 30 879,21 грн. - 3 % річних, 685 292,90 грн. інфляційних втрат та 73 080,00 судового збору.

05.11.2015 на виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 05.11.2015 по справі № 910/16312/15 було видано відповідні накази від 17.11.2015.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 15.02.2016 у справі №910/16312/15 рішення Господарського суду Запорізької області від 05.11.2015 у справі № 910/16312/15 скасовано, прийняте нове рішення, яким у позовних вимогах ДП «АРП» було відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.04.2016 постанову апеляційної інстанції скасовано та рішення Господарського суду Запорізької області від 05.11.2015 по справі № 910/16312/15 залишено в силі.

09.08.2016 державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста територіального управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 51875190, по виконанню наказів від 17.11.2015 по справі № 910/16312/15.

28.04.2017 відповідачем-1 державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста територіального управління юстиції у місті Києві винесено постанову про стягнення з боржника АСК «Укррічфлот» виконавчого збору в розмірі 12 800,00 грн. у ВП№ 51875190.

28.04.2017 відповідачем-1 державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста територіального управління юстиції у місті Києві винесено постанову про стягнення з боржника АСК «Укррічфлот» витрати виконавчого провадження у розмірі 300,00 грн. у ВП № 51875190.

Таким чином, на позивача відповідачем-1 було покладено зобов'язання з оплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження по ВП № 51875190 на загальну суму - 13 100,00 грн. = (12 800,00 грн. + 300,00 грн.).

Судом встановлено, що позивач виконав постанови відповідача-1 та сплатив суми виконавчого збору в розмірі 12 800,00 грн. та витрат виконавчого провадження в розмірі 300,00 грн. по ВП №51875190. Факт сплати позивачем виконавчого збору та витрат виконавчого провадження підтверджується відповідними платіжними дорученнями АТ «УкрСиббанк», а саме - платіжним дорученням № 2646 від 12.05.2017 на суму 13 100,00 грн., призначення платежу: «Сплата виконавчого збору та витрат на організацію та проведення виконавчих дій по постановам від 28.04.2017».

Ухвалою від 17.08.2017 по справі №910/16312/15 Господарським судом Запорізької області скаргу АСК «Укррічфлот» на дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста територіального управління юстиції у м. Києві - задоволено, постанову державного виконавця подільського районного відділу Державної виконавчої служби міста головного територіального управління юстиції у місті Києві від 28.04.2017 виконавче провадження №51875190 про стягнення виконавчого збору в розмірі 12 800,00 грн. - визнано недійсною, постанову державного виконавця Подільського районного відділу Державної виконавчої служби міста головного територіального управління юстиції у місті Києві від 28.04.2017 виконавче провадження № 51875190 про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 300,00 грн. - визнано недійсною.

Спір у справі виник у зв'язку із завданням позивачу шкоди у розмірі 13 100,00 грн. в результаті протиправних дій державного виконавця внаслідок стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Зокрема, позивач зазначає, що оскільки постанова про стягнення з боржника виконавчого збору від 28.04.2017 у ВП №51875190 та постанова про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 28.04.2017 у ВП № 51875190, що винесені державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві були скасовані в судовому порядку, стягнення виконавчого збору у розмірі 12 800,00 грн. та 300,00 грн. витрат виконавчого провадження з рахунку позивача є незаконним.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення).

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

За приписами статті 22 Цивільного кодексу України під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров'я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов'язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, що коментується, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі. Мова йде про реальну шкоду та упущену вигоду.

Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Відсутність у діях особи умислу або необережності звільняє її від відповідальності, крім випадків, коли за нормами Цивільного кодексу України відповідальність настає незалежно від вини.

Відповідно до частини 2 статті 1166 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди.

Умовами статті 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1)втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2)доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Крім того, згідно зі статтею 1174 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Таким чином, на відміну від загальної норми статті 1166 Цивільного кодексу України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправна поведінка, наявність шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вина заподіювача шкоди), спеціальні норми статей 1173, 1174 Цивільного кодексу України допускають можливість відшкодування шкоди незалежно від вини державного органу та його посадової або службової особи.

За таких обставин необхідною підставою для притягнення державного органу до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є факти неправомірних дій цього органу чи його посадових або службових осіб, наявність шкоди та причинний зв'язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою.

Неправомірність дій Відповідача-1 підтверджується відповідною ухвалою від 17.08.2017 по справі №910/16312/15 винесеною Господарським судом Запорізької області, яка має преюдиційне значення для розгляду даної справи про відшкодування збитків та згідно ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України незаконність дій Відповідача-1 по винесенню постанов від 28.04.2017 про стягнення виконавчого збору в розмірі 12 800,00 грн. та витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 300,00 грн. у ВП №51875190 та не потребує доказування при розгляді цієї справи.

Отже, встановлені в судовому порядку по справі № 910/16312/15 факти незаконності дій Відповідача-1 повторного доведення не потребують.

Суд вважає, що збитки, заподіяні державним виконавцем громадянам чи юридичним особам при здійсненні виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, передбаченому законом, а тому предметом доказування у даній справі є факти неправомірних дій (бездіяльності) державного виконавця при виконанні вимог виконавчого документа, виникнення шкоди та причинний зв'язок між неправомірними діями (бездіяльністю) державного виконавця і заподіяння ним шкоди. Неправомірність дій (бездіяльності) державного виконавця має підтверджуватись належними доказами, зокрема, відповідним рішенням суду, яке може мати преюдиційне значення для справи про відшкодування збитків (аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду України від 25.10.2005 року у справі № 32/421).

Причино-наслідковий зв'язок характеризується тим, що з огляду на наявність обставин, що виключають законні підстави для стягнення з Позивача виконавчого збору та витрат на організацією та проведенням виконавчих дій, Відповідачем-1 було вчинено відповідні дії та винесено постанови в результаті чого з Позивача в примусовому порядку було стягнуто виконавчий збір та витрати виконавчого провадження.

Як зазначалось вище, постанова про стягнення з боржника виконавчого збору від 28.04.2017 у ВП № 51875190 та постанова про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 28.04.17 у ВП № 51875190 скасовані в судовому порядку.

Отже, грошові кошти у розмірі 13 100 грн., які були стягнуті з позивача на підставі скасованих постанов також було стягнуто незаконно.

Судом враховано, що як зазначив Конституційний суд України в своєму рішенні №12-рп/2001 від 03.10.2001 року у справі № 1-36/2001, не допускається відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади за рахунок коштів, що виділяються на утримання органів державної влади.

Таким чином, з врахуванням наведених норм права, відшкодування шкоди в даній справі може здійснюватись лише за рахунок державного бюджету (аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України у справі № 67/157-10 від 25.05.2011 року).

Відповідно до частин 1, 2 статті 25 Бюджетного кодексу України Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.

Приписами п. 2 ч. 9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України встановлено, що до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) за рахунок коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) в межах бюджетних призначень за рішенням суду у розмірі, що не перевищує суми реальних збитків, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та згідно п. 3 «Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» визначають, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства.

Частиною 1 статті 48 Бюджетного кодексу України встановлено, що в Україні застосовується казначейська форма обслуговування Державного бюджету України, яка, зокрема, передбачає здійснення Державним казначейством України: операцій з коштами державного бюджету, розрахунково-касового обслуговування розпорядників бюджетних коштів.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015р. № 215, Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Аналогічна норма передбачена у Положенні про Державну казначейську службу України, затвердженому Указом Президента України від 13.04.2011р. № 460/2011. Відповідно до пункту 7 зазначеного Положення Казначейство України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (у разі їх утворення).

Таким чином, управління наявними коштами Державного бюджету України, у тому чиї іноземній валюті, коштами державних позабюджетних фондів і позабюджетними коштами установ та організацій, що утримуються за рахунок коштів Державного бюджету України, фінансування видатків входить до компетенції Державного казначейства України та здійснюється Казначейством зокрема через свої територіальні органи.

Враховуючи положення вищенаведених норм чинного законодавства України, позивачу надане право звернутися до суду з вимогою про відшкодування з Державного бюджету України державою в особі органів, які виконують функції управління коштами Державного бюджету, а не за рахунок коштів, виділених державою на утримання органів, що завдали шкоду.

Заперечення відповідачів судом не приймаються до уваги, оскільки не спростовують висновків суду.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 13 100,00 грн. є доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат, суд відзначає наступне.

У відповідності до п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

З огляду на вказане судовий збір слід стягнути з відповідача-1 на користь Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" задовольнити повністю.

Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві (01601, м. Київ, вул. Терещенківська,11-А, ідентифікаційний код 37993783) на користь Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" (ідентифікаційний код 00017733) в особі Філії "Запорізький річковий порт" АСК "Укррічфлот" (69006, м. Запоріжжя, вул. Парковий бульвар, 1-А, ідентифікаційний код 25920546) грошові кошти в розмірі 13 100 (тринадцять тисяч сто) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої незаконним стягненням суми виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Стягнути з Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві (04208, м. Києва, пр-т Георгія Гонгадзе, 5-б, ідентифікаційний код 34482497) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України

Повне рішення складено 02.08.2018

Суддя І.І. Борисенко