ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"20" серпня 2018 р. Справа № 903/568/18

Суддя господарського суду Волинської області Костюк С. В., розглянувши заяву про забезпечення позову по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АБМ-Трейд"

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Вихованця Віктора Олександровича

про стягнення 387040,27 грн.

встановив:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "АБМ-Трейд" звернулося до суду з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Вихованця Віктора Олександровича про стягнення 387040,27 грн., з них 260000,00 грн. сума неповернутої фінансової допомоги, 58980,82 грн. пені, 54279,45 грн. процентів річних, 13780,00 грн. інфляційні.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору про надання поворотної фінансової допомоги № 2 від 31.10.2017 року.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 17.08.2018 року у справі № 903/568/18 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АБМ-Трейд" було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 12.09.2018 року, зобов'язано учасників судового процесу вчинити певні дії та надати суду відповідні додаткові матеріали.

Також на адресу суду за вх.№ 01-68/44/18 надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "АБМ-Трейд" про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно Фізичної особи - підприємця Вихованця Віктора Олександровича (РНОКПП НОМЕР_1) в межах суми позову - 387040,27 грн.

Заява обґрунтована поданням позову до суду про стягнення 387 040,27 грн. заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання відповідачем умов договору про надання поворотної фінансової допомоги № 2 від 31.10.2017 року, а невжиття таких заходів може утруднити чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову (ч. 3 ст. 137 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Забезпечення позову є однією з найважливіших гарантій захисту прав, свобод та інтересів юридичних осіб, певним заходом для створення можливості реального виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог; прийняття передбачених законом заходів щодо забезпечення позову є правом суду, який розглядає спір. Заходи про забезпечення позову застосовується судом, виходячи з обставин справи, змісту заявлених позовних вимог.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до п. 4 постанови Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В заяві про забезпечення позову не зазначено відомості щодо наявності рухомого та нерухомого майна відповідача, доказів його вартості, для визначення співмірності виду забезпечення позову позовним вимогам, рахунки в банківських установах та доказів на підтвердження того, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду, а відтак підстави для задоволення заяви про забезпечення позову відсутні.

Відповідно до ст.140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 136, 137, 140, 234, 235, 255, 256 ГПК України, господарський суд,-

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АБМ-Трейд» про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Рівненського апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Дата підписання тексту ухвали: 20.08.2018 року.

Суддя С. В. Костюк