ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2018 р. Справа № 910/6691/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Здоровко Л.М. , суддя Шевель О. В.

за участю секретаря судового засідання Курченко В.А.

розглянувши у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Хряпинський і Компанія (вх. №1413 С) на ухвалу господарського суду Сумської області від 19.06.2018 (постановлену суддею Заєць С.В. у приміщенні господарського суду Сумської області) за результатом розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Хряпинський і Компанія б/н від 22.05.2018 про забезпечення позову у справі №910/6691/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Хряпинський і Компанія, м. Харків,

до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Дніпро, м. Київ,

про зобовязання укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Сумської області від 19.06.2018 у справі №910/6691/18 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю Хряпинський і Компанія в задоволенні заяви б/н від 22.05.2018 (1334кк від 19.06.2018) про забезпечення позову.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, підтверджуючих, що невжиття заходів забезпечення позову до відповідача може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. А посилання на те, що відповідачем ведуться перемовини щодо продажу обєкту іншому субєкту господарської діяльності, само по собі не є фактом, який підтверджує реальність ризиків невиконання у майбутньому рішення суду відповідачем. Крім того, позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставин ймовірності того, що майно відповідача зникне, а також не надано будь-яких відомостей стосовно наміру відповідача відчужити майно.

ТОВ Хряпинський і Компанія з ухвалою не погодилося та звернулося до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, просить скасувати ухвалу господарського суду Сумської області від 19.06.2018 по справі №910/6691/18 щодо відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову та постановити нову ухвалу, якою вжити захід забезпечення, а саме заборонити позивачу вчиняти дії у вигляді заборони відчуження нежилого приміщення загальною площею 1442,9 кв.м., що розташоване за адресою: м. Суми, вул. СКД, будинок 20 у справі за позовом ТОВ Хряпинський і Компанія до ПАТ ОСОБА_1 Дніпро про спонукання до укладення з позивачем договору купівлі продажу зазначеного вище нежитлового приміщення.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що необхідність вжиття заходу забезпечення позову обумовлюється тим, що в ході розгляду справи щодо спонукання відповідача до укладення договору купівлі продажу обєкту нерухомості з позивачем, за відсутності заборони на відчуження обєкту нерухомості, ПАТ ОСОБА_1 Дніпро не обмежений та має право на укладання договору купівлі продажу з іншим субєктом господарської діяльності, що в свою чергу зробить неможливим виконання судового рішення у цій справі.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 17.07.2018 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Здоровко Л.М., суддя Плахов О.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ Хряпинський і Компанія на ухвалу господарського суду Сумської області від 19.06.2018. Встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - 5 днів з дня вручення даної ухвали. Повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги ТОВ Хряпинський і Компанія відбудеться 13.08.2018 о 10 год. 00 хв. у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду за адресою: м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі судового засідання №104.

07.08.2018 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому банк просить відмовити ТОВ Хряпинський і Компанія у задоволення апеляційної скарги, ухвалу господарського суду Сумської області від 19.06.2018 залишити без змін (вх.№6141). Також, 07.08.2018 відповідач звернувся з клопотанням про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх.№6142).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.08.2018 у звязку з відпусткою судді Плахова О.В. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Здоровко Л.М., суддя Шевель О.В.

Згідно положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 08.08.2018 у звязку з відсутністю технічної неможливості проведення відеоконференції 13.08.2018 о 10 год. 00 хв., відмовлено у задоволенні заявленого ПАТ ОСОБА_1 Дніпро клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У судове засідання учасники справи не зявились.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила таке.

До господарського суду Сумської області звернулось ТОВ Хряпинський і Компанія з позовом, у якому просить суд зобовязати ПАТ ОСОБА_1 Дніпро укласти з ТОВ Хряпинський і Компанія договір купівлі-продажу нежилого приміщення загальною площею 1442,9 кв.м., що розташоване за адресою: м. Суми, вул. СКД, буд. 20, на умовах викладених у акцептованій оферті, а саме: вартості обєкту в еквіваленті 385000,00 дол. США, покупець сплачує судовий збір до пенсійного фонду та 50% за послуги нотаріуса, продавець сплачує мито за нотаріальне оформлення та 50% за послуги нотаріуса, у редакції проекту договору, що міститься у додатку до позовної заяви.

Крім того, позивач подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони позивачу вчиняти певні дії у вигляді заборони відчуження нежилого приміщення загальною площею 1442,9 кв.м, що розташоване за адресою: м. Суми, вул. СКД, будинок 20 у справі за позовом ТОВ Хряпинський і Компанія до ПАТ ОСОБА_1 Дніпро про спонукання до укладення договору з позивачем купівлі-продажу вищезазначеного нежилого приміщення.

В обґрунтування заяви позивач посилався, зокрема, на таке.

Між ПАТ ОСОБА_1 Дніпро та ТОВ Хряпинський і Компанія досягнуто попередніх домовленостей про укладання договору купівлі продажу нежитлового приміщення загальною площею 1442,9 кв.м., що розташоване за адресою: м. Суми, вул. СКД, будинок 20, та знаходиться у власності відповідача, на умовах вартості обєкту в еквіваленті 385000,00 дол. США з оплатою покупцем збору в пенсійний фонд, а так само 50% вартості послуг нотаріуса.

Однак жодних дій, спрямованих на укладання договору нежитлового приміщення загальною площею 1442,9 кв.м., що розташоване за адресою: м. Суми, вул. СКД, будинок 20, та знаходяться у власності ПАТ ОСОБА_1 Дніпро з боку відповідача не вчиняється. В той же час, позивач зазначає, що йому стало відомо про те, що ПАТ ОСОБА_1 Дніпро веде перемовини щодо продажу зазначеного обєкту нерухомості з іншим субєктом господарської діяльності. На думку позивача необхідність вжиття заходу забезпечення позову обумовлюється тим, що в ході розгляду справи щодо спонукання відповідача до укладення договору купівлі продажу обєкту нерухомості, ПАТ ОСОБА_1 Дніпро не обмежений та має право на укладання договору купівлі продажу з іншим субєктом господарської діяльності, що в свою чергу зробить неможливим виконання судового рішення у цій справі.

19.06.2018 прийнято оскаржувану ухвалу, якою відмовлено ТОВ Хряпинський і Компанія в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційний господарський суд зазначає, що зазначене в клопотанні та апеляційній скарзі прохання вжити заходи забезпечення щодо позивача вважає допущеною ним опискою.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно д ст. 136 Господарського процесуального кодексу господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

При вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов'язано вирішення питання про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Однак позивачем жодних належних та допустимих доказів, підтверджуючих, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду надано не було. Суд першої інстанції вірно зазначив, що посилання на те, що відповідачем ведуться перемовини щодо продажу обєкту з іншим субєктом господарської діяльності, само по собі не є фактом, який підтверджує реальність ризиків невиконання у майбутньому рішення суду відповідачем. Тобто позивачем не доведено обставин ймовірності того, що майно відповідача зникне, а також не надано будь-яких відомостей стосовно наміру відповідача відчужити майно.

В апеляційній скарзі ТОВ Хряпинський і Компанія зазначало, що станом на дату подання заяви про забезпечення позову позивач не міг надати відповідних доказів щодо наміру відповідача здійснити продаж обєкту третій стороні. Та вже після подання заяви про забезпечення позову ТОВ Хряпинський і Компанія 07.06.2018 отримано лист банку від 01.06.2018, яким фактично підтверджується позиція позивача щодо відмови ПАТ ОСОБА_1 Дніпро у продажі майна позивачу.

Проте, колегія суддів зазначає, що, по-перше, за положеннями ст. 269 Господарського процесуального кодексу України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього. Позивачем не доведено неможливість надання відповідного листа банку від 01.06.2018 суду першої інстанції, враховуючи, що він зазначає про отримання його 07.06.2018, при цьому оскаржувану ухвалу постановлено 19.06.2018.

По-друге, в зазначеному листі від 01.06.2018 банк не висловлює наміру здійснити продаж обєкту третій стороні, а навпаки зазначає, що жодного рішення щодо відчуження нежитлового приміщення правлінням банку, до компетенції якого належить прийняття відповідного рішення, прийнято не було.

По-третє, обставини щодо відмови ПАТ ОСОБА_1 Дніпро у продажі майна позивачу підлягають оцінці при вирішенні спору по суті.

З огляду на викладене, колегія суддів не погоджується з доводами ТОВ Хряпинський і Компанія щодо наявності підстав для забезпечення позову у зв'язку із відмовою відповідача укладати з позивачем договір, оскільки такі обставини є безпосередньо предметом позову у даній справі. Отже, заявником суду не наведено жодних достатніх підстав, які б свідчили, що невжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду у даній справі або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали господарського суду Сумської області від 19.06.2018 у справі №910/6691/18 без змін.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Хряпинський і Компанія залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Сумської області від 19.06.2018 у справі №910/6691/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до статей 255, 284, 287 Господарського процесуального кодексу України оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 17.08.18

Головуючий суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Здоровко Л.М.

Суддя Шевель О. В.