ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01 серпня 2018 р.

Справа № 903/370/18

за позовом: приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" в особі Нововолинської філії приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго", м.Нововолинськ

до відповідача: підприємства "Нововолинськводоканал" житлово-комунального об'єднання Нововолинської міської ради, м.Нововолинськ

про стягнення 224 481 грн. 53 коп.

Суддя Кравчук А.М.

Секретар судового засідання Касьянова К.М.

За участю представників сторін:

від позивача: н/з

від відповідача: н/з

встановив: приватне акціонерне товариство "Волиньобленерго" в особі Нововолинської філії звернулось з позовом до Підприємства "Нововолинськводоканал" Житлово-комунального об'єднання Нововолинської міської ради про стягнення 224 481 грн. 53 коп. пені, нарахованої за порушення термінів розрахунку по активній електроенергії.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем взятих на себе згідно договору про постачання електричної енергії №534-0073-0000 від 01.06.2006 року зобов'язань по оплаті поставленої електроенергії.

Ухвалою суду від 01.06.2018 року позовну заяву приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" в особі Нововолинської філії про стягнення з підприємства "Нововолинськводоканал" житлово-комунального об'єднання Нововолинської міської ради 224 481 грн. 53 коп. залишено без руху, зобов'язано позивача не пізніше 5-ти календарних днів з дня вручення ухвали усунути недоліки позовної заяви та подати суду докази відправлення відповідачу копії позовної заяви та всіх доданих до неї додатків з описом вкладення.

Ухвалу суду від 01.06.2018 року позивач отримав 05.06.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 140 від 19.06.2018 року.

07.06.2018 року (у встановлений судом строк) позивач долучив докази надіслання позовної заяви відповідачу.

Ухвалою суду від 11.06.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено 18.07.2018 року на 10 год. 30 хв. Запропоновано відповідачу подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п'ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду; належно засвідчені копії Статуту, свідоцтва про державну реєстрацію, довідки органу статистики про включення до Єдиного державного реєстру підприємств і організацій.

Ухвалу суду від 11.06.2018 року відповідач отримав 16.06.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №190 від 19.06.2018 року.

Строк для подання відзиву - по 02.07.2018 року.

Відповідач у відзиві № 474 від 12.07.2018 року (вх. № 01-55/7341/18 від 16.07.2018 року) позовні вимоги вважає безпідставними, оскільки, підприємством «Нововолинськводоканал» подаються щомісячно документи на проведення взаємозаліку на пільги і субсидії відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року №20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій». Сторонами було змінено порядок і строк проведення розрахунків згідно спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків. Державою не було профінансовано вчасно пільги та субсидії. Заборгованість утворилась з незалежних від них причин.

У клопотанні №367 від 17.07.2018 року відповідач просить зменшити розмір пені на 25%.

Господарський суд протокольною ухвалою від 18.07.2018 року закрив підготовче засідання, розгляд справи по суті призначив 01.08.2018 року о 11 год. 30 хв.

У судове засідання 01.08.2018 року представники сторін не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується підписами представників сторін на розписці суду.

Позивач у клопотанні № 02/05-480 від 19.07.2018 року просить справу розглядати за відсутності його представника.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

встановив:

01 червня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством “Волиньобленерго” (правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Волиньобленерго", що підтверджується п.1.1 Статуту ПАТ "Волиньобленерго ", затвердженого позачерговиими загальними зборами акціонерів ПрАТ "Волиньобленерго" №23 від 04.12.2017 року) в особі Нововолинської філії та підприємством "Нововолинськводоканал" житлово-комунального об'єднання Нововолинської міської ради був укладений договір №534-0073-000 про постачання електричної енергії, відповідно до якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб енергоустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є невід'ємними його частинами (а.с. 11-18).

Стаття 275 ГК України передбачає, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі-енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

В період з травня 2017 року по листопад 2017 року споживачу було відпущено електроенергію згідно з визначеними в договорі величинами постачання і потужності, що підтверджується рахунками за активну електроенергію №534-0073000/5/1 від 12.06.2017 року, №534-0073000/6/1 від 10.07.2017 року, №534-0073000/7/1 від 09.08.2017 року, №534-0073000/8/1 від 11.09.2017 року, №534-0073000/9/1 від 09.10.2017 року, №534-0073000/10/1 від 08.11.2017 року, №534-0073000/11/1 від 08.12.2017 року з відмітками споживача (відповідача) про отримання (а.с. 21-27).

За вказаний період було спожито електричної енергії в кількості 2 657 506 кВт.год. на загальну суму 6 137 714 грн. 00 коп.

Згідно з п. 8.5 договору з редакції протоколу врегулювання розбіжностей від 01.06.2006 року постачальник електричної енергії виписує споживачу рахунок на оплату електричної енергії, який має бути оплачений протягом 5-ти операційних (банківських) днів від дня отримання споживачем рахунку (а.с. 18).

Зважаючи на те, що відповідач зобов’язання по оплаті електричної енергії виконав з порушенням строків, визначених договором, кредитор звернувся з позовом до суду про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань.

Відповідно до ст.ст.216– 218 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій.

Згідно із ст.ст. 230-232 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

За умовами договору від 01.06.2006р. №534-0073-000 (п.4.2.1) за внесення платежів, передбачених п.п. 2.2.3-2.2.4 договору, з порушенням термінів, визначених додатком №2 "Порядок розрахунків" (постачальник електричної енергії виписує споживачу рахунок на оплату електричної енергії, який має бути оплачений протягом 5-ти операційних (банківських) днів від дня отримання споживачем рахунку), споживач сплачує постачальнику електричної енергії пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Позивачем нараховано відповідачу 224 481 грн. 53 коп. пені за несвоєчасну оплату за спожиту електроенергію, зокрема, у травні 2017 року за період з 13.06.2017 року по 29.08.2017 року на суму 28 498 грн. 07 коп., у червні 2017 року за період з 12.07.2017 року по 20.10.2017 року на суму 35 320 грн. 71 коп., у липні 2017 року за період з 10.08.2017 року по 10.02.2018 року на суму 80 796 грн. 80 коп., у серпні 2017 року за період з 12.09.2017 року по 12.03.2018 року на суму 40 299 грн. 88 коп., у вересні 2017 року за період з 11.10.2017 року по 11.04.2018 року на суму 40 431 грн. 57 коп., у жовтні 2017 року за період з 09.11.2017 року по 09.05.2018 року на суму 38 549 грн. 32 коп., у листопаді 2017 року за період з 12.12.2017 року по 21.12.2017 року на суму 7 261 грн. 44 коп.

Сторони у п. 4.2.1. договору 01.06.2006 року №534-0073000 встановили підстави, порядок та розмір нарахування пені. Договір від 01.06.2006 року недійсним не визнавався, зміни до договору щодо порядку розрахунків, визначеного п. 8.5 договору в редакції протоколу врегулювання розбіжностей від 29.06.2006 року, не вносились. Відповідач зобов’язання щодо своєчасної оплати електричної енергії, спожитої за період з травня 2017 року по листопад 2017 року не виконав, тому сплата пені є його договірним зобов’язанням.

Проте, у рахунку №534-0073000/5/1 за травень 2017 року зазначена лише година його отримання без дати. Оплата електроенергії має бути проведена протягом 5-ти банківських днів. Встановити строк оплати не можливо, як і період нарахування пені.

У зв'язку з цим у позові на суму 28 498 грн. 07 коп. слід відмовити.

Перевіривши розрахунок позивача, суд дійшов висновку, що нараховані позивачем 195 983 грн. 46 коп. пені підставні та підлягають до стягнення відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", п. 4.2.1 договору. Розрахунки позивача проведені з врахуванням спільних протокольних рішень згідно з постановою КМУ від 11.01.2005 року № 20 "Про затвердження порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій". Контррозрахунок відповідач не подав, суму нарахування не заперечив.

Розрахунок нарахування пені перевірено судом за допомогою комплексної системи інформаційно-правового забезпечення "ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ" 9.1.3.

У клопотанні №367 від 17.07.2018 року відповідач просить суд зменшити розмір пені на 25%. При цьому посилається на скрутне фінансове становище та недостатність обігових коштів, яка зумовлена низькою платоспроможністю населення і підприємств вугільної галузі міста, станом на 01.07.2018 року заборгованість населення - 3712,2 тис. грн., шахти - 1677,2 тис. грн.

Згідно з частиною першої статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, а статтями 525, 526 названого Кодексу і статтею 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Розглянувши долучені до справи докази, суд дійшов висновку про можливість частково задоволення клопотання відповідача та зменшення пені на 15%. При цьому суд виходить із такого:

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України, суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов’язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов’язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Приписами частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення штрафних санкцій потрібно враховувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об’єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов’язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов’язання, незначності прострочення у виконанні зобов’язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Вищий господарський суд України у п. 3.17.4 постанови Пленуму № 18 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зауважив, що, вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Суд, враховуючи, що підприємство "Нововолинськводоканал" Житлово-комунального об'єднання Нововолинської міської ради є комунальним підприємством, збитковість підприємства (4 556 тис. грн.), наявність дебіторської заборгованості за продукцію, товари, послуги 6 187 тис. грн., повну оплату основного боргу, не доведеність позивачем збитків у зв'язку з несвоєчасною оплатою боргу відповідачем, період прострочення, проведення розрахунків відповідно до постанови КМУ від 11.01.2005 року № 20 "Про затвердження порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій", виходячи із принципу розумності і співрозмірності, керуючись ч. 1 ст. 233 ГК України, ч. 3 ст. 551 ЦК України, дійшов висновку про зменшення розміру пені на п'ятнадцять відсотків та стягнення пені в сумі 166 585 грн. 94 коп.

У стягненні 29 397 грн. 52 коп. пені слід відмовити.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в частині задоволених позовних вимог в сумі 2 939 грн. 75 коп. відповідно до ст. 129 ГПК України слід покласти на нього.

Керуючись ст.73-79, 86, 129, 185, 232, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з підприємства "Нововолинськводоканал" Житлово-комунального об'єднання Нововолинської міської ради (проспект Перемоги, 20, м. Нововолинськ, ) на користь приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" в особі Нововолинської філії ПАТ "Волиньобленерго" (вул.Жовтнева, 92, с. Будятичі, Іваничівський район, Волинська область, )

- 166 585 грн. 94 коп. (сто шістдесят шість тисяч п'ятсот вісімдесят п'ять грн. 94 коп.) пені.

3. Стягнути з підприємства "Нововолинськводоканал" Житлово-комунального об'єднання Нововолинської міської ради (проспект Перемоги, 20, м. Нововолинськ, ) на користь приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" (м. Луцьк, вул. Єршова, 4, )

- 2 939 грн. 75 коп. (дві тисячі дев'ятсот трицять дев'ять грн. 75 коп.) витрат по сплаті судового збору.

4. У стягненні 57 895 грн. 59 коп. пені відмовити.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

6. Головному управлінню Державної казначейської служби України у Волинській області згідно п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" повернути приватному акціонерному товариству "Волиньобленерго" (м. Луцьк, вул. Єршова, 4, ) з Державного бюджету України судовий збір в сумі 156 грн. 78 коп., сплачений по платіжному дорученню №133 від 18.05.2018 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Рівненського апеляційного господарського суду відповідно до ст. 256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення складено

13.08.2018

Суддя                                         А. М. Кравчук