ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"23" серпня 2018 р.           м. Київ            Справа № 911/1857/18

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Мостобудівельний загін № 112», м.Бровари Київської області

про забезпечення позову

Без повідомлення учасників справи

Суддя О.С. Янюк

ВСТАНОВИВ:

22.08.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Мостобудівельний загін №112» (далі – заявник, ТОВ «Мостобудівельний загін №112») звернулось до Господарського суду Київської області (далі – суд) із заявою про забезпечення позову.

Заяву обґрунтовує тим, що ТОВ «Мостобудівельний загін №112» приймало участь у закупівлі ДК 021:2015:45221000-2 – Будівництво мостів і тунелів, шахт і метрополітенів (закупівля робіт за державні кошти по проекту: «Реконструкція мосту через лісову річку біля бувшого с.Залісся, у зоні відчуження Іванківського району Київської області»), ідентифікатор UA-2018-07-17-001621-c, очікувана вартість 7 446 801,00грн, яка оголошена Державним спеціалізованим підприємством з управління капітальним будівництвом зони відчуження (далі- ДСП «УКБЗВ»).

За результатами аукціону, якій відбувся 06.08.2018 найбільш економічно вигідною пропозицією визнано ТОВ «Мостобудівельний загін №112», яку за невідповідність у тендерній документації було відхилено, та в подальшому розглянуто наступні тендерні пропозиції з переліку учасників, що вважаються найбільш економічно вигідними, якою стала пропозиція Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеценергомонтаж» (далі – ТОВ «Спеценергомонтаж»).

Заявник зазначає, що тендерна пропозиція останнього була неправомірно відхилена та безпідставно відхилена, з необґрунтованих на це причин, чим порушено принципи здійснення закупівель, а саме: принцип об’єктивної неупередженої оцінки тендерної пропозиції.

ТОВ «Мостобудівельний загін №112» у своїй заяві вказує, що ані у статуті ТОВ «Спеценергомонтаж» а ні у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців не міститься інформації про вид економічної діяльності переможця тенжеру як «КВЕД 42.13 «Будівництво мостів і тунелів». Таким чином, ТОВ «Спеценергомонтаж» не має змоги виконувати роботи по реконструкції мосту. За таких обставин, вважає що тендерна пропозиція ТОВ «Спеценергомонтаж» мала бути відхилена, як така що не відповідає вимогам тендерної документації та вимогам чинного законодавства.

Зважаючи на те, що укладання договору між ДСП «УКБЗВ» та ТОВ «Спеценергомонтаж» може завдати значної шкоди державним інтересам, заявник просить суд забезпечити позов на стадії подання позовної заяви шляхом заборони ДСП «УКБЗВ» вчиняти будь-які дії, спрямовані на продовження і завершення процедури закупівлі, зокрема, шляхом заборони приймання та розгляду тендерних пропозицій учасників, приймання рішення про намір укласти договір; оприлюднення рішення про намір укласти договір на веб-порталі; укладення та виконання договору.

Розглянувши заяву щодо забезпечення позову та наявні матеріали позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України), господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову (п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову»).

Отже, заява про забезпечення позову повинна бути обґрунтована поданням належних та допустимих доказів, що підтверджують можливість істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Наведене стосується й вимоги щодо забезпечення позову. У даному випадку тягар доказування покладається на позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, ТОВ «Мостобудівельний загін №112» до своєї заяви не було подано жодних доказів у розумінні ст.ст. 76-79 ГПК України на підтвердження доводів, викладених у відповідній заяві.

Крім того, вимоги до форми та змісту заяви про забезпечення позову встановлені ст. 139 ГПК України.

Приписами п. 3, 5, 6 ч. 1 ст. 139 ГПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Як вбачається із змісту поданої заяви, ТОВ «Мостобудівельний загін №112» не було дотримано вищевказані приписи ГПК України та не зазначено відповідних відомостей.

За таких обставин, ураховуючи те, що заявник не довів суду, що забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим у майбутньому виконання рішення господарського суду, суд не вбачає підстав для забезпечення позову та відмовляє у задоволенні відповідної заяви.

Керуючись ст.ст. 74, 76-79, 136, 139, 140, 234-235 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Мостобудівельний загін №112» про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ч. 2 ст. 235 ГПК України з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів у порядку, передбаченому ст.ст. 255-257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 Перехідних положень ГПК України.

Суддя                                 О.С. Янюк

Ухвалу підписано 23.08.2018.