РІШЕННЯ

09 серпня 2018 року Справа №913/272/18

Провадження №16/913/272/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрекс", м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Технаука", с.Соснівка Новопсковського району Луганської області

про стягнення 1780861 грн 76 коп.

Суддя Шеліхіна Р.М.

Секретар судового засідання - Богуславська Є.В.

У засіданні брали участь:

від позивача:Зубенко В.М., представник за довіреністю від 12.06.2018 №41, Проценко О.М., представник за довіреністю від 12.06.2018 №42;

від відповідача 2: Ільков Д.В., представник за довіреністю від 03.01.2018 №б/н.

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача штрафу у сумі 1750862,54 грн та збитків у сумі 29999,22 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушено умови укладеного між сторонами договору поставки від 10.07.2017 №1083 в частині своєчасного реєстрування податкової накладної на товар у Єдиному реєстрі податкових накладних, що, на думку позивача, позбавило його можливості на очікуване у певну дату отримання податкового кредиту у повному обсязі (за всі господарські операції по купівлі товару), і є підставою для стягнення штрафу з відповідача та відшкодування останнім збитків у відповідності до умов договору та закону.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 12.06.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 02.07.2018.

У судове засідання 02.07.2018 прибули повноважні представники сторін.

Від позивача через канцелярію суду надійшло клопотання від 18.06.2018 №1-189 про долучення до матеріалів справи додаткових документів, яке суд задовольнив та долучив вказані документи до матеріалів справи.

Також, від позивача надійшли пояснення від 18.06.2018 №1-189, в яких він зазначає, що під час реєстрації податкових накладних від 19.07.2017 №, від 21.07.2017 № та від 24.07.2017 №, направлених відповідачем до ДФС України, фіскальною службою виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання товарів, що стало причиною зупинення реєстрації вказаних податкових накладних. Пунктом 4.5 договору поставки передбачено: постачальник, який є платником ПДВ, повинен надати покупцю податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умов щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного цифрового підпису уповноваженої платником особи. Відправлення, передавання, одержання, зберігання та організація обігу податкових накладних в електронній формі здійснюється постачальником та покупцем у порядку, визначеному законодавством. Усі податкові накладні та коригування до податкових накладних підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України. Прийняття електронних податкових накладних покупцем здійснюється за допомогою програмного продукту "M.E.Doc" (електронна адреса ) та додаткового модуля "Електронний документообіг". Постачальник підтверджує своє зобов'язання видавати згідно з чинним законодавством України податкові накладні без окремої письмової вимоги покупця. Тому, позивач вважає, що відповідач зобов'язаний відповідати перед позивачем за зупинення фіскальною службою реєстрації податкових накладних у вигляді сплати збитків та штрафу.

Позивач вказує, що у разі своєчасної реєстрації ТОВ "Технаука" податкових накладних, в складі відшкодованого податкового кредиту ТОВ "Агрекс" отримало б суму податкового кредиту - 1167241,70 грн. 19.09.17.

Позивач стверджує, що відповідач здійснив реєстрацію податкових накладних за договором від 10.07.2017 №1083 тільки 17.10.2017, в результаті чого позивачу було відшкодовано суму ПДВ - 1167241.70 грн. з простроченням у 92 календарні дні (з 21.09.2017 по 21.12.2017).

За твердженням позивача, вказані обставини призвели до складнощів у здійсненні його господарської діяльності, оскільки він не мав можливості використати очікувані грошові кошти в сумі 1167241,7грн. та вимушений був використовувати кредитні кошти, відсотки за користування якими склали 29999,22 грн., які позивач заявляє як збитки до стягнення з відповідача.

Від відповідача через канцелярію суду 02.07.2018 надійшов відзив, яким відповідач заперечує проти позову, оскільки вважає, що ним було дотримано всі умови укладеного з позивачем договору поставки від 10.07.17 №1083 в частині п.4.5 стосовно вимоги реєстрації податкових накладних. При цьому відповідач вказує, що приписи ПК України ним не порушені і санкцій зі сторони ДФС до нього не застосовані.

Відповідач вказує, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, перебіг строку переривається на період їх зупинення та відновлюється з дня закінчення процедури зупинення реєстрації згідно з пп.201.16.4 п.201.16. ст.201 ПК України.

Відповідач зазначає, що штрафних санкцій зі сторони ДФС України до ТОВ "Технаука" не застосовувалось.

У судовому засіданні оголошено перерву на 23.07.2018.

У судове засідання 23.07.2018 прибули повноважні представники сторін.

Відповіддю на відзив від 20.07.2018 №1-219 позивач продовжує стверджувати про несвоєчасність виконання відповідачем зобов'язань по направленню податкових накладних за договором поставки від 10.07.2017 №1083 до ДФС України, у зв'язку з чим позивач не отримав в очікуваний час відшкодування ПДВ з державного бюджету, у зв'язку з чим змушений був користуватися банківським кредитом, для чого змушений був укласти кредитний договір для фінансування своєї господарської діяльності. За таких підстав, позивач вважає, що відповідачем порушено умови договору від 10.07.2017 №1083 в частині п.4.5 і відповідач зобов'язаний нести відповідальність у вигляді штрафу та збитків, як встановлено договором п. 6.4 та законом (ст.ст.55,173,174,188,193,230,237 Господарського кодексу України, ст.ст. 6,11,202,203,205,526,530,626.627,629 Цивільного кодексу України).

У судовому засіданні 23.07.18 було оголошено перерву до 09.08.18. До проведення судового засідання 09.08.18 від сторін по справ надійшли документи: від позивача додаткові пояснення від 06.08.18 №227, в яких позивач продовжує стверджувати про несвоєчасність подання відповідачем податкових накладних, мотивуючи свої доводи відповідним тлумаченням п.201.6 ст.201 ПК України. Також в цьому листі позивач зазначає про положення ст.6 ЦК України, згідно якої сторони на власний розсуд мають право обирати умови договору.

Додаткові заперечення на відповідь на відзив надав відповідач. Додаткова інформація, викладена відповідачем та надана до суду 09.08.18, є тотожною з інформацію, викладеною у відзиві.

У судовому засіданні 09.08.18 підготовче провадження закрито і суд приступив до розгляду справи по суті з постановленням рішення.

Так, дослідивши матеріали справи, вислухав представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Між сторонами у справі укладено договір поставки від 10.07.17 №1083, згідно якого Постачальник (відповідач) зобов'язується поставити, а Покупець (покупець) прийняти і оплатити соняшник врожаю 2016 року, іменований надалі Товар, за ціною і на умовах цього Договору. Кількість Товару обумовлюється Сторонами в Специфікаціях, які є невід'ємними частинами цього Договору. Допускається постачання Товару різновеликими партіями. Загальна кількість Товару за цим Договором дорівнює сумі Товару по всім специфікаціям.

Згідно п.1.2 ціна і загальна вартість, порядок оплати Товару обумовлюється Сторонами в Специфікаціях, які є невід'ємними частинами цього Договору. У разі якщо Сторони дійдуть згоди про попередню оплату Товару Покупець має право оплатити частину Товару, а Постачальник зобов'язаний поставити Покупцеві сплачену частину Товару на умовах цього Договору та відповідної специфікації.

Пунктом 1.2 договору встановлено, що Товар (його частину) поставляється Покупцеві на умовах «ІНКОТЕРМС - 2010», зазначених у Специфікаціях, які є невід'ємними частинами цього Договору.

Пунктом 4.5 даного договору встановлено, що Постачальник (відповідач), який є платником ПДВ повинен надати Покупцю (позивачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умов щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного цифрового підпису уповноваженої платником особи. Відправлення, передавання, одержання, зберігання та організація обігу податкових накладних в електронній формі здійснюються Постачальником та Покупцем у порядку, визначеному законодавством.

Усі податкові накладні та коригування до податкових накладних підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Прийняття електронних податкових накладних Покупцем здійснюється за допомогою програмного продукту «М.Е.Dос.» (електронна адреса ) та додаткового модуля «Електронний документообіг». Постачальник підтверджує своє зобов'язання видавати згідно з чинним законодавством України податкові накладні без окремої письмової вимоги Покупця.

Пунктом 6.4 договору сторони встановили, що у випадку, якщо органами податкової служби (шляхом складання повідомлення-рішення, акту перевірки, внесення коригувань сум податкового кредиту до облікової картки Покупця як платника податку) та/чи рішенням (постановою) суду буде зменшено податковий кредит Покупця з ПДВ по податковим накладним Постачальника, зменшені податкові витрати Покупця на вартість товарів/послуг, придбаних у Постачальника, донараховані Покупцеві податки, збори, обов'язкові платежі, нараховані штрафні санкції за порушення податкового законодавства чи судом буде прийнято рішення про стягнення на користь держави доходу, отриманого в результаті операції, що визнана недійсною/ніікчемною, і, не буде пов'язано з:

- анулюванням (відміною) державної реєстрації Постачальника;

- виключенням Постачальника із реєстру платників податку на додану вартість (в тому числі анулювання свідоцтва платана ПДВ);

-господарськими відносинами Постачальника і/або контрагентів з підприємствами, які мають ознаки фіктивності, ще зафіксовано в актах перевірки органів державної податкової служби чи рішенні (постанові) суду;

-неналежним чином ведення бухгалтерського і/або податкового обліку, несвоєчасним, неналежним чином, не в повному обсязі поданням в податкові органи обов'язкової податкової звітності;

-встановленням податковим органом чи судом недійсності (в тому числі нікчемності) угоди, що підписана між Постачальником та його контрагентом;

-стягнення на користь держави всього отриманого Покупцем по недійсній/нікчемній угоді, що підписана між Сторонами;

-будь-якими фактами, в тому числі включаючи, але не обмежуючись, порушенням порядку реєстрації податкових накладних, відсутність обов'язкових реквізитів або даних у податковій накладній, що пов'язані з порушенням Постачальником і/або його контрагентами податкового законодавства.

Постачальник зобов'язаний протягом 5 (п'яти) календарних днів з дати направлення Покупцем відповідної претензії про відшкодування збитків оплатити грошові кошти в розмірі, що дорівнює сумі, на яку Покупцеві зменшено податковий кредит з ПДВ, зменшені податкові витрати, донараховані податки, збори, обов'язкові платежі, нараховані штрафні санкції, стягнено на користь держави отримане по угоді, що визнана недійсною/нікчемною (далі - "Виплата").

У випадку невиконання Постачальником своїх зобов'язань, що зазначені в даному пункті договору, Покупець має право на стягнення суми виплати в судовому порядку.

У випадку, якщо акт/дії органу податкової служби чи рішення суду, на підставі яких виникло зобов'язання по виплаті, в подальшому будуть визнані незаконними і відмінені, сторона, що отримала виплату, зобов'язується повернути стороні, що сплатила отримані від неї в якості виплати грошові кошти, пропорційно від того, в якій частині змінено рішення. При цьому, якщо зі сторони, що отримала виплати, фактично були утримані в бюджет суми донарахованих податків, штрафних санкцій, вартість отриманого по угоді, то повернення стороні, що оплатила, грошових коштів здійснюється лише після їх фактичного отримання із бюджету стороною, що отримала виплату, і тільки в розмірі суми, поверненої з бюджету.

Пунктом 6.5 договору встановлено: у випадку порушення строку надання або оформлення документів, передбачених п.п. 4.5 і 4.6 договору, Постачальник зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 25% від вартості поставленого товару.

На виконання умов договору позивач здійснив передоплату за поставку товару на суму 8750000грн., а відповідач поставив продукції на суму 7003450,16грн. протягом 21.07.17 - 29.07.17 і повернув решту передоплати на суму 1746549,84грн., що підтверджено видатковими та товаротранспортними накладними (а.с.113-141).

За підсумками даної господарської операції відповідач оформив податкові накладні і розрахунки коригувань за липень 2017 року для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН), які були затверджені позивачем і доставлені до центрального рівня ДФС України. Дані обставини підтверджують обидві сторони спору.

Перелік накладних відповідача, направлених до ДФС:

-податкова накладна № 1 від 19.07.2017 року -на 1 750 000, 00 грн. з ПДВ - документ доставлено та прийнято ДФС 04.08.2017 р.,

-податкова накладна № 2 від 21.07.2017 року -на 2 500 000, 00 грн. з ПДВ - документ доставлено та прийнято ДФС 04.08.2017 р.,

-податкова накладна № 3 від 24.07.2017 року -на 4 500 000, 00 грн. з ПДВ - документ доставлено та прийнято ДФС 07.08.2017 р.

ДФС України, прийнявши податкові накладні, зупиняє їх реєстрацію з посиланням на п.201.16 ст.201 ПК України.

Дані обставини підтверджені квитанціями автоматизованої системи «Єдине вікно подання електронних документів (а.с.166, 183, 198).

Відповідач направляє до ДФС України додаткові документи про підтвердження реальності здійснення господарських операцій за договором з позивачем, про що повідомляє ДФС України електронним повідомленням, яке доставлено до центрального рівня ДПС України повідомлення від 10.08.17, що підтверджено роздруківками повідомлень (а.с.167,184,199).

Комісія ДФС України приймає рішення від 17.08.17 про відмову в реєстрації податкових накладних і зазначає в рішеннях підставу: «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування». В рішеннях вказано, що вони можуть бути оскаржені відповідно до підпункту 201.16.3 пункту201.16 статті201 розділуV ПК України в адміністративному або в судовому порядку (а.с.169,186,201).

Відповідач оскаржує рішення ДФС України в адміністративному порядку і 28.08.17 направляє три скарги (по кожній податковій накладній окремо) з додатками до ДФС України, м. Київ, Львівська площа, 8, що підтверджується копіями скарг та поштовими документами про їх відправлення (а.с. 170-176, 187-193, 202-207).

ДФС України отримала скарги 18.09.17, але у 10-денний строк скаргу не розглянуто, податкові накладні не зареєстровані, відповіді відповідач, як заявник скарги, не отримав, у зв'язку з чим відповідач 02.10.17 спрямував скаргу на гарячу лінію Уряду України. Урядовий орган, дійшовши висновку про порушення Державною фіскальною службою України законодавства та ПК України, прав та законних інтересів відповідача, просить розібратись з незаконними діями ДФС України та посприяти в скасуванні рішень комісії фіскальної служби у відмові реєстрації вказаних податкових накладних і повідомити про прийняті рішення (а.с.180,194, 209).

Розібрались і повідомили.

Згідно листа ДФС України від 17.10.17 №13669/Д/99-99-11-04-25 (а.с.179, направленого відповідачу, комісією ДФС з питань розгляду скарг прийнято рішення від 09.10.17 №13634/21818271, №13635/21818271, №13636/21818271 про задоволення скарг відповідача та скасування відповідних рішень комісії ДФС, що були надіслані відповідачеві. В цей же день - 09.10.17 - фіскальна служба, а не відповідач, вносить відповідні записи до ЄРПН про реєстрацію всіх трьох, вище вказаних податкових накладних з тими ж датами і номерами, які присвоював накладним відповідач. Відповідач та районний рівень фіскальної служби отримали квитанції від 30.10.17 №2 (а.с.196) і дві від 31.10.17 (обидві з №2, а.с.180,211) в підтвердження внесення відповідних записів до ЄРПН про реєстрацію всіх трьох, вище вказаних податкових накладних з тими ж датами і номерами, які присвоював накладним відповідач.

За підсумками: за період часу з 04 серпня 2018 року (перша подія) до 31.10.17 (остання подія) податкові накладні - № 1 від 19.07.2017 року -на 1 750 000, 00 грн. з ПДВ - документ доставлено та прийнято ДФС 04.08.2017 р, № 2 від 21.07.2017 року -на 2 500 000, 00 грн. з ПДВ - документ доставлено та прийнято ДФС 04.08.2017 р, № 3 від 24.07.2017 року -на 4 500 000, 00 грн. з ПДВ - документ доставлено та прийнято ДФС 07.08.2017 р - зареєстровані Державною фіскальною службою України в ЄРПН 09.10.17 в результаті скасування Державною фіскальною службою України рішень Державної фіскальної служби України про відмову в реєстрації. Санкції зі сторони Державної фіскальної служби України до відповідача за неправомірні дії чи помилки при направленні податкових накладних на реєстрацію - не застосовані.

В результаті вказаних подій позивач не зазначив в своїй декларації з ПДВ від 19.08.17 обсяг постачання в розмірі 7291666,67грн., на який не було реєстрації податкових накладних відповідача (вказаних вище). Позивач зазначив обсяг постачання в розмірі 7291666,67грн. в своїй декларації з ПДВ за жовтень 2017 року, яка була прийнята офісом великих платників ДФС України 20.11.17 (а.с.55). В результаті позивач отримав відшкодування ПДВ з бюджету по обсягу поставки товару відповідачем в розмірі 7291666,67грн. 21.12.17. Позивач вважає, що він мав право отримати відшкодування податку в сумі 1167241,70грн. на вказаний обсяг поставки товару відповідачем до 21.09.17, але отримав тільки 21.12 17. Причиною цього позивач визначає несвоєчасну реєстрацію відповідачем податкових накладних на вказану суму поставки товару. І в даному випадку позивач вважає, що відповідач порушив господарське зобов'язання, встановлене умовами пункту 4.5 договору, а відповідальність за порушення такого господарського зобов'язання також встановлена в договорі поставки від 10.07.17 №1083, укладеному між сторонами, в пункті 6.5: у випадку порушення строку надання або оформлення документів, передбачених п.п. 4.5 і 4.6 договору, Постачальник зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 25% від вартості поставленого товару. Товар в результаті поставлено на суму 7003450,16грн., 25% від цієї суми - 1750862,54грн. штрафу, який позивач просить стягнути з відповідача.

Також до стягнення заявлено збитки в сумі 29999,22грн., що є сплаченими відсотками за період з 21.09.17 по 21.12.17 по кредиту, яким позивач змушений був скористатись за кредитним договором від 10.04.17 №20-06в/2017/ГД-11/2011 від банку ПАТ «Мегабанк», здійснюючи свою господарську діяльність. Відсотки розраховані з 11% ставки за кредитом в доларах США за офіційним курсом на 21.09.17, на 31.10.17, 01.11.17, 21.12.17 на суму недоотриманого ПДВ 1167241,70грн.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали та обставини справи, вислухав представників сторін, оцінивши надані сторонами докази своїх вимог і заперечень до суті спору, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо і у сукупності без надання жодному доказу пріоритету або вищої сили, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Зміст господарського зобов'язання, підстави його виникнення та порядок виконання викладено в ст.ст.173-175,193, 265-267 ГК України, ст.ст. 11,509-510,526, 712 ЦК України. Зокрема, ст.712 ЦК України встановлює: за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Господарський кодекс України визначає поняття санкцій у господарських правовідносинах: Відповідно до частини першої статті 216 Господарського кодексу України (далі - ГК України) учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з частиною другою статті 217 ГК України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Частиною першою статті 218 ГК України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Договір, який є підставою даного позову, передбачає в п.6.5 зобов'язання, яке виникає у відповідача не перед позивачем, а з податкових правовідносин. Невиконання або неналежне виконання платника податків своїх обов'язків, передбачених ПК України, не може бути підставою для покладення господарської відповідальності за договором поставки на постачальника у вигляді сплати штрафу за порушення податкового зобов'язання платником податків.

Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Пунктом 4.5 Договору сторони узгодили, що відповідач, який є платником ПДВ, зобов'язується зареєструвати податкову накладну на товар в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до статті 201.1 ПК України. У випадку невиконання відповідачем вимог пункту 4.5 зазначеного Договору, останній повинен сплатити позивачу штраф у розмірі 25% від вартості товару (пункт 6.5 Договору). Тобто, передбачена пунктом 6.5 договору відповідальність продавця, не пов'язана з виконанням ним своїх господарських зобов'язань щодо поставки товару. Така відповідальність може виникати тільки в разі невиконання продавцем приписів податкового законодавства, відповідальність за що передбачена і встановлена саме податковим законодавством.

Відповідно до пункту 201.1, абзаців першого, другого пункту 201.10 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку на додану вартість зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку на додану вартість, що відносяться до податкового кредиту.

Встановлюючи відповідальність постачальника (відповідача) у вигляді штрафу в розмірі 25 % від вартості товару, тобто вище розміру ПДВ, який сплачується покупцем (позивачем) при оплаті поставленого товару, сторони тим самим фактично передбачили компенсацію позивачу негативних наслідків, що можуть у нього виникнути в разі настання певних подій.

З огляду на приписи ст.ст.173-175,193, 216-218, 265-267 ГК України, ст.ст. 11,509-510,526, 712 ЦК України, невиконання відповідачем зобов'язання, яке виникає не перед контрагентом за договором поставки, а з податкових правовідносин, не може бути підставою для покладення на продавця господарської відповідальності у вигляді штрафної санкції, яка може наставати по факту порушення стороною умов поставки або, маючи компенсаційну природу, по факту настання реальних негативних наслідків у іншої сторони.

В ході розгляду справи встановлено і підтверджено матеріалами справи те, що відповідач не припустився порушення податкового законодавства, а ДФС України реалізувала своє право по закону, відмовивши в реєстрації податкових накладних. З огляду на обставини, які склались у правовідносинах між ДФС України та відповідачем, наявний висновок про відсутність помилкових (неправомірних) дій відповідача з приводу реєстрації податкових накладних, оскільки ДФС самостійно зареєструвала спірні податкові накладні на підставі свого ж рішення і з тими ж самими реквізитами накладних, не застосовуючи санкцій до відповідача.

Враховуючи вищевикладене, компенсаційний характер санкції, передбаченої пунктом 6.5 договору, яка ніяким чином не пов'язана із забезпеченням належного виконання зобов'язань з поставки, наявність передбаченого приписами ПК України механізму впливу на правовідносини, пов'язані з реєстрацією податкових накладних платниками податків, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині стягнення штрафу в сумі 1750862,54грн.

У зв'язку з відсутністю вини відповідача в недоотриманні податку позивачем в очікуваний час (до 19.09.17) в позові про стягнення збитків на суму 29999,22грн. також слід відмовити. Суд також зазначає, що докази понесення позивачем реальних збитків на вказану суму у зв'язку з реєстрацією Державною фіскальною службою України податкових накладних відповідача 09.10.17, в матеріалах справи відсутня.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом (постанова від 10.05.18 № 917/799/17).

Відповідно до приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст.46, 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 236-238, 240-242 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Відмовити у позові.

2.Судовий збір покласти на позивача.

Відповідно до статті 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 20-денного строку з дня складення і підписання повного тексту.

Повний текст рішення складено та підписано 13.08.2018

Суддя Р. Шеліхіна