РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2018 року Справа № 906/79/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Крейбух О.Г. , суддя Тимошенко О.М.

секретар судового засідання Кравчук О.В.

за участю представників сторін:

позивач: прокурор відділу Бистрицька І.В.

відповідача 1: представник не з'явився

відповідача 2: представник не з'явився

відділу ДВС: представник не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Корольовського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 08.05.2018р. на ухвалу господарського суду Житомирської області, постановлену 12.04.18р. суддею Шніт А.В. у м.Житомирі, повний текст складено 17.04.2018р.

за скаргою Керівника Житомирської місцевої прокуратури

на дії Корольовського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області

у справі №906/79/14

за позовом Прокурора м.Житомира в інтересах держави

до Житомирської міської ради

до Фізичної особи-підприємця Сагадін Тетяни Дмитрівни

орган ДВС: Корольовський відділ державної виконавчої служби м.Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області

про визнання незаконним та скасування п.1 в частині п. п. 15, 16 додатку 1 до рішення Житомирської міської ради №528 від 18.04.2013, визнання недійсними договорів купівлі - продажу, повернення приміщень

ВСТАНОВИВ:

22.02.2018р. керівник Житомирської місцевої прокуратури звернувся до господарського суду Житомирської області із скаргою на дії Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області №(06-09)2-14 від 22.02.2018р. у справі №906/79/14

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 12.04.2018р. у справі №906/79/14 задоволено скаргу Керівника Житомирської місцевої прокуратури №(06-09)2-14 від 22.02.2018р. Визнано незаконними дії старшого державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Волинець Богдана Олеговича щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання №5615 від 07.02.2018р. при примусовому виконанні наказу господарського суду Житомирської області №906/79/14 від 28.08.2014р. Скасовано повідомлення старшого державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Волинець Богдана Олеговича про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання №5615 від 07.02.2018р. при примусовому виконанні наказу господарського суду Житомирської області №906/79/14 від 28.08.2014р. Визнано незаконними дії старшого державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Волинець Богдана Олеговича щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання №5616 від 07.02.2018р. при примусовому виконанні наказу господарського суду Житомирської області №906/79/14 від 28.08.2014р. Скасовано повідомлення старшого державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Волинець Богдана Олеговича про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання №5616 від 07.02.2018р. при примусовому виконанні наказу господарського суду Житомирської області №906/79/14 від 28.08.2014р.

В обґрунтування прийнятого процесуального рішення суд першої інстанції зазначає, що 07.02.2018р. старшим державним виконавцем Волинець Б. О. на підставі ст.4 ЗУ "Про виконавче провадження" від 02.06.2016р. направлено на адресу Житомирської місцевої прокуратури повідомлення №5615 та №5616 про повернення стягувачу без прийняття до виконання вищевказаних виконавчих документів з посиланням на ст.18 ЗУ "Про виконавче провадження" (від 21.04.1999р.). При цьому, державним виконавцем під час винесення вказаних повідомлень було вказано, що зміст та реквізити наказу господарського суду мають відповідати вимогам, що передбачені ст. 18 вказаного Закону України, та, зокрема, містити такі реквізити: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб, ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), а також інші дані, якщо вони відомі суду. В той же час, старший державний виконавець, керуючись ст. 4 Закону від 02.06.2016р. повернув виконавчі документи без прийняття до виконання. У повідомленні про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання не конкретизовано, вимогами якого саме ЗУ "Про виконавче провадження", в якій редакції, керувався старший державний виконавець під час його винесення та не вказано, яким саме вимогам законодавства не відповідають виконавчі документи, які підлягають поверненню. Однак, судом встановлено, що повідомлення про повернення виконавчих документів стягувачу без прийняття до виконання №5615 та №5616 від 07.02.2018р. містять реквізити стягувача, які, згідно письмових заперечень №15/7.22-40/12377 від 21.03.2018р., невідомі органу ДВС та через відсутність яких неможливо ідентифікувати стягувача у виконавчому провадженні. Відповідно судом критично оцінено висновок органу ДВС щодо відсутності реквізитів стягувача у виконавчих документах, які унеможливлюють відкриття виконавчого провадження та належне виконання рішення суду. В силу частини 7 Розділу XIII Прикінцеві та перехідних положень ЗУ "Про виконавче провадження" від 02.06.2016р. №1404-VIII старший державний виконавець під час вчинення ним виконавчих дій щодо наказів господарського суду у справі №906/79/14 мав би керуватися положеннями Закону саме в редакції від 02.06.2016р. Враховуючи встановлені обставини справи щодо виконання судових наказів №906/79/14 від 28.04.2018р. старшим державним виконавцем під час відповідних виконавчих дій порушено вимоги Закону України "Про виконавче провадження", а тому скарга керівника Житомирської місцевої прокуратури на дії Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомира підлягає до задоволення.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Корольовський відділ державної виконавчої служби м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області звернувся до суду з апеляційною скаргою від 08.05.2018р., в якій просить: скасувати ухвалу господарського суду Житомирської області про задоволення скарги Керівника Житомирської місцевої прокуратури; визнати законними дії державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Волинець Б.О. щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання №5615 від 07.02.2018р. при примусовому виконанні наказу господарського суду Житомирської області №906/79/14 від 28.08.2014р.; визнати законними дії державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Волинець Б.О. щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання №5616 від 07.02.2018р. при примусовому виконанні наказу господарського суду Житомирської області №906/79/14 від 28.08.2014р.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом при винесенні оскаржуваної ухвали порушено норми матеріального права. 12.09.2014р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №44689450 з виконання наказу №906/79/14 від 28.08.2014р., виданого господарським судом Житомирської області, про: "Фізичній особі-підприємцю Сагадін Тетяні Дмитрівні, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 повернути приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 9 кв. м. вартістю 27528,00 грн. до комунальної власності територіальної громади м. Житомира" та 12.09.2014р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 44689500 з виконання наказу № 906/79/14 від 28.08.2014р., виданого господарським судом Житомирської області, про: "Фізичній особі-підприємцю Сагадін Тетяною Дмитрівною, АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 повернути приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 24 кв. м. вартістю 73370,40 грн. до комунальної власності територіальної громади м. Житомира". Статтею 117 ГПК України (в редакції на момент прийняття виконавцем рішення) передбачено, що наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим ЗУ "Про виконавче провадження". Тобто, зміст та реквізити наказу господарського суду мають відповідати вимогам, що передбачені статтею 18 ЗУ "Про виконавче провадження" (в редакції Закону на момент прийняття рішення). Апелянт зазначає, що у вищезазначених судових наказах відсутні обов'язкові реквізити стягувача. Так, в даних судових наказах вказано, що Сагадін Т.Д. має повернути приміщення до комунальної власності територіальної громади м. Житомира. Таким чином, належним стягувачем за виконавчим документом має бути саме територіальна громада м. Житомира, а Житомирська міська рада згідно зі статутом територіальної громади м. Житомира затвердженого рішенням міської ради від 23.12.2009р. за №1107 є її законним представником. Повернення Сагадін Т.Д. приміщень передбачених в судових наказах № 906/79/14 від 28.08.2014р., виданих господарським судом Житомирської області не передбачає набуття права власності для Житомирської міської ради. Крім того, дані накази не містять таких обов'язкових для ідентифікації особи даних як ідентифікаційний код особи та його адресу місцезнаходження. В оскаржуваній ухвалі суд зазначає, що в запереченні на скаргу про визнання незаконним дій №15/7.22-40/12377 від 23.03.2018р. старший державний виконавець посилається на те, що виконавчі документи не відповідали, передбаченим ст. 18 ЗУ "Про виконавче провадження" (в редакції Закону на момент прийняття рішення) від 21.04.1999р., зокрема щодо наявності у них повного найменування стягувача, їх місцезнаходження, ідентифікаційного коду суб'єкта господарської діяльності стягувача, однак повідомлення про повернення виконавчих документів стягувачу без прийняття до виконання №5615 та №5616 від 07.02.2018 містять реквізити стягувача. По даному зауваженню скаржник пояснює, що в даних повідомленнях зазначений неналежний стягувач - Житомирська міська рада, та її адреса місцезнаходження, а код ЄДРПОУ юридичної особи, згідно витягу з ЄДРЮОФОП ТА ГФ, не належить жодній юридичній особі. Щодо висновку суду, що старший державний виконавець під час вчинення ним виконавчих дій щодо наказів у справі №906/79/14 мав би керуватись положеннями ЗУ "Про виконавче провадження" від 02.06.2016р., апелянт пояснює, що в повідомленнях №5615 та №5616 від 07.02.2018р. зазначено, що при винесенні цих повідомлень державний виконавець керувався саме ст. 4 ЗУ "Про виконавче провадження" від 02.06.2016р., так як саме цією статтею передбачені обов'язкові вимоги до виконавчого документу. Апелянт також зазначає, що в силу ч. 3 ст. 74 ЗУ "Про виконавче провадження" проведено ряд перевірок законності виконавчих проваджень та встановлено порушення законодавства при відкритті виконавчих проваджень №44689450 та №44689450, а саме державним виконавцем було допущено ряд суттєвих помилок, які мають істотне значення для виконання наказів № 906/79/14 від 28.08.2014р. щодо повернення приміщення до комунальної власності територіальної громади м. Житомира. Крім того перевіркою виконавчого провадження встановлено порушення вимог законодавства, зокрема: статей 8, 11, 18 ЗУ "Про виконавче провадження" (в редакції закону на день прийняття рішення) та статті 117 ГПК України (в редакції на день прийняття рішення) та скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження № 44689450 від 12.09.2014р. та постанову про відкриття виконавчого провадження №44689500 від 12.09.2014р., а також всі інші процесуальні документи даних виконавчих проваджень. А також зобов'язано старшого державного виконавця Волинець Б.О. прийняти відповідні рішення з безумовним дотримання вимог ЗУ "Про виконавче провадження". Під час перевірки окремо звернуто увагу на резолютивну частину наказу №906/79/14 від 28.08.2014р. Так, враховуючи вимоги ЗУ "Про виконавче провадження" зазначеним виконавчим документом взагалі не ідентифіковано те майно, яке має бути передано боржником до комунальної власності. Тобто, приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, фактично має два поверхи та значну кількість приміщень (кімнат, кабінетів, тощо), в той час як приміщення загальною площею 9 кв.м. та 24 кв.м. фактично виконавчими документами не конкретизовані взагалі (відсутня деталізація розташування даної частини об'єкту). При тому всьому, сторонами виконавчого провадження або їх представниками взагалі не були надані будь-які документи, які б надали можливість державному виконавцю ідентифікувати приміщення, що вказано у виконавчому документі, та здійснити повну та правильну перевірку виконання боржником рішення. Окремо скаржник зазначає, що приміщення загальною площею 9 кв.м. перебуває у власності територіальної громади міста Житомира в особі Житомирської міської ради, . Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 06.04.2017 на зазначене приміщення загальною площею 9 кв.м., 18.02.2014р. внесено відповідний запис про арешт нерухомого майна в реєстрі обтяжень за номером 4714750. Отже, апелянт виконати рішення суду в частині передачі боржником приміщення до комунальної власності територіальної громади м. Житомира не має можливості, оскільки ЗУ "Про виконавче провадження" не передбачено порядок виконання такого способу, що зазначений у виконавчому документі. Самим наказом суду не конкретизовано те приміщення, яке має бути передано боржником. Також, виконавчим документом взагалі не визначено стягувача (його найменування, кодом ЄДРПОУ, місцезнаходження, тощо).

Відповідач 1 - Житомирська міська рада у відзиві на апеляційну скаргу підтримує апеляційну скаргу Корольовського відділу державної виконавчої служби м. Житомира ГТУЮ у Житомирській області, з підстав викладених у відзиві та просить розглядати справу без участі представника Житомирської міської ради.

Заступник керівника Житомирської місцевої прокуратури у відзиві на апеляційну скаргу просить ухвалу господарського суду Житомирської області від 12.04.18р. залишити без змін, а скаргу апелянта від 08.05.2018р. - без задоволення, з підстав викладених у відзиві

Відповідач 2 - Фізична особа-підприємець Сагадін Т.Д. не скористалася правом подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідачі та орган ДВС (апелянт) явку повноважних представників у судове засідання 08.08.2018р. не забезпечили.

Оскільки явка представників сторін в судове засідання обов'язковою не визнавалася, сторони та орган ДВС належним чином були повідомлені про день, час і місце розгляду апеляційної скарги, клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги не надходило, колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представників відповідачів та органу ДВС.

Згідно статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Рівненський апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення прокурора в судовому засіданні, розглянувши доводи апеляційної скарги, відзивів на апеляційну скаргу, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що ухвалу господарського суду Житомирської області від 12.04.2018р. у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу скаржника - без задоволення, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням господарського суду Житомирської області від 03.04.2014р., залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 06.08.2014р., позов задоволено; визнано незаконним та скасовано п.1 в частині п.п. 15, 16 додатку 1 до рішення Житомирської міської ради № 528 від 18.04.2013р. "Про перелік об'єктів комунальної власності міста Житомира, що підлягають та не підлягають приватизації в 2013 році" в частині затвердження переліку об'єктів комунальної власності м. Житомира, що підлягають приватизації в 2013 році, до якого включено об'єкти нерухомості за адресою АДРЕСА_1; визнано недійсним договір купівлі-продажу приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 24 кв.м. від 31.07.2013р., зареєстрований в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №8074; визнано недійсним договір купівлі-продажу приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 9 кв.м. від 09.12.2013р., зареєстрований в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №6780/165; зобов`язано Фізичну особу-підприємця Сагадін Тетяну Дмитрівну, повернути приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 24 кв. м. вартістю 73370,40грн, та приміщення, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 9 кв. м. вартістю 27528,00грн, до комунальної власності територіальної громади м. Житомира; стягнуто з Житомирської міської ради в дохід Державного бюджету України - 3654,00грн судового збору та стягнуто з Фізичної особи-підприємця Сагадін Тетяни Дмитрівни в дохід Державного бюджету України - 3654,00грн судового збору.

На виконання рішення господарського суду Житомирської області від 03.04.2014р. та постанови Вищого господарського суду України від 06.08.2015р. у справі №906/79/14 видано накази №906/79/14 від 28.08.2014р. (з врахуванням виправлень до наказу, внесених ухвалою суду від 01.07.2015р.).

Згідно статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

Статтею 326 ГПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 1 стаття 327 ГПК України ).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно положень Закону України "Про виконавче провадження", юридичним оформленням сукупності дій уповноваженої особи, направлених на виконання рішення суду є постанова державного виконавця.

Як вбачається з матеріалів справи судові накази у даній справі №906/79/14 видано 28.08.2014р., а 05.09.2014р. згідно Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року №606-XIV Прокуратурою м. Житомира подано заяви про відкриття виконавчого провадження до Корольовського відділу ДВС Житомирського міського управління юстиції. Дані заяви органом ДВС отримано 09.09.2014р., про що свідчить штамп вхідної кореспонденції на вказаних заявах (а.с. 169, 171, т.ІІІ).

12.09.2014р. старшим державним виконавцем Мирошник І.М. на виконання наказу №906/79/14 від 28.08.2014р. про повернення Фізичною особою-підприємцем Сагадін Тетяною Дмитрівною приміщення площею 24 кв.м вартістю 73370,40грн, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1, до комунальної власності територіальної громади м. Житомира, та на виконання наказу №906/79/14 від 28.08.2014р. про повернення фізичною особою-підприємцем Сагадін Тетяною Дмитрівною приміщення площею 9 кв.м вартістю 27528,00грн, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1, до комунальної власності територіальної громади м. Житомира відкрито виконавчі провадження №44689500 та №44689450 відповідно (а.с.170, 172, т.ІІІ).

02.02.2018р. в.о. начальника Корольовського відділу ДВС м. Житомира ОСОБА_4, відповідно до вимог статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" та Розділу XII Інструкції з організації примусового виконання рішень, здійснено перевірку виконавчих проваджень №44689450 та №44689500 (а.с.120-123, т. IV; а.с. 118-121, т. V).

За результатами перевірки виконавчих проваджень в.о. начальника Корольовського відділу ДВС м. Житомира ОСОБА_4 скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження №44689450 від 12.09.2014р. та постанову про відкриття виконавчого провадження №44689500 від 12.09.2014р., а також всі інші процесуальні документи даних виконавчих проваджень. Окрім того, старшого державного виконавця Волинець Богдана Олеговича зобов'язано прийняти відповідні рішення з безумовним дотриманням вимог Закону України "Про виконавче провадження".

В подальшому, 07.02.2018р. старшим державним виконавцем Волинець Б. О. на підставі статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" (від 02.06.2016р. №1404-VIII) направлено на адресу Житомирської місцевої прокуратури повідомлення №5615 та №5616 про повернення стягувачу без прийняття до виконання вищевказаних виконавчих документів з посиланням на ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" (від 21 квітня 1999 року № 606-XIV) (а.с. 161-163, т.ІІІ, а.с.165-167, т.ІІІ).

Так, державним виконавцем під час винесення повідомлень про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 07.02.2018р. було вказано, що зміст та реквізити наказу господарського суду мають відповідати вимогам, що передбачені статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999р. №606-XIV, зокрема містити такі реквізити: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб, ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), а також інші дані, якщо вони відомі суду.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (частина 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно статті 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

22.02.2018р. до господарського суду Житомирської області від керівника Житомирської місцевої прокуратури надійшла скарга на дії Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області №(06-09)2-14 від 22.02.2018р. у справі №906/79/14 (а.с.147-154, т.ІІІ).

У скарзі прокурор просить визнати незаконними дії старшого державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Волинець Богдана Олеговича щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання №5615 від 07.02.2018р. при примусовому виконанні наказу господарського суду Житомирської області №906/79/14 від 28.08.2014р.; скасувати повідомлення старшого державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Волинець Богдана Олеговича про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання №5615 від 07.02.2018р. при примусовому виконанні наказу господарського суду Житомирської області №906/79/14 від 18.08.2014р.; визнати незаконними дії старшого державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Волинець Богдана Олеговича щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання №5616 від 07.02.2018р. при примусовому виконанні наказу господарського суду Житомирської області №906/79/14 від 28.08.2014р.; скасувати повідомлення старшого державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Волинець Богдана Олеговича про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання №5616 від 07.02.2018р. при примусовому виконанні наказу господарського суду Житомирської області №906/79/14 від 28.08.2014р.

В обґрунтування скарги прокурор зазначає, що прийняті державним виконавцем повідомлення не відповідають вимогам статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», є необґрунтованим та таким, що суперечить вимогам чинного законодавства. В оскаржуваних процесуальних рішеннях державного виконавця відсутні будь-які конкретні посилання та аргументація підстав повернення судових наказів. Так, у повідомленнях про повернення виконавчих документів стягувану без прийняття їх до виконання зазначено лише витяг зі ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент прийняття рішень). Водночас, не вказано яким саме вимогам не відповідають виконавчі документи. Окрім того, державним виконавцем не зазначено конкретний пункт - частини 4 статті 4 вказаного Закону, яким керувався державний виконавець при прийнятті рішень. Зі змісту обох повідомлень випливає, що державний виконавець повертає виключно судовий наказ №906/79/14 від 28.08.2014р. про повернення ФОП Сагадін Тетяною Дмитрівною, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, приміщення площею 9 кв.м вартістю 27528,00 грн., яке розташоване за адресою АДРЕСА_1, до комунальної власності територіальної громади м. Житомира, з огляду на те, що зміст зазначених повідомлень є абсолютно тотожним. Разом з тим, до повідомлення №5616 від 07.02.2018р. долучено саме судовий наказ №906/79/14 від 28.08.2014р. про повернення ФОП Сагадін Тетяною Дмитрівною, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, приміщення площею 24 кв.м вартістю 73370,40 грн., яке розташоване за адресою АДРЕСА_1, до комунальної власності територіальної громади м. Житомира, що також свідчить про безпідставність повернення зазначеного судового наказу, оскільки, виходячи з аналізу правових норм, жодного процесуального рішення державним виконавцем щодо зазначеного виконавчого документу не приймалось. Таким чином, прокурор вважає, дії старшого державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Волинець Богдана Олеговича щодо винесення повідомлення державного виконавця №5615 від 07.02.2018р. та повернення судового наказу №906/79/14 від 28.08.2014р. , а також повідомлення державного виконавця №5616 від 07.02.2018р. та повернення судового наказу №906/79/14 від 28.08.2014р. є незаконними та вказані повідомлення підлягають скасуванню як такі, що не відповідають вимогам статті 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 23.02.2018р. скаргу керівника Житомирської місцевої прокуратури на дії Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області №(06-09)2-14 від 22.02.2018р. прийнято до розгляду та призначено засідання (а.с. 181-182, т.ІІІ).

Дослідивши матеріали даної справи, враховуючи зміст та вимоги скарги прокуратури на дії Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, апеляційний суд зазначає наступне.

Як уже зазначалося, 07.02.2018р. старшим державним виконавцем Волинець Б. О. на підставі статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016р. №1404-VIII направлено на адресу Житомирської місцевої прокуратури повідомлення №5615 та №5616 про повернення виконавчих документів стягувачу без прийняття до виконання, винесених при примусовому виконання наказів №906/79/14 від 28.08.2014р. з посиланням на статтю 18 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999р. № 606-XIV.

При цьому, державним виконавцем під час винесення повідомлень про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 07.02.2018р. було вказано, що зміст та реквізити наказу господарського суду мають відповідати вимогам, що передбачені статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999р. №606-XIV, зокрема містити такі реквізити: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб, ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), а також інші дані, якщо вони відомі суду.

Разом з тим, старший державний виконавець, керуючись статтею 4 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016р. №1404-VIII, повернув виконавчі документи без прийняття до виконання.

Тобто, державним виконавцем у повідомленні про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання у даному випадку не конкретизовано, вимогами якого саме Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року № 606-XIV чи від 2 червня 2016 року № 404-VIII) керувався старший державний виконавець під час його винесення.

Разом з тим, як вірно встановлено судом першої інстанції, державним виконавцем не вказано, яким саме вимогам законодавства не відповідають виконавчі документи, які підлягають поверненню.

З поданих органом ДВС у даній справі заперечень, щодо поданої прокуратурою скарги з наведених підстав, вбачається, що старший державний виконавець в спростування вимог заявленої скарги посилається на те, що виконавчі документи не відповідали вимогам, передбаченим статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999р. №606-XIV, зокрема щодо наявності у них повного найменування стягувача, їх місцезнаходження, ідентифікаційного коду суб'єкта господарської діяльності стягувача.

Однак, повідомлення про повернення виконавчих документів стягувачу без прийняття до виконання №5615 та №5616 від 07.02.2018р. містять реквізити стягувача, які, згідно письмових заперечень від 21.03.2018р., невідомі органу державної виконавчої служби та через відсутність яких неможливо ідентифікувати стягувача у виконавчому провадженні.

Відповідно, такі висновки органу державної виконавчої служби щодо відсутності реквізитів стягувача у виконавчих документах, які унеможливлюють відкриття виконавчого провадження та належне виконання рішення суду є безпідставними.

Згідно частини 7 Розділу XIII Прикінцеві та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року №1404-VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Отже, старший державний виконавець під час вчинення ним виконавчих дій щодо наказів господарського суду у справі №906/79/14 мав би керуватися положеннями Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2018р. № 1404-VIII.

Так, у повідомленнях про повернення виконавчого документа стягувачу без виконання №5615 та №5616 від 07.02.2018р. вказано, що державний виконавець повертає виключно судовий наказ №906/79/14 від 28.04.2018р. про повернення Фізичною особою - підприємцем Сагадін Т.Д. приміщення площею 9 кв.м вартістю 27528,00грн, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1, до комунальної власності територіальної громади м. Житомира, тобто зміст зазначених повідомлень є абсолютно тотожним (а.с. 162-163, 166-167 т.ІІІ).

При цьому, як встановлено матеріалами справи, до повідомлення №5616 від 07.02.2018р. (а.с. 165, т.ІІІ) долучено судовий наказ №906/79/14 від 28.08.2014р. про повернення ФОП Сагадін Т. Д. приміщення площею 24 кв.м вартістю 73370,40грн, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1, до комунальної власності територіальної громади м. Житомира, що також свідчить про безпідставність повернення зазначеного судового наказу.

Частиною 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції від 02.06.2016р. встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення.

Разом з тим, накази, щодо яких прийнято рішення державним виконавцем про їх повернення, пред'явлені прокуратурою у відповідності до вимог пункту 2. частини 1 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" до виконання 05.04.2014р., які держаним виконавцем прийняті до виконання 12.09.2014р., про що винесені відповідні постанови.

Наведені обставини беззаперечно свідчать про порушення, які вчинені старшим державним виконавцем під час винесення повідомлень №5615 та №5616 від 07.02.2018р.

Виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (частина 1, пункт 1 частини 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Таким чином, державним виконавцем не було здійснено в повній мірі заходів спрямованих на захист інтересів стягувача та на своєчасне виконання рішення суду у даній справі.

Згідно частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1, 3 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (частини 1, 2 статті 86 ГПК України).

Виходячи з наведених обставин, норм чинного законодавства, дії старшого державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Волинець Богдана Олеговича щодо винесення повідомлень про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання №5615 та №5616 від 07.02.2018р. при примусовому виконанні наказів господарського суду Житомирської області №906/79/14 від 28.08.2014р. є незаконними.

Статтею 343 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Скарга керівника Житомирської місцевої прокуратури на дії Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області №(06-09)2-14 від 22.02.2018р. підлягає задоволенню.

Враховуючи фактичні обставини даної справи, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про:

- визнання незаконними дії старшого державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Волинець Богдана Олеговича щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання №5615 від 07.02.2018р. при примусовому виконанні наказу господарського суду Житомирської області №906/79/14 від 28.08.2014р. та щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання №5616 від 07.02.2018р. при примусовому виконанні наказу господарського суду Житомирської області №906/79/14 від 28.08.2014р.

Відповідно місцевим господарським судом правомірно скасовано повідомлення старшого державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Волинець Богдана Олеговича про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання №5615 від 07.02.2018р. при примусовому виконанні наказу господарського суду Житомирської області №906/79/14 від 28.08.2014р. та повідомлення старшого державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Волинець Богдана Олеговича про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання №5616 від 07.02.2018р. при примусовому виконанні наказу господарського суду Житомирської області №906/79/14 від 28.08.2014р.

З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі є безпідставними, необґрунтованими, спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи і не відповідають вимогам закону, у зв'язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали та задоволення апеляційної скарги.

Згідно частини 1 статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права (стаття 276 ГПК України).

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга Корольовського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 08.05.2018р. не підлягає до задоволення.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Корольовського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 08.05.18р. залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Житомирської області від 12 квітня 2018 року у справі №906/79/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №906/79/14 повернути господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "10" серпня 2018 р.

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Тимошенко О.М.