ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"07" серпня 2018 р. м.Київ Справа № 911/1536/18

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. за участю секретаря судового засідання Мірошніченко В.В. розглянув у підготовчому засіданні матеріали

заяви ліквідатора Публічного акціонерного товариства «Борекс» ОСОБА_1

про порушення справи про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Борекс» (07800, Київська обл., Бородянський р-н, смт Бородянка, вул. Індустріальна, буд. 2, ідентифікаційний код 05764593)

За участю представників:

від заявника: ОСОБА_2 (довіреність б/н від 06.08.2018);

від ГУ ДФС у Київській області: ОСОБА_3 (довіреність №1364/9/10-36-10-08 від 08.02.2018);

від інших учасників справи: не зявились

ВСТАНОВИВ:

12.07.2018 до Господарського суду Київської області (далі суд) звернувся ліквідатор Публічного акціонерного товариства «Борекс» (далі боржник, ПАТ «Борекс») ОСОБА_1 (далі ліквідатор, заявник) у порядку ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі Закон про банкрутство) із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство ПАТ «Борекс» у звязку із неможливістю останнього задовольнити вимоги кредиторів у повному обсязі.

На запит суду від 16.07.2018 автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України, у справі №911/1536/18 визначено арбітражного керуючого ОСОБА_4 (свідоцтво №490 від 27.03.2013, адреса: 18001, м.Черкаси, вул. Байди Вишневецького, 37, оф. 312).

Ухвалою суду від 16.07.2018 вказану заяву прийнято до розгляду, призначено проведення підготовчого засідання на 30.07.2018 та зобов'язано арбітражного керуючого ОСОБА_4 подати до суду заяву про згоду на участь у справі про банкрутство Товариства відповідно до вимог Закону. Так, до початку підготовчого засідання до суду надійшла заява зазначеного арбітражного керуючого про згоду на участь у справі про банкрутство ТОВ «Борекс». Вказана заява долучена судом до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 2 Закону про банкрутство, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України (далі ГПК України), іншими законодавчими актами України.

Згідно ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

Під час підготовчого засідання 30.07.2018 у ліквідатора боржника виникла необхідність подання додаткових доказів по справі, у звязку із чим судом, на підставі ст. 183 ГПК України, у підготовчому засіданні оголошено перерву до 07.08.2018.

У підготовче засідання арбітражний керуючий ОСОБА_4 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце засідання був повідомлений належним чином та своєчасно (т. 2 а.с. 5).

Згідно із п.2 ч.1 ст. 42 ГПК України, учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом.

За таких обставин, ураховуючи те, що явка учасників справи це право, а не обовязок, суд визнав за можливе провести дане підготовче засідання без участі представника боржника та арбітражного керуючого.

Під час підготовчого засідання представник заявника підтримав заяву та надав пояснення аналогічні, викладеним у ній.

Розглянувши зазначену заяву, дослідивши надані докази та вислухавши пояснення учасників справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до приписів ст.16 Закону про банкрутство, перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з'ясування наявності підстав для відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом.

У разі звернення до господарського суду боржника із заявою про порушення справи про банкрутство у підготовчому засіданні з'ясовуються ознаки неплатоспроможності боржника або її загрози.

Так, особливості банкрутства окремих категорій боржників визначається розділом VII Закону про банкрутство.

Згідно із ст. 84 Закону про банкрутство, відносини, пов'язані з банкрутством боржників, визначених у цьому розділі, регулюються Законом з урахуванням особливостей, передбачених цим розділом.

Так, ч. 3 ст. 11 Закону про банкрутство визначений перелік документів (доказів), які в обов'язковому порядку додаються боржником до заяви про порушення справи про банкрутство.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із абз. 3 ч. 3 ст. 11 Закону про банкрутство, до заяви боржника про порушення провадження у справі про банкрутство додається перелік кредиторів боржника, вимоги яких визнаються боржником, із зазначенням загальної суми грошових вимог усіх кредиторів, а також щодо кожного кредитора - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків (за наявності), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов'язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов'язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором.

Із доданих до заяви про порушення провадження у справі вбачається, що заявником не було виконано вищевказані вимоги закону та не було надано суду перелік кредиторів боржника, вимоги яких визнаються боржником із зазначенням відповідної інформації.

Водночас, заявником було надано суду додаток №2 до проміжного ліквідаційного балансу ПАТ «Борекс» (т. 1 а.с. 148-150), у якому зазначено заборгованість кредиторів за даними бухгалтерського обліку, заборгованість заявлена кредиторами згідно ч 5 ст. 105 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та кредиторська заборгованість станом на 24.12.2017 встановлена за результатами інвентаризації. Проте, вказаний перелік було складено без урахуванням вимог, вставлених абз. 3 ч. 3 ст. 11 Закону про банкрутство, у звязку із чим не може братись судом до уваги.

Разом з цим, у відповідному переліку було зазначено ГУ ДФС у Київській області як кредитора із вимогами 21 123 238,04грн, проте, заявником не було зазначено у який період виникла вказана заборгованість, із чого вона складається та підстави виникнення зазначеної заборгованості.

Відповідно до п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України (далі ПК України), контролюючий орган, крім випадків, визначених п. 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної п. 133.4 ст. 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Згідно із п.102.4. ст. 102 ПК України, у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у п. 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг (п.101.1. ст. 101 Податкового кодексу України).

Аналізуючи зазначені положення закону та зважаючи на те, що заявником не було зазначено відомостей (період, із чого складається сума, підстави виникнення та ін.) щодо виникнення кредиторської заборгованості перед ГУ ДФС у Київській області, то суд немає можливості встановити, яка саме заборгованість підлягає сплаті зазначеному кредитору.

Отже, оскільки заявником не було надано суду документів, які б підтверджували факт наявності заборгованості ПАТ «Борекс» перед кредиторами, то у суду відсутня можливість встановити розмір наявної кредиторської заборгованості та як настлідок з'ясувати ознаки неплатоспроможності боржника або її загрози.

Відповідно до абз. 7 ч. 3 ст. 11 Закону про банкрутство, до заяви також додається перелік осіб, що мають невиконані зобов'язання перед боржником, із зазначенням вартості таких зобов'язань, терміну виконання та підстав виникнення.

Із доданих до заяви про порушення провадження у справі вбачається, що заявником не було виконано вищевказані вимоги закону та не було надано суду перелік осіб, які мають невиконані зобов'язання перед боржником із зазначенням відповідних відомостей.

Водночас, заявником було надано суду №1 до проміжного ліквідаційного балансу ПАТ «Борекс» (т. 1 а.с. 147), у якому зазначено осіб, що мають невиконані зобов'язання перед боржником, проте, зазначений перелік складений без урахування вимог встановлених абз. 7 ч. 3 ст. 11 Закону про бакнрутство.

Абзоцом 12 ч. 3 ст. 11 Закону про банкрутство, встановлено, що до заяви боржника додаються також рішення власника майна (органу, уповноваженого управляти майном) боржника про звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство.

Так, заявником було надано суду протокол №2 позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ «Борекс» від 12.10.2017 (т. 1 а.с. 15-19), із змісту якого вбачається, що на зборах присутні акціонери фізичні та юридичні особи, які володіють 221 104 акціями з правом голосу, що від загальної кількості 368 491 акцій становить 60,00%. Крім того, у вказаному протоколі зазначено, що реєстрація акціонерів проводилась за переліком, складеним на 06.10.2017.

Проте, ліквідатором не було додано до матеріалів заяви відповідний перелік, із звязку із чим, суд позбавлений можливості встановити, хто із акціонерів був присутній на відповідних зборах акціонерів 12.10.2017.

Водночас, заявником також надано суду протокол №1 чергових загальних зборів акціонерів ПАТ «Борекс» від 10.04.2018 (т. 2 а.с. 37-43), у якому зазначено, що що на зборах присутні акціонери фізичні та юридичні особи, які володіють 244 916 акціями з правом голосу, що від загальної кількості 368 491 акцій становить 66,46%. Крім того, у вказаному протоколі вказано, що реєстрація акціонерів проводилась за переліком, складеним на 03.04.2018, дата складання 04.04.2018.

Так, суду було надано список акціонерів присутніх на вищевказаних зборах, який датований 10.04.2018, у якому зазначено, що на зборах присутні представники юридичних осіб: НВФ «Система-Борекс» та ТОВ «Борекс-БМЗ», а також фізичні особи, у кількості 14 осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про акціонерні товариства», загальні збори є вищим органом акціонерного товариства (аналогічне положення зазначено у п. 10.1.1 статуту ПАТ «Борекс»).

До виключної компетенції загальних зборів належить прийняття рішення про виділ та припинення товариства, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 84 цього Закону, про ліквідацію товариства, обрання ліквідаційної комісії, затвердження порядку та строків ліквідації, порядку розподілу між акціонерами майна, що залишається після задоволення вимог кредиторів, і затвердження ліквідаційного балансу (п. 23 ч. 2 ст. 33 Закону України «Про акціонерні товариства», п. 10.2.2 статуту ПАТ «Борекс»).

У загальних зборах акціонерного товариства можуть брати участь особи, включені до переліку акціонерів, які мають право на таку участь, або їх представники (ч. 1 ст. 34 Закону України «Про акціонерні товариства» п. 10.3.5 статуту ПАТ «Борекс»).

Як зазначалось вище, на зборах були присутній представник НВФ «Система-Борекс», на підтвердження повноважень якого суду було надано довіреність №б/2 від 10.04.2018.

Із змісту зазначеної довіреності вбачається, що ПП НВФ «Система-Борекс» в особі директора ОСОБА_5, яка діє на підставі статутуту, уповноважує ОСОБА_6 представляти інтереси підприємства та приймати рішення на загальних зборах акціонерів ПАТ «Борекс», які відбудуться 10.04.2018.

Проте, суду не було надано статут ПП НВФ «Система-Борекс», у звязку із чим у суду відсутня можливість встановити наявність повноважень у ОСОБА_5 щодо видачі довіреності №б/2 від 10.04.2018.

Щодо наявності повноважень у представника ТОВ «Борекс-БМЗ», то суд зазначає, що заявником не було надано суду доказів, які б підтверджували повноваження зазначеної особи, у звязку із чим суд не може встановити чи мав право вказаний представник приймати участь у загальних зборах ПАТ «Борекс».

Водночас, із змісту відповідно списку вбачається, що на вказаних зборах були присутні фізичні особи.

Приписами ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» встановлено перелік документів, які посвідчують особу та підтверджують громадянство України. Такими документами є: а) паспорт громадянина України; б) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; в) дипломатичний паспорт України; г) службовий паспорт України; ґ) посвідчення особи моряка; д) посвідчення члена екіпажу; е) посвідчення особи на повернення в Україну; є) тимчасове посвідчення громадянина України.

Проте, заявником не було надано суду належним чином засвідчені копії будь-яких із вищевказаних документів або документів, які б підтверджували повноваження представників (у разі присутності представника фізичної особи), а відтак суд позбавлений можливості встановити осіб, які є акціонерами ПАТ «Борекс».

Крім того, суд зазначає, що загальних зборах акціонерів ПАТ «Борекс» 10.04.2018 було прийнято рішення про звернення до суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника, проте, не було визначено за якою саме процедурою загальною чи з урахуванням особливостей, передбачених розділом VII Закону про банкрутство.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що із змісту наданого до матеріалів справи протоколу чергових загальних зборів ПАТ «Борекс» №1 від 10.04.2018 неможливо встановити факт прийняття учасниками товариства рішення про ліквідацію товариства, що, у свою чергу, вказує на відсутність волі учасників ПАТ «Борекс» щодо ліквідації товариства.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заявником виконано вимоги встановлені ст. 11 Закону про банкрутство лише частково.

Водночас, у відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 95 Закону про банкрутство, якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи.

Спрощена процедура банкрутства, що передбачена ст. 95 Закону про банкрутство випливає з процедури добровільної ліквідації юридичної особи, тобто, ліквідації юридичної особи за рішенням її учасників (власників) або органу, уповноваженого на це установчими документами.

У зв'язку з цим, необхідними передумовами для звернення із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника в порядку ст. 95 Закону про банкрутство є дотримання вимог цивільного законодавства, а саме ст. 110 та 111 ЦК України, щодо добровільної ліквідації юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 111 ЦК України, з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу щодо ліквідації юридичної особи ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов'язана вжити всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується, та письмово повідомити кожного з боржників про припинення юридичної особи в установлені цим Кодексом строки.

Ліквідаційна комісія (ліквідатор) заявляє вимоги та позови про стягнення заборгованості з боржників юридичної особи.

Як зазначалось вище, заявником надано суду перелік осіб, що мають невиконані зобов'язання перед боржником, зокрема, ТОВ «Борекс-БМЗ» та ТОВ «Інтерсіті Інформ», проте, суду не було надано доказів того, що ліквідатором вживались усі необхідні заходи щодо стягнення відповідної дебіторської заборгованості.

Згідно із ч. 3 ст. 111 ЦК України, під час проведення заходів щодо ліквідації юридичної особи до завершення строку пред'явлення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) закриває рахунки, відкриті у фінансових установах, крім рахунка, який використовується для розрахунків з кредиторами під час ліквідації юридичної особи.

Так, заявником було надано суду перелік рахунків ПАТ «Борекс» (т. 1 а.с. 262-267), із змісту якого вбачається, що ліквідатором було закрито лише частину рахунків боржника, а саме, із 95-ти наявних рахунків, закрито 62.

Частиною 5 ст. 111 ЦК України встановлено, що ліквідаційна комісія (ліквідатор) вживає заходів щодо закриття відокремлених підрозділів юридичної особи (філій, представництв) та відповідно до законодавства про працю здійснює звільнення працівників юридичної особи, що припиняється.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно абз. 2 ст. 47 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.

Таким чином, звільнення працівника, у звязку із ліквідацією юридичної особи повинно оформлюватись наказом про звільнення з роботи у порядку, визначеному Кодексом законів про працю України.

Отже, ураховуючи положення ч. 5 ст. 111 ЦК України, ліквідатор здійснюючи звільнення працівників ПАТ «Борекс» повинен був оформити відповідні накази, проте, останнім зазначених документів до заяви про порушення провадження у справі про банкрутство надано не було, та у свою чергу, не зазначено про відсутність працівників ПАТ «Борекс».

Частиною 8 ст. 111 ЦК України передбачено, що ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Як встановлено судом, заявником не було надано суду доказів на підтвердження повноважень акціонерів, які були присутні на загальних зборах ПАТ «Борекс» 10.04.2018 та на яких був затверджений проміжний ліквідаційний баланс станом на 31.12.2017. Ураховуючи зазначене, у суду відсутні підстави вважати, що ліквідатором виконані вимоги встановлені ч. 1 ст. 111 ЦК України.

Крім того, судом встановлено, що матеріали заяви не містять доказів отримання ліквідатором боржника інформації з веб-сайтів Регістрової книги суден Регістру судноплавства України, Реєстру цивільних повітряних суден України, Реєстру організацій колективного управління, Державного реєстру України топографій інтегральних мікросхем, Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, Державного реєстру патентів України на корисні моделі, реєстру виробників та розповсюджувачів програмного забезпечення, Державного реєстру патентів України на винаходи, з метою встановлення наявності або відсутності у боржника відповідних ліцензій, суден, цивільних повітряних суден, корисних моделей, знаків на товари та послуги, винаходів, промислових зразків.

У силу приписів ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Зважаючи на положення ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ліквідатором не було вчинено усіх дій передбаченим чинним цивільним законодавством у порядку добровільної ліквідації, що є обовязковою передумовою для звернення із відповідною заявою саме у порядку ст. 95 Закону про банкрутство та не подано суду усі відповідні докази, які необхідні для вставлення ознак неплатоспроможності ПАТ «Борекс» або її загрози.

Ураховуючи зазначене, суд не вбачає правових підстав для порушення справи про банкрутство ПАТ «Борекс»

Відповідно до ч.7 ст.16 Закону суд відмовляє в порушенні провадження у справі про банкрутство, зокрема, якщо, зокрема, заявником не доведено наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство.

Відмова у відкритті провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню до суду із заявою про порушення справи про банкрутство за наявності підстав, встановлених цим Законом. (ч.8 ст.16 Закону).

З огляду на викладене, заява арбітражного керуючого ОСОБА_4 про надання згоди на участь у даній справі залишаються судом без розгляду.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-80, 234-235 ГПК України, ст.ст. 11, 16, 95 Закону про банкрутство, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ліквідатору ОСОБА_1 у порушенні провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Борекс».

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ч. 1 ст. 235 ГПК України негайно після оголошення та може бути оскаржена протягом 10 днів у порядку передбаченому ст.ст. 255-257 ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Ухвалу підписано 13.08.2018.