УХВАЛА

15 серпня 2018 року

м. Київ

Справа № 915/734/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Чумака Ю.Я. - головуючого, Дроботової Т.Б., Пількова К.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк"

на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 17.09.2015 (головуючий - Колоколов С.І., судді - Разюк Г.П., Петров М.С.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Олімпія",

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест-Буд"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача:

1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал",

2) ОСОБА_4,

3) ОСОБА_5,

4) ОСОБА_6,

5) ОСОБА_7,

6) ОСОБА_8,

7) Національний банк України,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк",

про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

12.07.2018, що підтверджується відбитком штемпеля відділення поштового зв'язку на конверті, Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" звернулося до Верховного Суду через Одеський апеляційний господарський суд з касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 17.09.2015 у справі № 915/734/15, заявивши при цьому клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження та клопотання про відстрочку сплати судового збору.

Зазначена касаційна скарга разом зі справою № 915/734/15 надійшла до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 06.08.2018.

За результатами перевірки матеріалів поданої касаційної скарги Верховний Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі № 915/734/15 і в обґрунтування цієї відмови зазначає таке.

Слід зауважити, що 15.12.2017 набрав чинності Господарський процесуальний кодекс України у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ.

Відповідно до статті 110 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній до 15.12.2017) касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Частиною 3 статті 3 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній з 15.12.2017) передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 288 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній з 15.12.2017) касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

За змістом статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини держава, яка створює суди апеляційної чи касаційної інстанцій, має забезпечити особам, які відповідають перед законом, можливість користуватися всіма фундаментальними гарантіями, зазначеними у статті 6 Конвенції, під час провадження у цих судах (див. пункт 25 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Делкурт проти Бельгії" від 17.01.1970; пункт 27 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пелевін проти України" від 20.05.2010). При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що право на доступ до суду не є абсолютним і за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, мають на меті забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. Водночас такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. пункти 22 - 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006; пункти 37- 38 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010).

У свою чергу, принцип правової визначеності є одним з основоположних аспектів верховенства права, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного та обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Відповідно до частини 4 статті 293 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній з 15.12.2017) незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов'язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення непереборної сили.

Як убачається із матеріалів скарги, заявник не погоджується з постановою Одеського апеляційного господарського суду від 17.09.2015 у справі № 915/734/15, останній строк на оскарження якої згідно зі статтею 110 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній до 15.12.2017) припадав на 07.10.2015, натомість касаційну скаргу було подано лише 12.07.2018, тобто із пропуском процесуального строку на подання касаційної скарги майже три роки.

В обґрунтування клопотання про поновлення процесуального строку скаржник зазначає, що Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" не було належним чином повідомлено про час та місце проведення судових засідань і не отримувало копії оскаржуваної постанови, оскільки всі повідомлення про судові засідання, а також копію оскаржуваної постанови апеляційним господарським судом помилково направлялися за адресою: м. Київ, вул. Щорса, 36-б, тоді як за даними офіційного сайта Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, місце знаходженням уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ "Дельта Банк" та адресою листування цієї особи є: м. Київ, бул. Дружби Народів, 38.

Про ухвалення зазначеної постанови скаржникові стало відомо тільки під час формування пакета документів щодо продажу прав вимоги за кредитним договором від 10.07.2007 № 16/К-07.

Перевіривши матеріали справи, касаційної скарги та доводи скаржника, викладені у клопотанні про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Частиною 1 статті 64 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній до 15.12.2017) визначено, що ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Відповідно до статті 87 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній до 15.12.2017) повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Отже, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини 1 статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній до 15.12.2017).

Як убачається із матеріалів справи, всі процесуальні документи у справі, а саме ухвала Господарського суду Миколаївської області від 23.06.2015, рішення Господарського суду Миколаївської області від 09.07.2015, ухвали Одеського апеляційного господарського суду від 06.08.2015, від 20.08.2015 і постанова Одеського апеляційного господарського суду від 17.09.2015 були надіслані Публічному акціонерному товариству "Дельта Банк" на його юридичну адресу згідно з інформацією внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та одержані уповноваженими особами, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, наявними у матеріалах справи.

З урахуванням зазначеного суд касаційної інстанції вважає, що Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" було належним чином повідомлено про розгляд цієї справи, а тому, на думку суду, обставини, викладені у клопотанні про поновлення процесуального строку, не є підставою для поновлення пропущеного скаржником строку на подання касаційної скарги, отже у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження необхідно відмовити.

Причин пропущення строку на касаційне оскарження рішення внаслідок виникнення обставин непереборної сили скаржник не навів.

Оскільки касаційну скаргу було подано після спливу одного року, тобто поза межами присічного строку, встановленого частиною 4 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження.

У зв'язку з відмовою у відкритті касаційного провадження Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду не має підстав для розгляду клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору.

Керуючись статтями 64, 87, 110 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній до 15.12.2017) і статтями 3, 234, 235, 255, 287, 288, 293 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній з 15.12.2017), Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Публічному акціонерному товариству "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного господарського суду від 17.09.2015 у справі № 915/734/15.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 17.09.2015 у справі № 915/734/15.

3. Матеріали касаційної скарги на 28 (двадцяти восьми) аркушах повернути Публічному акціонерному товариству "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк".

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Ю.Я. Чумак

Судді Т.Б. Дроботова

К.М. Пільков