ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" серпня 2018 р.

Справа № 924/714/18

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Танасюк О.Є., розглянувши заяву міського комунального підприємства „Хмельницькводоканал” м. Хмельницький про видачу судового наказу про стягнення з комунального підприємства „Управляюча муніципальна компанія „Будівельник” Хмельницької міської ради” м Хмельницький 80964,32 грн., з яких: 76035,31 грн. – заборгованість, 387,28 грн. – 3% річних, 118,76 грн. – інфляційні втрати, 4422,97 грн. – пеня

ВСТАНОВИВ:

Міське комунальне підприємство „Хмельницькводоканал” звернулося до господарського суду Хмельницької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з комунального підприємства „Управляюча муніципальна компанія „Будівельник” Хмельницької міської ради” м Хмельницький 80964,32 грн., з яких: 76035,31 грн. – заборгованість, 387,28 грн. – 3% річних, 118,76 грн. – інфляційні втрати, 4422,97 грн. – пеня.

Вимоги заявника обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання послуг юридичним особам з централізованого водопостачання та водовідведення №1999 від 03.10.2017р.

Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

У ч. 2 ст. 12 ГПК України зазначено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявникові невідомо.

Згідно зі ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи те, що вимоги заявника в частині стягнення з боржника 76035,31 грн. заборгованості за договором №1999 від 03.10.2017р. відповідають приписам ст. 148 ГПК України, заява про видачу судового наказу в цій частині підлягає задоволенню.

Разом з тим заявник просить видати наказ і в частині стягнення з боржника 387,28 грн. – 3% річних, 118,76 грн. – інфляційних втрат та 4422,97 грн. пені.

Вимоги в частині стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань не підлягають розгляду в порядку наказного провадження, оскільки ці вимоги не ґрунтуються на договорі.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Таким чином, пеня за своєю правовою природою є видом штрафних санкцій, яку сторона зобов'язання сплачує у разі невиконання/неналежного виконання зобов'язань та у випадку, якщо така відповідальність була передбачена договором.

З огляду на зазначене та невідповідністю вимог про стягнення пені критерію безспірності, визначеному ч. 2 ст. 12 ГПК України, відповідно до якої наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявник невідомо.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Таким чином, дослідивши вимоги заявника, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви, зокрема, в частині стягнення заборгованості в сумі 76035,31 грн. Вимоги у частині стягнення 3% річних, інфляційних втрат та пені не підлягають розгляду в порядку наказного провадження з підстав, зазначених вище, зокрема, невідповідності вимогам ст. 148 ГПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ГПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

При цьому відповідно до положень частини 2 статті 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. ст. 148, 152, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити міському комунальному підприємству „Хмельницькводоканал” у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення з комунального підприємства „Управляюча муніципальна компанія „Будівельник” 387,28 грн. – 3% річних, 118,76 грн. – інфляційних втрат та 4422,97 грн. пені.

Ухвала набирає законної сили після її підписання та може бути оскаржена до Рівненського апеляційного господарського суду України протягом десяти днів з дня її підписання в порядку ст.ст. 254-259 ГПК України.

Ухвала підписана 20.08.2018р.

Суддя                                                                      О.Є. Танасюк

Віддрук. 3 прим.: 1 - до справи,

2 - заявнику (29000, м. Хмельницький, вул. Водопровідна, 75),

3 - боржнику (29000, м. Хмельницький, вул. Інститутська, 6).

Всім рек. з пов. про вручення.