номер провадження справи 32/55/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2018 Справа № 908/1203/18

Суддя господарського суду Запорізької області Колодій Н.А. при секретарі судового засідання Зеленцовій К.Ю., розглянувши матеріали

за позовом Приватного підприємства Оксамит, (41600, м. Конотоп, Сумська область, вул.Депутатська, 92)

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю СКІФ-ФАРМ, (71001, смт.Більмак, Запорізька область, вул. Вороніна, 100В)

про стягнення суми 28640 грн. 75 коп.,

За участю представників сторін:

від позивача не зявився.

від відповідача не зявився.

ВСТАНОВЛЕНО:

Розглядається справа № 908/1203/18 за позовом Приватного підприємства Оксамит до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю СКІФ-ФАРМ про стягнення заборгованості за договором поставки № 3 выд 12.01.2017р. в розмірі 22 816 грн. 26 коп., а також суми пені в розмірір 3369грн. 14 коп., суми інфляційних нарахувань в розмірі 1934 грн. 99 коп. та три відсотки річних в сумі 520 грн. 36 коп.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 27.06.2018 позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 14.08.2018.

В судове засідання 14.08.2018 представники сторін не зявились. Явка представників сторін судом не визнавалась обовязковою.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.

Відповідно до ч. 3 п. 2 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

З урахуванням викладеного, суд вважає за доцільне розглянути справу по-суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутністю представників сторін.

Судове засідання проводилось без застосування засобів технічної фіксації судового процесу, у відповідності до ч. 3 ст. 222 ГПК України.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи у їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2017р. між Приватним підприємством «Оксамит» та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Скіф - фарм» був укладений договір поставки №3. Предметом поставки за вказаним договором є лікарські засоби, вироби медичного призначення та інше.

Відповідно до п.2.1. договору, поставка товару здійснюється окремими партіями, кількість та асортимент яких визначається сторонами шляхом оформлення замовлень і відповідно до умов, викладених в розділі 3 договору.

Загальна кількість та асортимент товару, що поставляється за договором, складається з кількості та асортименту товару, погоджених сторонами та вказаних в підписаних видаткових накладних на передачу товару (п.2.2 договору).

Згідно п.3.2.1 договору, замовлення на поставку відповідної партії товару подається покупцем за допомогою електронних або факсимільних засобів зв'язку або телефоном.

У відповідності до п.6.1. договору, покупець зобов'язується здійснити оплату товару в

повному обсязі протягом 10 календарних днів з моменту його отримання.

В рамках зазначеного вище договору позивачем було здійснено чотири поставки.

Позивач зазначив, що перша поставка відповідачем сплачена в повному обємі та до суми позовних вимог не зарахована.

Друга поставка була здійснена 06.07.2017. На адресу м. Запоріжжя, пр. Соборний, 111 було поставлено лікарські засоби - «Спирт етиловий» 96%, 100мл в кількості 500шт., на суму 10250,60 грн. (9580 грн. вартість товару та 670,60 грн. ПДВ), що підтверджується видатковою накладною №ОК-0001763 від 06.07.2017р., яка містить підпис уповноваженої особи та печатку відповідача.

За вказану поставку відповідачем було здійснено частковий розрахунок, а саме 31.08.2017 року сплачено 8250,60 грн. і 05.10.2017 року сплачено ще 500 гривень.

Таким чином сума боргу за вказаною поставкою складає: 10250,60 - 8750,60 = 1500 грн. (з ПДВ).

07.07.2017 відповідачу на адресу м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, 10 було здійснено поставку лікарських засобів: «Спирт етиловий» 70%, 100 мл в кількості 500шт. на загальну суму 9380 грн. (без ПДВ); «Спирт етиловий» 96%, 100 мл в кількості 50 шт. на загальну суму 958 грн. (без ПДВ)

Всього з урахуванням ПДВ було поставлено товару на загальну суму 11 061,66 грн. (в тому числі ПДВ - 723,66), що підтверджується видатковою накладною №ОК-0001772 від 07.07.2017р., яка містить підпис уповноваженої особи та печатку відповідача.

01.09.2017 року відповідачу на адресу Запорізька область, м. Токмак, вул. Центральна, 55 було здійснено поставку лікарського засобу - «Спирт етиловий» 96%, 100 мл в кількості 500шт., на суму 10250,60 грн. (9580 грн. вартість товару та 670,60 грн. ПДВ), що підтверджується видатковою накладною № ОК-0002044 від 01.09.2017р., яка містить підпис уповноваженої особи та печатку відповідача.

Відповідач частково виконав взяті на себе зобовязання.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ч. 2 ст. 265 Господарського кодексу України договір поставки укладається на розсуд сторін.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до частини 2 цієї ж статті підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 та ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України; якщо у зобов'язанні встановлений строк/термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк/термін.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що внаслідок невиконання відповідачем умов договору, сума основного боргу за договором складає: 1500 +11 061,66 грн. + 10250,60 грн. = 22 816,26 грн.

Претензії, що були направлені на адресу відповідача та отримані повноважними особами, відповідачем залишені без задоволення, внаслідок чого позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.

На момент розгляду спору по суті сума основного боргу підтверджена матеріалами справи, не спростована відповідачем та підлягає задоволенню в повному обємі.

Порушенням зобов'язання, в т.ч. є його невиконання; у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в т.ч. сплата неустойки (ст. 610 та п. 3 ч.1 ст. 611 ЦК України).

Застосування штрафних санкцій, відповідно до абзацу 8 частини 2 статті20 Господарського кодексу України, є способом захисту прав і законних інтересів.

Штрафними санкціями визнаються господарські санкції - заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки у вигляді грошової суми - неустойка, штраф, пеня, яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ст. 217 і ч. 1 ст. 230 ГК України).

У випадку несвоєчасної оплати товару покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення (п. 10.3 договору № 3 від 12.01.2017) .

Згідно з п. 6. 1 договору, покупець зобовязується здійснити оплату в повному обсязі за поставлену покупцю, протягом 10 календарних днів з моменту отримання товару.

Враховуючи прострочення відповідачем виконання своїх зобовязань, з оплати отриманого від позивача товару, позивачем предявлена вимога про стягнення пені в розмірі 3369грн. 14 коп. (розрахунки долучені до матеріалів справи).

Судом перевірені надані позивачем розрахунки та встановлено, що вимога про стягнення пені предявлена обґрунтовано, доведена матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України).

Окрім того, враховуючи неналежне виконання відповідачем умов договору позивачем предявлені вимоги по стягненню суми витрат від інфляції в розмірі 1934грн. 99коп. та 3 % річних в розмірі 520грн. 36коп.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодекс України передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимог кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Надані позивачем розрахунки судом перевірені та встановлено, що сума індексу інфляції та 3% річних розраховані вірно, вимоги щодо їх стягнення позивачем доведені та підлягають задоволенню.

Отже, проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобовязати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, враховуючи міру та ступінь вини кожної із сторін у спірних правовідносинах, судові витрати присуджуються до стягнення з відповідача на користь позивача, оскільки спір доведено до суду з його вини.

Керуючись ст. ст. 46, 74, 86, 129, 240, 241, 254-256 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного підприємства Оксамит до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю СКІФ-ФАРМ про стягнення 28640 грн. 75 коп. задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю СКІФ-ФАРМ, (71001, смт.Більмак, Запорізька область, вул. Вороніна, 100В, ) до Приватного підприємства Оксамит, (41600, м. Конотоп, Сумська область, вул.Депутатська, 92, ) заборгованість за поставлений товар в сумі 22 816,26 грн. (двадцять дві тисячі вісімсот шістнадцять гривень, 26 коп.), пеню в сумі 3369,14 грн. (три тисячі триста шістдесят дев'ять гривень, 14 коп.), інфляційні нарахування в сумі 1934,99 грн. (одна тисяча дев'ятсот тридцять чотири гривні 99 коп.) грн., три відсотки річних в сумі 520,36 (п'ятсот двадцять гривень, 36 коп.), судовий збір в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Видати наказ.

Повний текст рішення оформлено і підписано « 16» серпня 2018.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку, передбаченому ст.ст. 254-256 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.А. Колодій