ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.08.2018 м. Ужгород Справа № 907/279/18

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

За участю секретаря судового засідання Кут Л.В.

розглянувши позовну заяву дочірнього підприємства «Закарпатський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», м. Ужгород до Пилипецької сільської ради, с. Пилипець Міжгірського району про стягнення суми 201804,00грн.

За участю представників:

Від позивача ОСОБА_1 (дов. №06/288 від 31.05.2018)

Від відповідача не зявився

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення суми 201804,00грн. заборгованості по оплаті за Договором підряду №15/170628/01»а» від 22.09.2017 та №16/170628/01»б» від 25.09.2017 на виконання робіт по поточному дрібному ремонту автодороги, посилаючись на невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань по оплаті виконаних робіт, обгрунтовуючи свої вимоги порушення відповідачем норм ст.ст. 15, 16, 525, 526, 610, 625, 629, 837, 853 Цивільного кодексу України та ст.ст. 193, 231 Господарського кодексу України.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 31.05.2018 судом відкладено підготовче засідання на 21.06.2018.

Згідно розпорядження керівника апарату від 24.07.2018 №02-02/156/18 щодо вирішення питання про призначення повторного автоматизованого розподілу справи №907/279/18 у звязку з тимчасовою непрацездатністю судді Бобрик Г.Й., відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.07.2018, справу №907/279/18 передано на розгляд судді Ремецькі О.Ф.

Відповідно до ч.14 ст.32 Господарського процесуального кодексу України, у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження, розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим кодексом.

Приймаючи до уваги обставини вирішення в підготовчому засіданні питань, зазначених у частині 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на відсутність підстав для відкладення підготовчого засідання та оголошення в ньому перерви, суд, вважає за необхідне закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 195 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 26.07.2018 судом прийнято справу до провадження, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.08.2018.

Представник позивача просить задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, посилаючись на їх обгрунтованість наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Разом з тим, відповідачем подано суду заяву про визнання позову у повному обсязі на підставі вимог ст. 46 та 191 ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192 цього Кодексу (ч. 4 ст. 185 ГПК України).

Частиною 1 ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих прокурором.

У судовому засіданні 20.08.2018, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані сторонами матеріали, заслухавши повноважного представника позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між філією Міжгірський райавтодор ДП «Закарпатський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (даліПідрядник) та Пилипецькою сільською радою (далі Замовник) було укладено договори підряду № 15/170628/01 а від 22.09.2017 року та № 16/170628/01 б від 25.09.2017 року на виконання робіт по поточному дрібному ремонту автодороги (далі Договори). Відповідно до умов договорів Замовник доручає, а Підрядник зобовязується виконати роботи по поточному дрібному ремонту автодороги Пилипець-Потік км. 0+000-4+000, Потік-Шипіт км. 0+000-2+400 с. Пилипець. на загальну суму 201 804, 00 грн.

Згідно п. 4.1 Договорів Замовник здійснює розрахунки за виконані роботи шляхом перерахування відповідних коштів на рахунок Підрядника протягом п'яти банківських днів з дати підписання сторонами Акту прийняття виконаних робіт (форма № КБ-2в) та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма № КБ-3). Роботи можуть вважатися виконаними виключно після їх фактичного виконання та отримання Замовником вищевказаних документів (п. 4.2 Договору).

На виконання умов Договорів 29 вересня 2017 року Сторонами підписані Акти приймання виконаних будівельних робіт на суму 120 094,00 грн. та на суму 81 710 грн. Акти підписані сторонами без претензій та зауважень, Отже, фактичний обсяг виконаних робіт за Договорами склав 201 804, 00 грн.

Позивач стверджує, що Відповідач як Замовник не оплатив вартість виконаних Позивачем як Підрядником робіт за договорами підряду № 15/170628/01 а від 22.09.2017 року та № 16/170628/01 б від 25.09.2017 року. Відповідно розмір основного боргу за договорами становить 201 804, 00 грн.

Окрім того, вжиті позивачем заходи досудового врегулювання спору шляхом надсилання на адресу Відповідача претензії про погашення заборгованості за виконані роботи від 07.12.2017 р. за № 06/719 залишені без задоволення, у звязку з чим просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договорів підярду позивач виконав роботи у вересні 2017 року, а відповідач в свою чергу прийняв вказані роботи, що підтверджується Актами приймання виконаних будівельних робіт від за вересень 2017 року на суму 120094,00 грн. та 81710,00 грн., та довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2017 року, які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін без зауважень та заперечень, проте відповідачем оплата за виконані й прийняті роботи здійснена не була.

За приписами п.п. 4.1 Договору, розрахунки за цим Договором здійснюються шляхом перерахування відповідних коштів на розрахунковий рахунок підрядника протягом 5-ти банківських днів після підписання акту виконаних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт.

Отже, оскільки строк виконання відповідачем грошового зобов'язання за Договором настав, заборгованість Пилипецької сільської ради перед філією Міжгірський райавтодор ДП «Закарпатський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» за Договорами становить 201804,00 грн.

Проте, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 76, 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати відповідачем грошових коштів позивачу в розмірі 201804,00 грн.

За наведених вище обставин Судом встановлено, що відповідач порушив свої зобов'язання за Договором, не здійснив оплату виконаних робіт у повному обсязі, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 201804,00 грн, факт існування якої належним чином доведений та відповідачем не спростований.

Частина 1 ст. 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У той же час, у відзиві на позов відповідач визнав наявність перед позивачем заборгованості в розмірі 201804,00 грн. за Договором.

Відповідно до ч. 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ураховуючи викладене, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, що підтверджують викладені в позові обставини, а також прийняте судом визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом було дотримано приписи ч. 2 ст. 191 ГПК України щодо перевірки повноважень на визнання позову представником відповідача, а також з огляду на його нез'явлення до судового засідання та висловлене відповідачем прохання здійснювати розгляд справи без участі його представника, суд наголошує на наслідках відповідної процесуальної дії, як визнання позову.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 191, 195, ч. 1 ст. 202, ст.ст.231, 232, 233, 237, 238, 239, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Пилипецької сільської ради Міжгірського району (90011, Закарпатська область, Міжгірський район, с. Пилипець, 75, ) на користь дочірнього підприємства «Закарпатський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Собранецька, буд. 39, ) суму 201804,00грн. заборгованості за виконані підрядні роботи, а також суму 3027,06грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ на виконання рішення в порядку вимог п. 4 ст. 327 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 20.08.2018.

Суддя О.Ф. Ремецькі