РІШЕННЯ

27 липня 2018 року м. ТернопільСправа № 921/205/18

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

при секретарі судового засідання Саловська О.А.

розглянув справу

за позовом Дочірнє підприємство "Західдорвибухпром" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (вул. Гайова, 47, м.Тернопіль, 46006)

до відповідача ОСОБА_1 міської ради (вул. Листопадова, 5, м. Тернопіль, 46001)

про визнання права власності на обєкти нерухомого майна.

За участю від:

позивача не зявився

відповідача не зявився

Суть справи.

Дочірнє підприємство "Західдорвибухпром" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_1 міської ради про визнання права державної власності на нерухомого майно

Свої позовні вимоги позивач мотивує наявністю підстав для визнання права власності на підставі ст.392 ЦК України, у звязку з втратою документів, що посвідчують таке право.

Ухвалою суду від 18.06.2018 позовну заяву ДП "Західдорвибухпром" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" було залишено без руху, на підставі ст. 174 ГПК України, у зв'язку з недотриманням заявником вимог ст. 162 ГПК України, при її подачі до суду. Цією ж ухвалою позивачу було встановлено визначений ч.2 ст. 174 ГПК України строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

В подальшому, ДП "Західдорвибухпром" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", заявою б/н, б/д (вх.12833 від 21.06.2018), подано до матеріалів справи документи на усунення недоліків, вказаних в ухвалі від 18.06.2018. А за результатами розгляду судом цих матеріалів, ухвалою суду від 25.06.2018 відкрито провадження у справі №921/205/18 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у даній справі призначено на 19.07.2018.

В ході розгляду справи позивачем до матеріалів справи долучено вже згадувану заяву б/н, б/д (вх.12833 від 21.06.2018), з додатком; заяву б/н від 16.07.2018 (вх. № 13932 від 16.07.2018) про розгляд справи без участі представника позивача; заяву б/н, б/д (вх. №14072 від 19.07.2018), з додатком.

В свою чергу відповідачем до матеріалів справи подано відзив б/н, б/д (вх. №13872 від 16.07.2018.

У відзиві ОСОБА_1 міською радою проти позову не заперечено. Разом з цим зазначено, що у державного реєстратора не було підстав для державної реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна за позивачем, без витягу з Єдиного реєстру обєктів державної власності щодо такого обєкта. А відтак, відповідачем запропоновано позивачу визнати право власності в судовому порядку.

Також у відзиві відповідачем викладено заяву про розгляд справи без участі його представника.

У заяві б/н, б/д (вх. №14072 від 19.07.2018) представник позивача зазначив, що підтримує позовну заяву, не бажає скористатись правом на подачу заперечення на відзив чи інших документів в ході підготовчого провадження, а також справу слухати без його участі.

Ухвалою суду від 19.07.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу №921/205/18 до розгляду по суті на 27.07.2018.

В судове засідання 27.07.2018 повноважні представники сторін не зявились.

Судом також враховано, що у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66,69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України №1-5/45 від 25.01.2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

З урахуванням наведеного, поданих суду матеріалів та пояснень учасників справи щодо відсутності у них інших доказів та обставин, які можуть повідомити, суд прийшов до висновку про можливість закінчення розгляду справи.

Запис розгляду судової справи 19.07.2018 здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: програми фіксування судового процесу (судового засідання) "Акорд". Експертний висновок № 765 від 20.10.2017 до 20.10.2020.

Для робочого оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер NJ 27 VF 25 D 8133195 B 2.

В порядку ч.3 ст. 222 ГПК України, внаслідок неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу в судовому засіданні 27.07.2018 за допомогою технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено.

Відповідно до Постанови Комітету Держгіртехнагляду УРСР від 10.11.1969 «Про стан обліку, охорони, перевезення і використання вибухових матеріалів», в доповнення до наказу по Міністерству від 10.11.1969 та з метою усунення недоліків і порушень правил зберігання та використання вибухових матеріалів на підлеглих Міністерству підприємствах і організаціях, Міністром будівництва і експлуатації автомобільних шляхів УРСР видано Наказ №321 від 25.12.1969 «Про організацію в складі трестів «Укршляхбудматеріали» і «Західшляхбудматеріали» спеціалізованих виробничих управлінь по виконанню буровибухових робіт», згідно якого керуючим трестам «Укршляхбудматеріали» і «Західшляхбудматеріали» наказано організувати з січня 1970 року в складі трестів спеціалізовані виробничі управління на господарчому розрахунку по виконанню на договірних умовах буровибухових робіт на притрасових і промислових карєрах шляхових організацій Міністерства і іменувати їх: при тресті «Укршляхбудматеріали» - «Укршляхвибухпром», з розташуванням в м. Києві; при тресті «Західшляхбудматеріали» - «Західшляхвибухпром», з розташуванням в м. Тернополі.

ОСОБА_2 даного наказу «Укршляхвибухпрому» і «Західшляхвибухпрому» забезпечено передачу всіх складів з фондами і лімітами на матеріали, охороною і своєю документацією.

У Додатку №1 до Наказу №321 від 25.12.1969 вказано про виконання ОСОБА_1 дільницею Західшляхвибухпрому (з дислокацією на базі Скала-Подільського заводу холодного асфальтобетону) робіт у ОСОБА_1, Івано-Франківській, Чернівецькій областях.

Рішенням Виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради депутатів трудящих №210 від 09.04.1970 закріплено земельну ділянку площею 0,5 га під будівництво мехмайстерень за трестом «Західшляхбудматеріали» по вул. Гайовій.

В подальшому, 08.04.1971 рішенням Виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради депутатів трудящих №240 додатково закріплено земельну ділянку площею 5000 кв.м. під будівництво мехмайстерень тресту «Западдорстройматеріали» по вул. Гайовій, 47.

Окремими пунктами вказаних рішень було зобовязано головного архітектора м. Тернополя ОСОБА_3 оформити закріплення земельних ділянок в натурі відповідною документацією.

Наказом №212 від 28.12.1971 керуючого трестом «Західдорбудматеріали» Міндорбуду УССР призначено державну приймальну комісію з приймання представленої до здачі завершеної будівництвом мехмайстерні.

ОСОБА_2 з Наказом №208а від 25.12.1972 керуючого трестом «Західдорбудматеріали» Міністерства будівництва і експлуатації автомобільних доріг УССР призначено робочу комісію з приймання в експлуатацію завершеного будівництвом обєкту під керівництвом заступника керуючого трестом «Західдорбудматеріали». Окремим пунктом даного наказу зазначено, що Акт приймання обєкту в експлуатацію необхідно надати на затвердження до 28.12.1972.

Актом приймання в експлуатацію державної приймальної комісії завершеного будівництвом обєкту мехмайстерні технічного обслуговування СУ «Західдорвибухпром» (призначеної наказом №212 від 28.12.1971) прийнято рішення про прийняття мехмайстерні технічного обслуговування корисною площею 501,07 кв.м. на 157 умовних ремонтів у рік, в експлуатацію за оцінкою «задовільно». При цьому комісією зроблено висновок, що будівельно-монтажні роботи з будівництва мехмайстерні технічного обслуговування виконані у відповідності до проекту, будівельних норм, правил і відповідають вимогам приймання в експлуатацію завершених будівництвом обєктів, викладених у главі СНіП Ш-А, 10-70 і відповідних главах ІІІ частини СНіП.

Також, 27.12.1973 Актом приймання в експлуатацію державної приймальної комісії завершеного будівництвом гаражу на 5 автомашин СУ «Західдорвибухпром» (призначеної наказом №212 від 26.12.1973 та затвердженого Начальником спецуправління «Тернопільдорвибухпром» від 03.01.1974) прийнято рішення про прийняття гаражу на 5 автомашин в експлуатацію за оцінкою «задовільно». При цьому комісія дійшла висновку, що будівельно-монтажні роботи з будівництва гаражу виконані у відповідності до проекту, будівельних норм, правил і відповідають вимогам приймання в експлуатацію завершених будівництвом обєктів, викладених у главі СНіП Ш-А, 10-70 і відповідних главах ІІІ частини СНіП.

ОСОБА_2 Наказу №61 від 17.12.1990 Українського державного концерну по будівництву, ремонту і утриманню автомобільних шляхів «Про зміну Статуту спеціалізованого виробничого управління «Тернопільшляхвибухпром», з 01.01.1991 Спеціалізоване виробниче управління «Тернопільшляхвибухпром» перейменовано в Міжобласне спеціалізоване виробниче управління «Західшляхвибухпром» виробничого обєднання «Шляхбудматріали» із збереженням усіх виробничо-господарських та фінансових функцій і звязків.

Головним управлінням статистики у Тернопільській області (у відповідь на запит від 03.07.2018 №203 ДП "Західдорвибухпром" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України") надано письмову інформацію від 06.07.2018 за №04-11/1869-18 про те, що Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) створений згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 №118 на базі Державного реєстру звітних (статистичних) одиниць України (РЗ (С) О) (Постанова Кабінету Міністрів України від 14.07.1993 №538) та загальносоюзного класифікатора підприємств та організацій (ЗКПО). Основною метою ЄДРПОУ є забезпечення єдиного державного обліку та ідентифікації субєктів. В інформаційному фонді ЗКПО були відсутні дані щодо органу, який провів реєстрацію (перереєстрацію) субєктів та відповідної дати реєстрації чи змін. Відповідно до відомостей з Реєстру щодо ДП "Західдорвибухпром" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (ідентифікаційний код 03443666), які занесені до ЄДРПОУ із ЗКПО до 1993 року: Державне підприємство Міжобласне спеціалізоване виробниче управління «Західшляхвибухпром», м. Тернопіль, ідентифікаційний код 3443666.

Відповідно до Акту від 08.07.1992 Міжобласному спеціалізованому виробничому управлінню «Західшляхвибухпром» встановлено зовнішні межі землекористування в натурі земельної ділянки загальною площею 8266,52 кв.м. по вул. Гайова,47.

На підставі Наказу №93 від 12.02.2004 Державної служби автомобільних доріг України (Укравтодор) відбулась реорганізація Державного підприємства «Міжобласне спеціалізоване виробниче управління «Західшляхвибухпром» шляхом перетворення у Дочірнє підприємство "Західдорвибухпром" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", з переходом до останнього всіх прав та обовязків реорганізованого МСВУ «Західшляхвибухпром».

В подальшому, Наказом Державного агентства автомобільних доріг України №10 від 13.01.2012 затвердженого Статут Дочірнього підприємства "Західдорвибухпром" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (нова редакція), державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи проведена 18.06.2014, під номером запису 0000362.

Відповідно до п. 1.1 Статуту Дочірнє підприємство «Західдорвибухпром» відкритого акціонерної товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі Підприємство) створене відповідно до наказу Державної служби автомобільних доріг України від 12.02.2004 № 93 на власності відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», яке відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» та Наказу Державної служби автомобільних доріг України №73 від 16.03.2011 визнається за типом публічним акціонерним товариством, що зазначено в його найменуванні та статуті.

Дочірнє підприємство є правонаступником зобов'язань та договорів реорганізованого МСВУ "Західшляхвибухпром (п. 1.2 Статуту).

ОСОБА_2 п.2.1 Статуту підприємство засноване з метою забезпечення економічних інтересів держави, задоволення потреб держави, населення та оборони країни в удосконалені і розвитку автомобільних доріг загального користування, розширення можливостей виробничого та соціального розвитку підприємств дорожнього господарства, підвищення ефективності використання матеріальних, фінансових та інших ресурсів, на основі спільної діяльності, розподілу праці і кооперації.

У п.3.3 Статуту зазначається, що засновником підприємства є Публічне акціонерне товариство "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".

Інформація такого ж змісту міститься і у ОСОБА_2 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, сформованого судом 25.06.2018 за № щодо Дочірнього підприємства "Західдорвибухпром" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (вул. Гайова, 47, м. Тернопіль, Тернопільська обл., ідентифікаційний код 03443666).

Підприємство має відокремлене майно, може від свого імені набувати майнових прав і нести обов'язки, бути позивачем і відповідачем у суді, в тому числі третейському суді (п. 3.6 Статуту).

Матеріали справи містять дублікат (виготовлений 15.05.2018) Технічного паспорту на громадський будинок нежитлові будівлі по вул. Гайова, 47а у м. Тернополі, виготовленого на замовлення позивача 02.09.2009 Товариством з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації». Відповідно до його інформації, за вказаною адресою знаходяться наступні господарські будівлі та споруди: Адміністративний будинок (літ.-А) площею 501,0 м.кв. (1972 року побудови);Механічний цех (літ.-Б) площею 490,8 м.кв. (1971 року побудови);Гараж (літ.-В) площею 198,2 м.кв. (1973 року побудови);Склад (літ.-Г) площею 121,6 м.кв. (1972 року побудови);Склад (літ.-Д) площею 128,6 (1972 року побудови);Альтанка (літ.-Е) (1975 року побудови);Туалет (літ.-Є) (1972 року побудови).

Товариством з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» 16.03.2015, на замовлення ДП "Західдорвибухпром" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", виготовлено Технічний паспорт на виробничий будинок складські та інші приміщення у с. Велиний Глибочок. Відповідно до його інформації, за вказаною адресою знаходяться наступні виробничі будівлі: Адміністративне приміщення (літ.-А) площею 61,0 м.кв. (1970 року побудови); Вартове приміщення (літ.-Б) площею 29,5 м.кв.(1970 року побудови); Матеріальний склад (літ.-В) площею 55,4 м.кв. (1970 року побудови);Навіс (літ.-Г) площею 111,9 м.кв. (2015 року побудови); Тарний склад (літ.-Д) площею 32,6 м.кв.(1970 року побудови); Маркіраторна (2 поверха) (літ.-Е-2) площею 8,4 м.кв.(1970 року побудови); Пожежний сарай (літ.-Є) площею 12,8 м.кв.(1970 року побудови); Склад №1 (літ.-Ж) площею 31,8 м.кв.(1970 року побудови);Склад №2 (літ.-З) площею 103,7 м.кв.(1970 року побудови); Склад №3 (літ.-К) площею 112,4 м.кв. (1970 року побудови); Туалет (літ.-Л)(1970 року побудови).

Крім того, про здачу даних обєктів нерухомості в експлуатацію свідчить відсутність відмітки в технічних паспортах про їх самочинне будівництво.

Позивач звертався до Фонду Державного майна України (вул. Кутузова, 18/9, м. Київ, 01601) із запитами №540 від 22.09.2015 та №541 від 22.09.2015, з проханням (відповідно до п.51 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (затв. Постановою Кабінету Міністрів України №868 від 17.10.2013, Порядку та умов користування Єдиним реєстром обєктів державної власності (затв. Наказом Фонду Державного майна України №622 від 23.03.2005) з проханням надати витяг з Єдиного реєстру обєктів державної власності щодо майна, яке перебуває на балансі Дочірнього підприємства «Західдорвибухпром» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» () і знаходиться, відповідно за адресою: м. Тернопіль, вул. Гайова, 47: адміністративний будинок площею 501 м.кв., механічний цех площею 490,8 м.кв., гаражі площею 198,2 м.кв., склад площею 121,6 м. кв., склад 128,6 м.кв. та за адресою:с. Великий Грибочок Тернопільського району Тернопільської області: адміністративне приміщення площею 68,8 м.кв., вартове приміщення 45,8 м.кв., матеріальний склад площею 68,8 м.кв., навіс площею 112,4 м.кв., тарний склад площею 37,4 м.кв., маркіраторна площею 20,7 м.кв., пожежний сарай площею 17,4 м.кв., склад №1 площею 47,2 м.кв., склад №2 площею 131,7 м.кв., склад №3 площею 432 м.кв., туалет площею 7 м.кв.

У відповідь на вищевказані звернення позивача, Фонд державного майна України, у листі №10-15-20420 від 11.11.2015 повідомив:

- Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 221 утворено Відкрите акціонерне товариство «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дорога України» (ОСОБА_4), засновником та акціонером якої є держава в особі Державної служби автомобільних доріг України (на сьогодні правонаступник: Державне агентство автомобільних доріг України). Повноваження вищого органу управління покладені на засновника. У державній власності закріплено 100 відсотків акцій із забороною їж відчуження;

- у п.3 вказаної постанови Державну службу автомобільних доріг було зобов'язано передати до статутного капіталу ОСОБА_4 майно державних підприємств, з наступним перетворенням їх у дочірні підприємства ОСОБА_4. До складу ОСОБА_4 входять більше 30 дочірніх підприємств, що діють в АР Крим, у всіх областях України та в м. Севастополі;

- відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 10.07.2015 №576 «Про деякі питання публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» прийнято пропозицію щодо ліквідації Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України», а дочірні підприємства ОСОБА_4, після задоволення вимог кредиторів ОСОБА_4, буде віднесено до сфери управління Державного агентства автомобільних доріг;

- відповідно до положень Законів України «Про управління обєктами державної власності», «Про Фонд державного майна України», постанов Кабінету Міністрів України від 30.11.2005 №1121 «Про затвердження Методики проведення інвентаризації обєктів державної власності» та від 14.04.2004 № 467 «Про затвердження Положення про Єдиний реєстр об'єктів державної власності» Реєстр формується та ведеться Фондом згідно з наданою субєктами управління інформацією щодо обєктів державної власності. Таким чином, дії Фонду щодо внесення даних до Реєстру залежать від дій субєктів управління;

- станом на 11.11.2015 відомості щодо нерухомою державного майна, що перебуває на балансі Дочірнього підприємства «Західдорвибухпром» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (код за ) від Державного агентства автомобільних доріг України до Фонду з метою внесення до Реєстру не надавалися.

ОСОБА_2 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-018 від 17.04.2018 земельна ділянка державної форми власності, з кадастровим номером :01:001:3053, площею 4.5000 га, що знаходиться на території Великоглибочецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області перебуває на праві постійного користування Міжобласного спеціалізованого виробничого управління «Західшляхвибухпром» (податковий номер 03443666), на підставі Державного акту від 07.06.2001 ІІ-ТР 000809. Вид використання земельної ділянки для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій.

В матеріалах справи міститься довідка від 14.05.2018 №45/18А Товариства з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації», видана ДП «Західдорвибухпром» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», про те, що згідно обліку технічної інвентаризації станом на 29.12.2012 по вул. Гайова, 47а (сорок сім «а») немає зареєстрованого нерухомого майна в м. Тернополі. А згідно обліку технічної інвентаризації станом на 29.12.2012 по вул. Гайова, 47 у м. Тернополі зареєстровано будівлі і споруди за юридичною фірмою.

Рішеннями №41310141 від 29.05.2018 та №41420280 від 04.06.2018 державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_5 ОСОБА_1 міської ради, Тернопільської області зупинено розгляд заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, поданих 21.05.2018 та 25.05.2018 ДП "Західдорвибухпром" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", з метою проведення державної реєстрації права власності відповідно на нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: вул. Гайова, буд. 47а, м. Тернопіль, Тернопільська обл., а також на складські та інші приміщення, що розташовані за адресою: вул. С. Стрільців, буд. 47, с. Великий Глибочок, Тернопільський pайон, Тернопільська область, у звязку відсутністю повного пакету документів.

У датованих 31.05.2018 довідках №159 та №160 (за підписом головного бухгалтера) ДП «Західдорвибухпром» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» зазначається, що станом на 31.12.2017 у підприємства на балансі знаходяться будівлі та споруди, відповідно за адресою: вул. Гайова, 47А м. Тернопіль (адмін. будинок, центральний склад, бесідка, склад №2, гаражі, механічний цех, піднавіс, загальною балансовою вартістю 279313, 42 грн.) та за адресою: смт. Великий Глибочок, Тернопільський район, Тернопільська область (склади - 9 шт., водосховище, огорожа, під навіс, загальною балансовою вартістю 70702,06 грн.).

Рішенням 25 сесії 7 скликання ОСОБА_1 міської ради №7/25/173 від 15.06.2018 Дочірньому підприємству "Західдорвибухпром" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (код 03443666) надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,6863 га в оренду терміном на 5 років для обслуговування будівель і споруд за адресою вул. Гайова, 47.

За твердженням позивача нерухоме майно, про яке йдеться у позові, введено в експлуатацію, відтак на нього було оформлено право власності за позивачем та поставлено на його баланс. Станом на час звернення до суду з позовом про визнання права власності в порядку ст. 392 ЦК України, у позивача не збереглися правовстановлюючі документи 1970-х років на це майно.

З'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи сторін, оцінивши докази, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з огляду на таке.

Відповідно до змісту п. 3 ч.2 ст.129 Конституції України, ст.ст. 13, 74, 76-79 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

ОСОБА_2 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цих прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" та ч.4 ст. 11 ГПК України суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

ОСОБА_2 ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997р. N 475/97-ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Статтею 316 Цивільного кодексу України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зміст права власності полягає у праві власника володіти, користуватись та розпоряджатись майном (ст. 317 Цивільного кодексу України).

Статтею 328 Цивільного кодексу України, встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частини 1,2 ст.331 ЦК України передбачають, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Слід зазначити те, що встановлення судом часу завершення спорудження обєктів нерухомості визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно.

Як слідує із матеріалів справи спірне майно існувало ще до 01.01.2004.

Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (ч.1 ст.182 ЦК України).

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

ОСОБА_2 ч.2 ст.3 Закону України від 01.07.2004 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

За ч. 4 ст. 3 Закону будь-які дії особи, спрямовані на набуття речових прав на нерухоме майно, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 01.01.2013, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті.

А згідно з ч.3 ст. 3 цього Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації.

Цивільний кодекс УРСР 1963 року не встановлював впливу реєстрації або її відсутності на право власності на нерухоме майно.

Державна реєстрація права власності на будівлі та споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як: Правила державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, Затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 N 56 та Зареєстровані в Міністерстві юстиції України 19.01.1996 за N 31/1056; Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, Затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.1998 N 121 Зареєстрована в Міністерстві юстиції України 26.06.1998 за N 399/2839; Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 N 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18.02.2002 за N 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України та Законом України від 01.07.2004 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Таким чином, право власності на спірне майно не залежало від його державної реєстрації та виданих у звязку із нею правовстановлюючих документів.

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01.07.2004 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", та відсутності правовстановлюючого документа, особа яка створила обєкти нерухомості на земельних ділянках, які відведенні саме під цю мету, і здала ці обєкти в експлуатацію, вправі визнати своє право власності в судовому порядку згідност.392 Цивільного кодексу України.

Проте, на даний час право ДП "Західдорвибухпром" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" на об'єкти нерухомості підлягає обовязковій державній реєстрації.

Так, відповідно до ст.ст.4,5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно є обов'язковою.

Приписами п.9 ч.1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", визначено, що рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно є документом, на підставі якого проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно.

Іншого можливого способу захисту свого права, як його визнання в судовому порядку, у позивача немає.

Позов про визнання права власності на майно необхідний позивачеві тоді, коли у інший спосіб створюється неможливість реалізації ним свого права власності, бодай через сумніви щодо такого права у інших осіб.

Зазначена правова позиція знайшла своє відображення у судовій практиці, зокрема у постанові Вищого господарського суду України від 09.10.2012 у справі №5005/3756/2011.

ОСОБА_2 з вимогами статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За змістом вищезазначеної норми потреба в цьому заході захисту права власності виникає тоді, коли наявність субєктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними (Правовий висновок Верховного суду України постанова у справі №3-18гс11 від 04.04.2011).

З метою оформлення права власності на спірні об'єкти нерухомого майна позивач звернувся до державного реєстратора ОСОБА_1 міської ради, з приводу чого останнім 29.05.2018 та 04.06.2018 прийнято відповідно рішення №41310141, №41420280 про зупинення розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, у зв'язку з відсутністю повного пакету необхідних для цього документів.

Стаття 41 Конституції України зазначає, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Дане положення закріплено також і у статті 321 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Судом встановлено, що позивач позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію права власності та отримати витяги з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав на спірні об'єкти, тому суд вбачає можливим задовольнити позов, оскільки позивачем надано достатньо доказів в обґрунтування своїх вимог, а відповідачі у процесі розгляду справи позовні вимоги визнали повністю.

Враховуючи перелічене, зважаючи на те, що заявлений позов відповідає визначеним законом способам захисту, заявлені вимоги про визнання за ст. 392 ЦК України права власності на споруди є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

ОСОБА_2 ч.1 статті 326 ЦК України у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна.

Відповідно до ч.1 статті 329 ЦК України юридична особа публічного права набуває право власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом.

У ч.2 ст.81 ЦК України зазначено, що юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права.

Юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Як вже зазначалось, позивач у справі - Дочірнє підприємство "Західдорвибухпром" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" створено відповідно до наказу Державної служби автомобільних доріг України від 12.02.2004 №93 на власності Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», яке при цьому утворено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №221 від 28.02.2002, а її засновником є держава в особі Державної служби автомобільних доріг України (Державне агентство автомобільних доріг України).

Таким чином, враховуючи, що Відкрите акціонерне товариство «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» є юридичною особою публічного права, право власності на майно створеного нею дочірнього підприємства підлягає визнанню за державою.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 12-13, 20, 73-80, 86, 91, 233, 236-240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

1. Визнати за Дочірнім підприємством "Західдорвибухпром" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (вул. Гайова, 47, м.Тернопіль, код 03443666) право державної власності на наступні об'єкти нерухомого майна, за адресою вул. Гайова, 47 в місті Тернополі:

- Адміністративний будинок (літ.-А) площею 501,0 м.кв.;

- Механічний цех (літ.-Б) площею 490,8 м.кв.;

- Гараж (літ.-В) площею 198,2 м.кв.;

- Склад (літ.-Г) площею 121,6 м.кв.;

- Склад (літ.-Д) площею 128,6;

- Альтанка (літ.-Е);

- Туалет (літ.-Є).

2. Визнати за Дочірнім підприємством "Західдорвибухпром" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (вул. Гайова, 47, м.Тернопіль, код 03443666) право державної власності на наступні об'єкти нерухомого майна, за адресою по вул. Січових Стрільців, 47 у селі Великий Глибочок Тернопільського району Тернопільської області:

- Адміністративне приміщення (літ.-А) площею 61,0 м.кв.;

- Вартове приміщення (літ.-Б) площею 29,5 м.кв.;

- Матеріальний склад (літ.-В) площею 55,4 м.кв.;

- Навіс (літ.-Г) площею 111,9 м.кв.ш

- Тарний склад (літ.-Д) площею 32,6 м.кв.;

- Маркіраторна (2 поверха) (літ.-Е-2) площею 8,4 м.кв.;

- Пожежний сарай (літ.-Є) площею 12,8 м.кв.;

- Склад №1 (літ.-Ж) площею 31,8 м.кв.;

- Склад №2 (літ.-З) площею 103,7 м.кв.;

- Склад №3 (літ.-К) площею 112,4 м.кв.;

- Туалет (літ.-Л).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, в порядку та строки встановлені ст.ст. 256-257 ГПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 09 серпня 2018 року.

Суддя І.П. Шумський