ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"08" серпня 2018 р. Cправа № 902/86/18

Суддя господарського суду Вінницької області Нешик О.С., при секретарі судового засідання Німенко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна фармацевтична компанія", м.Київ

до фізичної особи-підприємця Васильківського Романа Юрійовича, смтЦаричанка Дніпропетровської області

до приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", м.Запоріжжя

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2, м.Енергодар Запорізької області

про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

за участю представника позивача ОСОБА_3, який діє за дорученням від 27.12.2017,

представника відповідача 1 (фізичної особи-підприємця Васильківського Романа Юрійовича) ОСОБА_4, який діє за довіреністю;

інші учасники справи правом участі в судовому засіданні не скористались

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Центральна фармацевтична компанія" звернулась до Господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця Васильківського Романа Юрійовича шкоди, заподіяної внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, яка складається з: 110516,85 грн - вартості матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля НОМЕР_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_7, внаслідок його пошкодження під час ДТП; 500,00 грн франшизи за договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності; 1800,00 грн вартості проведеного авто товарознавчого дослідження; 3424,26 грн компенсації за час вимушеної відсутності ОСОБА_5 на робочому місці, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в період з 28.09.2017 по 28.10.2017; 124,00 грн витрат на відправку повідомлень про проведення експертного автотоварознавчого дослідження; 1250,00 грн витрат за послуги евакуатора по перевезенню пошкодженого т/з з місця ДТП до місця стоянки та 3250,00 грн витрат за зберігання автомобіля на станції технічного обслуговування.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що 28.09.2017 на автодорозі М-12, км 358+840 м, гр.ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом марки "DAF XF95.430" д.н.з. НОМЕР_2, на ділянці дороги де проводились ремонтні роботи, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, чим створив аварійну обстановку водієві ОСОБА_5, який керував транспортним засобом марки "Renault Logan", д.н.з. НОМЕР_3, внаслідок чого останній різко змінив напрямок руху; здійснив екстрене гальмування та здійснив з'їзд в кювет, внаслідок чого сталось пошкодження т/з "Renault Logan", д.н.з. НОМЕР_3.

Внаслідок чого, гр.ОСОБА_2 згідно постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 12.12.2017 у справі №127/21159/17 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.12.2017 у справі №127/21183/17 та висновком експерта №866а від 28.11.2017 встановлено, що в діях водія ОСОБА_2 вбачається невідповідність вимогам п.п.10.1., 11.3. Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв'язку з виникненням події даного ДТП.

При цьому позивач зазначає, що пошкоджень зазнав транспортний засіб марки "Renault Logan", д.н.з. НОМЕР_3, який знаходився під керуванням водія гр.ОСОБА_5. та який на праві власності належить ТОВ "Центральна фармацевтична компанія".

Водночас, позивач зазначив, що гр.ОСОБА_2 є працівником у ФОП Васильківського Р.Ю., якому на праві власності на момент вчинення ДТП належав транспортний засіб "DAF XF95.430" д.н.з. НОМЕР_2, а також те, що гр.ОСОБА_2 за вказівкою останнього виконував свої трудові обов'язки.

З метою визначення розміру шкоди, заподіяної позивачу як власнику транспортного засобу та оцінки проведення ремонтно-відновлювальних робіт, ТОВ "Центральна фармацевтична компанія" звернулось до ПП ЕНДЦ "Експертиза", яким було виготовлено висновок експертного автотоварознавчого дослідження №880Е-10/17 від 03.01.2018, згідно якого вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля НОМЕР_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_8, внаслідок його пошкодження під час ДТП, складає 210516,85 грн. Про проведення вказаного дослідження належним чином повідомлявся відповідач - ФОП Васильківський Р.Ю. та гр. ОСОБА_2

Також позивач зазначив, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ "УАСК АСКА", згідно полісу АК №5154674 та який зберігається у ФОП Васильківського Р.Ю., а тому в позивача після ДТП виникло право на страхове відшкодування, з огляду на що, останній 29.09.2017 звернувся до ПАТ "УАСК АСКА" з повідомленням про ДТП потерпілої особи.

При цьому між позивачем та ПАТ "УАСК АСКА" було досягнуто домовленостей про виплату позивачу страхового відшкодування в межах встановленого ліміту в сумі 100000,00 грн.

З огляду на вказане, позивач стверджує, що загальний розмір завданої позивачу шкоди становить 217151,91 грн, яка складається з: 210516,85 грн - вартості матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля НОМЕР_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_7, внаслідок його пошкодження під час ДТП; 500,00 грн франшизи за договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності; 1800,00 грн вартість проведеного авто товарознавчого дослідження; 3424,26 грн компенсація за час вимушеної відсутності ОСОБА_5 на робочому місці, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в період з 28.09.2017 року по 28.10.2017 року; 124,00 грн витрати на відправку повідомлень про проведення експертного автотоварознавчого дослідження; 1250,00 грн витрат за послуги евакуатора по перевезенню пошкодженого т/з з місця ДТП до місця стоянки та 3250,00 грн витрати за зберігання автомобіля на станції технічного обслуговування.

Разом з цим, в зв'язку із недостатністю суми страхового відшкодування для повного покриття завданої позивачу шкоди, різниця між сумою страхового відшкодування та загальним розміром заподіяної шкоди, за мінусом франшизи (500 грн) передбаченої полісом обов'язкового страхування внаслідок наземного транспорту підлягає стягненню з ФОП Васильківського Р.Ю. 120865,11 грн шкоди (220365,11 грн-(100000 грн-500 грн франшизи)=120865,11 грн).

Ухвалою суду від 06.03.2018 постановлено відкрити провадження у справі №902/86/18, розгляд справи здійснити за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання по розгляду справи призначити на 10.04.2018. Водночас вказаною ухвалою було залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватне акціонерне товариство "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" та ОСОБА_2.

03.04.2018 до суду від відповідача (ФОП Васильківського Р.Ю.) надійшов відзив на позовну заяву без номеру та дати (т.1, а.с.228-230), яким останній визнав позовні вимоги в частині щодо відшкодування франшизи, в решті позовних вимог просив в позові відмовити з підстав наявності укладеного між ФОП ВасильківськимР.Ю. та ПАТ "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" договору СТД №3353568 добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за умовами якого заявлені позивачем відшкодування повинні виплачуватись страховиком, а також з підстав необґрунтованості та недоведеності частини вимог. Також у поданому до суду відзиві відповідач зазначає, що ним повідомлено страховика про пред'явлені позовні вимоги та на даний час рішення про виплату страхового відшкодування перебуває на розгляді страхової компанії; вважає себе неналежним відповідачем. До зазначеного відзиву відповідачем долучено копію договору СТД №3353568 добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Водночас, 10.04.2018 на електронну адресу суду від ПАТ "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" надійшов відзив, у якому третя особа зазначає, що, дійсно, 28.09.2017 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля, застрахованого у ПАТ "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", яким визнано ДТП страховим випадком та призначено до оплати 99490,00 грн.

Разом з цим, в судовому засіданні 10.04.2018 представником позивача подано клопотання "про залучення співвідповідача" вх.№02.1-34/3034/18 (а.с.244, т.1). Згідно даного клопотання позивач просить суд залучити до участі у справі №902/86/18 в якості співвідповідача приватне акціонерне товариство "Українська акціонерна страхова компанія АСКА"; стягнути з останнього 110516,85 грн - вартість матеріального збитку, заподіяного внаслідок ДТП. А також постановити рішення про стягнення з фізичної особи-підприємця Васильківського Р.Ю. 10348,26 грн шкоди (500,00 грн франшизи за договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, 1800,00 грн вартості проведеного автотоварознавчого дослідження, 3424,26 грн компенсації за час вимушеної відсутності ОСОБА_5 на робочому місці внаслідок ДТП за період з 28.09.2017 по 28.10.2017, 124,00 грн витрат на відправку повідомлень про проведення експертного автотоварознавчого дослідження, 1250,00 грн витрат за послуги евакуатора по перевезенню пошкодженого т/з з місця ДТП до місця стоянки, 3250,00 грн витрат за зберігання автомобіля на станції технічного обслуговування), а також 1762,00 грн витрат зі сплати судового збору, 15000,00 грн витрат на правничу допомогу по даній справі та 7800,00 грн витрат на правничу допомогу при розгляді справ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 та ОСОБА_2

Дану заяву позивач мотивує тим, що з відзиву відповідача на позов йому стало відомо про наявність укладеного між ФОП Васильківським Р.Ю. та ПАТ "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" договору СТД №3353568 добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а відтак ПАТ "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", як страховик, відповідає по цивільно-правовій відповідальності перед третіми особами.

З огляду на вказане ухвалою суду від 10.04.2018 постановлено клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна фармацевтична компанія" вх.№ 02.1-34/3043/18 від 10.04.2018 про залучення до участі у справі співвідповідача задовольнити; залучити до участі у справі приватне акціонерне товариство "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" у якості співвідповідача.

25.06.2018 до суду від представника позивача надійшла заява б/н від 25.06.2018 "про збільшення розміру позовних вимог", якою останній просить суд: 1.Стягнути на користь ТОВ "Центральна фармацевтична компанія" з ПАТ "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" відшкодування завданої шкоди, яка складається з: 184129,37 - вартість відновлювального ремонту, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля НОМЕР_1, ідентифікаційний номер VFl7SIZKlA58444741, внаслідок його пошкодження під час ДТП; 1250,00 грн - витрати за послуги евакуатора по перевезенню пошкодженого т/з з місця ДТП до місця стоянки; 3250,00 грн - витрати за зберігання автомобіля на станції технічного обслуговування та 2502,24 грн - пені за несвоєчасне виконання зобов'язань; 2. Стягнути з ФОП Васильківського Романа Юрійовича на користь ТОВ "Центральна фармацевтична компанія" шкоду заподіяну, як власнику автомобіля НОМЕР_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_9, внаслідок його пошкодження під час ДТП, в розмірі 32235,74 грн, яка складається з: 26387,48 грн втрата товарної вартості пошкодженого автомобіля; 500,00 грн франшизи за договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності; 1800,00 грн - вартість проведеного автотоварознавчого дослідження; 3424,26 грн - компенсація за час вимушеної відсутності ОСОБА_5 на робочому місці, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в період з 28.09.2017 по 28.10.2017; 124,00 грн - витрати на відправку повідомлень про проведення експертного автотоварознавчого дослідження; 3. Судові витрати розподілити відповідно до ст.129 ГПК України, до складу яких входять витрати по сплаті судового збору в сумі 3350,54 грн, витрати на правничу допомогу в сумі 15000,00 грн по даній справі та 7800 грн витрати на правничу допомогу при розгляді справ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 та ОСОБА_2".

Ухвалою суду від 25.06.2018 постановлено вказану заяву ТОВ "Центральна фармацевтична компанія" прийняти до розгляду; подальший розгляд справи здійснювати з урахуванням зазначеної заяви; підготовче провадження у справі №902/86/18 закрити, розгляд справи по суті призначити на 25.07.2018.

За клопотанням представника ФОП Васильківського Р.Ю. - ОСОБА_4 розгляд справи по суті відповідно до положень п.2 ч.2 ст.202 ГПК України відкладено на 03.08.2018.

За клопотанням представника позивача в судовому засіданні 03.08.2018 оголошена перерва до 06.08.2018; зобов'язано учасників справи, які не були присутні під час судового слухання справи, 03.08.2018, повідомити шляхом направлення їм телефонограм відповідно до ч.6 ст.120 ГПК України.

В судовому засіданні 08.08.2018 судом з'ясовано, що в матеріалах справи відсутні докази повідомлення приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" та третьої особи ОСОБА_2 про дату, час і місце судового засідання.

З огляду на вказане, ухвалою суду від 06.08.2018 постановлено відкласти розгляд справи №902/86/18 по суті до 08.08.2018; судове засідання 08.08.2018 у справі №902/86/18 провести в режимі відеоконференції; про зміст даної ухвали відповідача (приватне акціонерне товариство "Українська акціонерна страхова компанія АСКА") та третю особу повідомити також шляхом направлення їх телефонограм.

На визначену судом дату (08.08.2018) в судове засідання з'явився представник позивача та відповідача 1 (ФОП Васильківського Р.Ю.).

Відповідач 2 (ПАТ "Українська акціонерна страхова компанія АСКА") та третя особа (ОСОБА_2.) правом участі в судовому засіданні не скористалися, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином, зокрема, телефонограмами суду, наявними в матеріалах справи.

Частиною першою ст.202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача 2 (ПАТ "Українська акціонерна страхова компанія АСКА") та третьої особи (ОСОБА_2.) про дату, час та місце судового слухання, однак останній не скористалися своїм правом на участь своїх представників у судовому засіданні.

При цьому, з урахуванням вчинених судом процесуальних дій у справі №902/86/18, вона розглянута з дотриманням п.10 ч.3 ст.2 ГПК України, а саме з дотриманням принципу розумності строків розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи №902/86/18, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні докази на засадах всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх фактичних обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, судом встановлено наступне.

Постановами Вінницького міського суду Вінницької області від 08.12.2017 у справі №127/21183/17 та від 12.12.2017 у справі №127/21159/17 (т.1, а.с.11-14) встановлено, що 28.09.2017 о 07 год. 20 хв. на автодорозі М-12, км 358+840 м, гр.ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки "DAF XF95.430" д.н.з. НОМЕР_2, на ділянці дороги, де проводились ремонтні роботи, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, чим створив аварійну обстановку водієві ОСОБА_5, який керував транспортним засобом марки "Renault Logan", д.н.з. НОМЕР_3, внаслідок чого останній різко змінив напрямок руху та здійснив екстрене гальмування та здійснив з'їзд в кювет.

Так, постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.12.2017 встановлено, що в діях правопорушника - водія ОСОБА_2 наявні ознаки порушення вимог п.п. 2.3 (б), 10ю1, 11.3 ПДР, з огляду нащо, дії ОСОБА_2 охоплюється складом правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП, за ознаками порушення водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян. Вказаною постановою гр.ОСОБА_2. визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн.

При цьому, як вбачається з вказаної постанови, ОСОБА_2 свою вину визнав частково, пояснивши, що під час руху на ділянці дороги кільцевої конфігурації він короткочасно був осліплений фронтальним сонячним світлом, тому своєчасно не помітив як виїхав на зустрічну смугу руху та наближення зустрічного транспортного засобу.

В свою чергу, допитаний в судовому засіданні Вінницького міського суду Вінницької області в якості свідка ОСОБА_5, зазначив, що "...28.09.2017 він, як водій, та системний адміністратор ОСОБА_1, в якості пасажира, перебуваючи у відрядженні до м.Хмільника Вінницької області за наказом ТОВ "Центральна фармацевтична компанія" від 22.09.2017 на автомобілі НОМЕР_1, рухались по а/д М-12 в напрямку м.Літина. Проїхавши село Петрик та не доїжджаючи до села Рибаче на даній а/д відбувались ремонтні роботи. Рухаючись на своїй смузі руху із швидкістю не більше 60 км на годину на заокругленій ділянці дороги раптово назустріч із зустрічної смуги руху на приблизній відстані до 10 м виїхав вантажний автомобіль НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_2. Оскільки вказаний автомобіль не зменшуючи швидкості продовжував рух назустріч і створював небезпечну аварійну ситуацію, за 2-3 м відстані між автомобілями водій ОСОБА_5, зрозумівши, що вжиття ним заходів передбачених ПДР є недостатнім, тому з метою відвернення тяжких наслідків, збереження життя людей і уникнення зіткнення був змушений різко змінити напрямок руху свого автомобіля із виїздом в кювет, внаслідок чого сталось пошкодження т/з "Renault Logan", д.н.з. НОМЕР_3.

Також постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.12.2017 у справі №127/21183/17 та висновком експерта №866а від 28.11.2017 встановлено, що в діях водія ОСОБА_2 вбачається невідповідність вимогам п.п.10.1., 11.3. Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв'язку з виникненням події даного ДТП.

В силу ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлене законом.

Вказана постанова не оскаржувалася та набрала законної сили.

При цьому як вбачається з матеріалів справи та стверджується позивачем пошкоджень зазнав транспортний засіб марки "Renault Logan", д.н.з. НОМЕР_3, який на праві власності належить ТОВ "Центральна фармацевтична компанія".

Транспортним засобом марки "Renault Logan", д.н.з. НОМЕР_3 (28.09.2018) на момент вчинення ДТП керував водій ОСОБА_5, в якості пасажира був системний адміністратор ОСОБА_1, які в цей час згідно наказу директора ТОВ "Центральна фармацевтична компанія" №11-ВД від 22.09.2017 (т.1, а.с.32) були відрядженні до м.Хмільника Вінницької області на два дні.

Разом з цим, згідно трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю б/н від 25.04.2017 (т.2, а.с.50) вбачається, що гр.ОСОБА_2 працював у ФОП Васильківського Р.Ю. водієм.

Відтак на момент вчинення ДТП за вказівкою ФОП Васильківського Р.Ю. гр.ОСОБА_2 виконував свої трудові обов'язки, відповідно до чого останній і керував вказаним транспортним засобом марки "DAF XF95.430" 2006 р.в. д.н.з. НОМЕР_2, який на праві власності належав ФОП Васильківському Р.Ю.

Вказані обставини справи також підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №202939 від 28.09.2017 (т.1, а.с.33), а також постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.12.2017 у справі №127/21159/17.

Пошкоджений автомобіль 28.09.2017 перевезений з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця стоянки за маршрутом с.Рибаче-м.Вінниця, Хмельницького шосе, 88. Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №9 за послуги перевезення сплачено 700,00 грн (а.с.102, т.1).

Наданий позивачем рахунок №091017 від 09.10.2017 на суму 550,00 грн (а.с.101, т.1) не приймається судом як доказ оплати за перевезення пошкодженого авто з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця стоянки, про що зазначено останнім у позовній заяві (а.с.5, т.1), оскільки даний документ не є належним доказом здійсненого розрахунку в розумінні ст.76 ГПК України, має лише інформаційний характер, передбачає тільки виставлення певних сум до оплати. Доказів здійсненої фінансово-господарської операції (розрахунків між позивачем і його контрагентом) до матеріалів справи не долучено.

Відсутність зазначених документів не дає суду підстав для висновку, що даний факт (перерахування коштів на підставі виставленого рахунку №091017 від 09.10.2017) мав місце.

За зберігання автомобіля на станції технічного обслуговування, позивачем на підставі виставленого рахунку №ДПС-000409 від 13.02.2018 згідно платіжного доручення №10789 від 16.02.2018 перераховано дочірньому підприємству "Автотрейдінг-Вінниця" 3250,00 грн.

На підставі наявних в матеріалах справи доказів (листків непрацездатності серії АДД №751222 та серії АДД №751701 (а.с.83-84, т.1), довідки "про розрахунок лікарняного" за підписом директора ОСОБА_6 та головного бухгалтера ОСОБА_7) судом також встановлено, що за період тимчасової непрацездатності водія ОСОБА_5 з 28.09.2017 по 28.10.2017, останньому за рахунок підприємства позивача виплачено 552,30 грн.

З метою визначення розміру шкоди, заподіяної позивачу як власнику транспортного засобу, та оцінки проведення ремонтно-відновлювальних робіт товариство з обмеженою відповідальністю "Центральна фармацевтична компанія" звернулось до приватного підприємства, експертно-науково-дослідного центру "Експертиза", яким було складено висновок експертного автотоварознавчого дослідження №880Е-10/17 від 03.01.2018 (а.с.т.1, а.с.34-41), згідно якого вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля НОМЕР_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_8, внаслідок його пошкодження під час ДТП, складає 210516,85 грн. Зокрема експертом-автотоварознавцем ОСОБА_8, аварійним комісаром ОСОБА_9 було встановлено, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу КТЗ становить 184129,37 грн, та втрати товарної вартості КТЗ - 26387,48 грн.

З огляду на те, що висновок експерта №880Е-10/17 від 03.01.2018 не викликав ні у суду, ні в учасників справи сумнівів щодо його правильності, його, відповідно до положень ст.ст. 76, 77, 78 ГПК України, визнано належним, допустимим та достовірним доказом, на підставі якого встановлено дійсні обставини справи, які входять в предмет доказування. З урахуванням викладених положень закону та даного висновку, долучений приватним акціонерним товариством "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" звіт №03-18-МО52 (а.с.10-12, т.2) не приймається судом як доказ вартості відновлювального ремонту, а тому відхиляється.

Приватним підприємством, експертно-науково-дослідним центром "Експертиза" товариству з обмеженою відповідальністю "Центральна фармацевтична компанія" виставлений рахунок №СФ-0000161 від 04.10.2017 за автотоварознавче дослідження "Renault Logan" н/з НОМЕР_3 на суму 1800,00 грн.

05.10.2017 згідно даного рахунку позивачем здійснено оплату в розмірі 1800,00 грн, про що свідчить відповідне платіжне доручення №9279.

Про проведення вказаного дослідження повідомлявся відповідач - ФОП Васильківський Р.Ю. та гр.ОСОБА_2, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с.86-87, т.1). З фіскальних чеків від 04.10.2017 вбачається, вартість відправки повідомлень становить 124,80 грн.

Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована в ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" згідно полісу №АК/5154674. Даним правочином сторони зафіксували, що страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за заподіяну шкоду життю і здоров'ю становить 200000 грн; майну - 100000 грн; розмір франшизи - 510 грн.

29.09.2017 позивач звернувся до ПАТ "УАСК АСКА" з повідомленням №42 про ДТП потерпілої особи (т.1, а.с.76-77); 27.12.2017 на адресу останнього було надіслано заяву на виплату страхового відшкодування №67 (т.1, а.с.81).

Вказані обставини також підтверджуються відзивом на позовну заяву №98-15 від 10.04.2018 ПАТ "УАСК АСКА" (ст.5-6, т.2), в якому останній зазначив, що дійсно ФОП Васильківським Р.Ю. було застраховано в ПАТ "УАСК АСКА", згідно полісу №АК/5154674 від 16.12.2016 транспортний засіб "DAF XF95.430" 2006 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 (а.с.8, т.2). А також, те, що полісом №АК/5154674 від 16.12.2016 встановлено, що франшиза становить - 510,00 грн, ліміт за шкоду здоров'ю та життю - 200000,00 грн, а ліміт за шкоду майна - 100000,00 грн.

При цьому ПАТ "УАСК АСКА" зазначило, що страхове відшкодування повинно розраховуватися наступним чином, ліміт відповідальності ПАТ "УАСК АСКА" (страхова сума) 100000,00 грн - 510,00 грн (фрашиза)=99490,00 грн (копія страхового акту №4851 від 23.02.2018 додана останнім та міститься в матеріалах справи).

Також судом встановлено, що 22.12.2016 між ФОП Васильківським Р.Ю. та ПАТ "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" було укладено договір СТД №3353568 добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (т.1, ст.231-232), відповідно до умов якого ПАТ "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" взяла на себе зобов'язання відшкодувати завдану шкоду життю, здоров'ю та майну третіх осіб, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки - транспортним засобом "DAF XF95.430" 2006 д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ФОП Васильківський Р.Ю. (страхова сума за збиток, завданий життю і здоров'ю третіх осіб - 150000 грн; збиток, завданий майну третіх осіб - 150000 грн).

Пунктом 4.1 даного правочину сторони визначили: "Сума страхового відшкодування визначається в розмірі суми заподіяного збитку, підтвердженого необхідними документами, за винятком суми, що отримана чи повинна бути отримана за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, незалежно від того, укладений таких договір чи ні, і за винятком франшизи, зазначеної в п.ХІІІ цього Договору, але не більше відповідної страхової суми."

Дослідивши зміст договору СТД №3353568 судом встановлено, що пункт ХІІІ, про який зазначено вище, у ньому відсутній.

Згідно п.4.3 збиток, заподіяний майну, включає збиток, пов'язаний: з пошкодженням або фізичним знищенням транспортного засобу потерпілого; з пошкодженням або фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням або фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, необхідних для порятунку потерпілих в результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, що використовувався для доставки потерпілого у відповідний заклад охорони здоров'я, включаючи забруднення салону цього транспортного засобу; витрати на евакуацію цього транспортного засобу з місця ДТП.

З метою здійснення досудового врегулювання спору, 11.01.2018 позивач на адресу відповідачів та третьої особи надіслав претензії б/н від 10.01.2018 (т.1, а.с.91-92).

Неневиконання зобов'язаними особами обов'язку щодо відшкодування збитків стало підставою звернення позивача з даним позовом до суду.

Судом також з'ясовано, що приватне акціонерне товариство "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" дорожньо-транспортну пригоду, що сталась за участю автомобілів позивача та іншого відповідача, визнало страховим випадком, про що, зокрема зазначено у відзиві (а.с.5, т.2). Згідно полісу №АК/5154674 страхова компанія 27.04.2018 виплатила позивачу 99490,00 грн, що підтверджується випискою по рахунку останнього та визнається усіма учасниками справи.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом 8 частини 2 зазначеної статті передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з приписами статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитки в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) та доходи, які особа могла б реально одержати за звичних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Відповідно до статті 224 ГК України, під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з приписами статті 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відшкодування збитків є мірою відповідальності, що застосовується за наявності збитків, протиправності дій цієї особи, причинного зв'язку між діями особи та збитками, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки. Обов'язок доказування наявності шкоди та протиправності поведінки заподіювача шкоди покладається на особу, якій завдано збитків. При цьому, відповідно до вимог ч.2 ст.623 ЦК України, розмір збитків завданих порушенням зобов'язання, повинен бути реальним та доведеним позивачем.

На підставі встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що у даному спорі мають місце усі елементи складу цивільного правопорушення, що дає підстави застосувати такий спосіб відповідальності, як стягнення збитків.

Так, як зазначено вище постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.12.2017 у справі №127/21159/17 встановлено, що гр.ОСОБА_10 28.09.2017 о 07 год. 20 хв. на автодорозі М-12, км 358+840 м, керуючи транспортним засобом марки "DAF XF95.430" д.н.з. НОМЕР_2, на ділянці дороги, де проводились ремонтні роботи, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, чим створив аварійну обстановку водієві ОСОБА_5, який керував транспортним засобом марки "Renault Logan", д.н.з. НОМЕР_3, внаслідок чого останній різко змінив напрямок руху та здійснив екстрене гальмування та здійснив з'їзд в кювет з пошкодженням транспортного засобу. Своїми діями водій ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене ч.4 ст.122 КпАП України, за ознаками порушення водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило створення аварійної обстановки.

Таким чином, постановою Вінницького міського суду Вінницької області №127/21159/17 від 12.12.2017 встановлена вина гр.ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної події.

Крім того під час розгляду даної справи господарським судом встановлено, що гр.ОСОБА_2 перебував з ФОП Васильківським Р.Ю. у трудових відносинах, вчинив дорожньо-транспортну пригоду на службовому автомобілі НОМЕР_5, джерело підвищеної небезпеки ввірене було останньому у процесі виконання ним трудових обов'язків.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст.1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України).

Пунктом 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" №4 від 01.03.2013 роз'яснено: "...розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини."

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно з пунктом 2.4 ОСОБА_5 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №142/5/2092 від 24.11.2003 вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3 ОСОБА_5 вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Частиною 1 статті 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

На підставі зазначених положень суд дійшов висновку, що пред'явлена до фізичної особи-підприємця Васильківського Романа Юрійовича позовна вимога про відшкодування шкоди, завданої його працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків, є правомірною, підлягає захисту судом.

Розмір завданих позивачу збитків, а саме: 26387,48 грн втрат товарної вартості пошкодженого автомобіля; понесені витрати за проведення авто товарознавчого дослідження в розмірі 1800,00 грн; на відправку повідомлень про проведення експертного автотоварознавчого дослідження матеріальної шкоди, що завдана внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, в розмірі 124,00 грн є реальним, доведеним позивачем висновком експерта №880Е-10/17 від 03.01.2018, платіжним дорученням №9279 від 05.10.2017, рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень ОСОБА_11 та ОСОБА_2 та фіскальними чеками від 04.10.2017 (а.с.86-87, т.1), тому підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача фізичної особи-підприємця Васильківського Романа Юрійовича.

При цьому слід зазначити, що суд, приймаючи рішення про стягнення 124,00 грн, понесених позивачем витрат на відправку повідомлень Васильківському Р.Ю. та ОСОБА_2, врахував, що такі дії вчинені потерпілою стороною у відповідності до п.5.2 ОСОБА_5 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №142/5/2092 від 24.11.2003, якою визначено: "У разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату."

Щодо вимоги позивача про стягнення з ФОП Васильківського Р.Ю. 3424,26 грн компенсації за час вимушеної відсутності ОСОБА_5 на робочому місці, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в період з 28.09.2017 по 28.10.2017, суд зазначає наступне.

Як вже встановлено судом вище: позивачем надано листок непрацездатності, виданий комунальним підприємством "Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 м.Вінниці" серія АДД №751222 гр.ОСОБА_5, який протягом останніх 6-місяців працював на посаді водія у ТОВ "Центральна фармацевтична компанія" (період непрацездатності з 28.09.2017 по 28.10.2017) (т.1, а.с.83-84).

Згідно наданого позивачем розрахунку допомоги по тимчасовій непрацездатності гр.ОСОБА_5 по листку непрацездатності серії серія АДД №751222 (період непрацездатності з 28.09.2017 по 28.10.2017), кількість днів, що підлягають оплаті - 30.

При цьому, згідно пунктів 2 та 3 "Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1266, сума страхових виплат застрахованій особі та оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності проводиться за рахунок коштів роботодавця та обчислюється шляхом множення суми денної виплати, розмір якої встановлюється у відсотках середньоденної заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) залежно від страхового стажу, якщо його наявність передбачена законодавством, на кількість календарних днів, що підлягають оплаті.

Середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період (12 календарних місяців) заробітної плати, на яку нарахований єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на кількість календарних днів зайнятості у розрахунковому періоді без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин.

Крім того, згідно вимог п.1 ч.2 ст.15 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" роботодавець зобов'язаний: надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг згідно із цим Законом.

Відповідно до ст.31 вказаного Закону підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатністю є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності.

Відтак, з огляду на вказане допомога за листком непрацездатності обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на кількість календарних днів непрацездатності, при цьому перші п'ять днів непрацездатності оплачує роботодавець, починаючи з шостого дня допомога виплачується за рахунок коштів Фонду соціального страхування.

З урахуванням викладених обставин суд дійшов висновку, що до стягнення з фізичної особи - підприємця Васильківського Р.Ю. підлягає вимога по компенсації за час вимушеної відсутності гр.ОСОБА_5 на робочому місці, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в період з 28.09.2017 по 28.10.2017, за 5 днів в розмірі 552,30 грн. Позов в частині стягнення 2871,96 грн компенсації за час вимушеної відсутності ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, оскільки позивачем витрати в цій частині не понесені.

Розглянувши вимоги, пред'явлені до приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", суд дійшов до наступних висновків.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в Україні здійснюються такі види обов'язкового страхування, як, зокрема страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Як вже неодноразово зазначалось: внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю НОМЕР_1, були спричинені механічні пошкодження.

Відповідно до експертного автотоварознавчого дослідження №880Е-10/17 від 03.01.2018 (а.с.т.1, а.с.34-41) вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля НОМЕР_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_8, внаслідок його пошкодження під час ДТП, складає 210516,85 грн (з яких: вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу КТЗ становить 184129,37 грн, та втрати товарної вартості КТЗ - 26387,48 грн).

Позивач в останній заяві про збільшення позовних вимог від 25.06.2018, яка прийнята судом до розгляду, просить стягнути з приватним акціонерним товариством "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" повну вартість відновлювального ремонту, що визначена в експертному дослідженні №880Е-10/17 від 03.01.2018, та становить 184129,37 грн.

Разом з цим, як вже встановлено: 16.12.2016 між фізичною особою-підприємцем Васильківським Р.Ю. та приватним акціонерним товариством "УАСК АСКА" підписаний Поліс (договір) обов'язкового врахування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/5154674, яким сторони визначили, що страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за заподіяну шкоду життю і здоров'ю становить 200000 грн; майну - 100000 грн; розмір франшизи - 510 грн.

Приватне акціонерне товариство "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" дорожньо-транспортну пригоду, що сталась за участю автомобілів позивача та іншого відповідача, визнало страховим випадком. Згідно полісу №АК/5154674 страхова компанія 27.04.2018 виплатила позивачу 99490,00 грн, що підтверджується випискою по рахунку останнього та визнається усіма учасниками справи.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що за час здійснення провадження у даній справі відповідач (приватне акціонерне товариство "Українська акціонерна страхова компанія АСКА") частину боргу з відшкодування вартості відновлювального ремонту погасив самостійно, перерахувавши на користь позивача 99490,00 грн, в зв'язку з чим суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в цій частині на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України в зв'язку з відсутністю предмету спору.

Враховуючи, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи (ст.12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"), суд, застосовуючи основні засади цивільного права, що закріплені у ч.3 ст.22 ЦК України, дійшов висновку про правомірність заявленого позову в частині стягнення 500,00 грн франшизи з фізичною особи - підприємця Васильківського Р.Ю. та його задоволення. За таких обставин заявлена до приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" вимога щодо стягнення 510,00 грн франшизи є неправомірною та підлягає відмові, оскільки ця частина збитків не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Розглянувши вимоги про стягнення з приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" 2502,24 грн пені, нарахованої за період з 28.03.2018 по 23.04.2018, на суму простроченої виплати в розмірі 99490,00 грн, суд дійшов до наступних висновків: згідно з п.36.2 ст.36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Однак, ПАТ "УАСК АСКА", визнавши даний випадок страховим, не здійснило вчасну виплату страхового відшкодування згідно полісу обов'язкового страхування, у відповідності до вимог Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", в строк 90 календарних днів, а саме: 27.12.2017 потерпілим була подана заява про виплату страхового відшкодування (а.с.81, т.1) та строк виплати встановлений законом - 90 календарних днів, спливає 27.03.2018, а страховий платіж в сумі 99490,00 грн було виплачено лише 24.04.2018, в результаті чого страховиком було порушені умови виплати потерпілому з перевищенням строку встановленого законом на 27 календарних днів.

Відповідно до п.36.5 ст.36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентованої виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Зважаючи на те, що приватне акціонерне товариство "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" не виконало своїх зобов'язань вчасно, не виплатила суми страхового відшкодування в межах 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, позивач просить стягнути зі страхової компанії на свою користь 2502,24 грн пені (за період з 28.03.2018 по 23.04.2018).

Відтак, перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно заявлено вимогу про стягнення даної суми, у зв'язку з чим, вказана вимога підлягає задоволенню.

Щодо решти вимог про стягнення з приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" вартості відновлювального ремонту в сумі 84129,37 грн (яка розрахована наступних чином 184129,37 - (99490 грн виплачених страховою компанією коштів + 510 грн франшизи (з яких 10 грн позивачем не заявлено до відшкодування)), суд вважає необхідних зазначити наступне.

Як вже встановлено: 22.12.2016 між ФОП Васильківським Р.Ю. та ПАТ "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" було укладено договір СТД №3353568 добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (т.1, ст.231-232), відповідно до умов якого ПАТ "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" взяла на себе зобов'язання відшкодувати завдану шкоду життю, здоров'ю та майну третіх осіб, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки - транспортним засобом "DAF XF95.430" 2006 д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ФОП Васильківський Р.Ю. (страхова сума за збиток, завданий життю і здоров'ю третіх осіб - 150000 грн; збиток, завданий майну третіх осіб - 150000 грн).

Пунктом 4.1 даного правочину сторони визначили: "Сума страхового відшкодування визначається в розмірі суми заподіяного збитку, підтвердженого необхідними документами, за винятком суми, що отримана чи повинна бути отримана за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, незалежно від того, укладений таких договір чи ні ...".

Відповідно до ст.990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

11.01.2018 позивач на адресу приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" надіслав претензію б/н від 10.01.2018 з додатками (а.с.88, 91-92, т.1), які отримані останнім 16.01.2018. Даним листом потерпіла сторона, зокрема повідомила страховика, що вартість матеріального збитку, заподіяного транспортному засобу, становить 210516,85 грн.

Судом встановлено, що приватне акціонерне товариство "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" дорожньо-транспортну пригоду, що сталась за участю автомобілів позивача та іншого відповідача, визнало страховим випадком, однак вартості відновлювального ремонту в розмірі 84129,37 грн не відшкодувало.

Відповідно до ст.29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

На підставі встановлених обставин та зазначених положень діючого законодавства суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення з приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" вартості відновлювального ремонту в розмірі 84129,37 грн підлягає задоволенню.

Також суд вважає, що відповідно до ст.29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", п.4.3 договору СТД №3353568 від 22.12.2016 підлягають задоволенню вимоги позивача щодо відшкодування йому приватним акціонерним товариством "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" витрат за послуги евакуатора по перевезенню пошкодженого т/з з місця ДТП до місця стоянки в розмірі 700,00 грн та витрат за зберігання автомобіля на станції технічного обслуговування в розмірі 3250,00 грн, оскільки дані витрати є реальними, доведеними позивачем належними доказами.

Вимоги щодо стягнення 550 грн витрат за послуги евакуатора по перевезенню пошкодженого т/з з місця ДТП до місця стоянки є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, підлягають стягненню з відповідачів пропорційно задоволеним вимогам.

За клопотанням позивача суд не розглядає питання щодо розподілу понесених витрат на правничу допомогу при розгляді даної справи в сумі 15000 грн.

Слід також зазначити, що витрати "на правничу допомогу при розгляді справ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 та ОСОБА_2." не віднесені до судових витрат, пов'язаних з розглядом господарської справи №902/86/18, а тому під час ухвалення рішення суду у даній справі, питання щодо їх розподілу судом не вирішувалось.

Керуючись п.2 ч.1 ст.231, ст.ст. 2, 73, 74, 75, 76-79, 98, 102, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 241, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" (69005, м.Запоріжжя, вул.Перемоги, 97-А; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна фармацевтична компанія" (04112, м.Київ, вул.Парково-Сирецька, 15-А; ) 84129,37 грн - втрат вартості відновлювального ремонту; 700,00 грн - витрат за послуги евакуатора; 3250,00 грн - витрати за зберігання автомобіля на станції технічного обслуговування; 2502,24 грн - пені за несвоєчасне виконання зобов'язань та 1358,72 грн судового збору.

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця Васильківського Романа Юрійовича (АДРЕСА_3; ІПН НОМЕР_6) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна фармацевтична компанія" (04112, м.Київ, вул.Парково-Сирецька, 15-А; ) 26387,48 грн - втрат товарної вартості пошкодженого автомобіля; 500,00 грн франшизи за договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності; 1800,00 грн - вартості проведеного автотоварознавчого дослідження; 552,30 грн - компенсація за час вимушеної відсутності ОСОБА_5 на робочому місці; 124,00 грн - витрат на відправку повідомлень про проведення експертного автотоварознавчого дослідження та 440,46 грн судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

5. Провадження у справі №902/86/18 в частині стягнення з приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" 99490,00 грн втрат вартості відновлювального ремонту закрити.

6. У позовних вимогах товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна фармацевтична компанія" про стягнення з приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" 510,00 грн втрат вартості відновлювального ремонту та 550,00 грн витрат за послуги евакуатора по перевезенню пошкодженого транспортного засобу до місця стоянки відмовити.

7. У позовних вимогах товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна фармацевтична компанія" про стягнення з фізичної особи-підприємця Васильківського Романа Юрійовича 2871,96 грн компенсації за час вимушеної відсутності ОСОБА_5 відмовити.

8. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Повне рішення у справі №902/86/18 складено 23 серпня 2018 р..

Суддя Нешик О.С.

ддрук. прим.:

1 - до справи;

2, 3 - ТОВ "Центральна фармацевтична компанія" (04112, м.Київ, вул.Парково-Сирецька, 15-А; 21007, м.Вінниця, вул.Академіка Янгеля, 4);

4 - ФОП Васильківському Р. Ю. (АДРЕСА_3);

5,6 - Приватне акціонерне товариство "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" (69005, м.Запоріжжя, вул.Перемоги, 97-А та 69002, м.Запоріжжя, вул.Перша Ливарна, 40, офіс210);

7,8 - ОСОБА_2 (71500, АДРЕСА_1; 71503, АДРЕСА_2.