ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 року м. Черкаси справа № 925/111/18

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Кадусі Н.В., за участю представників сторін: позивача ОСОБА_1 за довіреністю, відповідача не зявились, третьої особи не зявились, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом Черкаської дослідної станції біоресурсів ОСОБА_2 аграрних наук України до Державного підприємства Дослідне господарство «Драбівське» Черкаської дослідної станції біоресурсів ОСОБА_2 аграрних наук України, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_2 аграрних наук України про визнання права оперативного управління на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Черкаська дослідна станція біоресурсів НААН України, звернувся до господарського суду Черкаської області з позовом до Державного підприємства Дослідне господарство Драбівське Черкаської дослідної станції біоресурсів НААН України (далі - відповідач), в якому просив суд визнати право господарського відання на комплекс споруд, який знаходиться за адресою: Черкаська обл., Городищенського району, с. Орловець, вул. Мурейки,1.

Ухвалою суду від 19.02.2018 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу час на усунення вказаних в ухвалі недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 19.03.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, по ній відкрито провадження у справі № 925/111/18, справу призначено за правилами загального позовного провадження, до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 академію аграрних наук України, зобовязано позивача надати усі документи в обґрунтування позовних вимог та оригінали цих документів для огляду в судовому засіданні; довідку (витяг) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо позивача та відповідача станом на день розгляду справи; відповідача - письмовий відзив на позовну заяву в порядку ст. 165 ГПК України і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову у разі їх наявності; довідку (витяг) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань; третю особу письмові пояснення в порядку ст. 179 ГПК України. Копії ухвали суду від 19.03.2018 направлені учасникам справи рекомендованими листами з повідомленням про вручення за адресами, зазначеними позивачем у позовній заяві, їм вручені, що підтверджується повідомленнями відділень поштового звязку про вручення, які приєднані до матеріалів справи (а. с. 64-66).

Представник третьої особи 14.05.2018 року подав письмові пояснення (вх. № 13501/18, а.с. 75-77) у яких позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив здійснювати розгляд справи без його участі.

Позивач в особі свого представника 12.06.2018 року подав Доповнення до позову із заявою про зміну предмету позову (вх. № 16800/18, а. с. 89-94) у якій остаточно просив суд визнати право оперативного управління на комплекс споруд (індивідуальний житловий будинок), що знаходиться за адресою: Черкаська область, Городищенський район, с. Орловець, вул. Мурейки, 1.

В судових засіданнях представник позивача позов підтримав в повному обсязі, просив суд його задовольнити, відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, письмовий відзив на позовну заяву не подав, проти позовних вимог не заперечував, третя особа у письмових поясненнях позов підтримала, просила справу розглядати без її участі.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 3 статті 202 ГПК України, суд розглядає справу за відсутності учасника справи або його представника, якщо їх було належним чином повідомлено про судове засідання, у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 202 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представників відповідача та третьої особи за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, судом прийнято рішення у справі без участі представників відповідача та третьої особи за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з наступних підстав.

22.12.2008 року наказом Української академії аграрних наук № 153 «Про створення Державного підприємства «Дослідне господарство «Драбівське» Черкаського інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук» (а. с. 26), зокрема, створено Державне підприємство «Дослідне господарство «Драбівське» Черкаського інститут агропромислового виробництва Української академії аграрних наук» із статусом юридичної особи на базі частини землі і майна Державного підприємства «Дослідне господарство «Черкаське» Черкаського інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук» (п. 1.). Встановлено, що Державне підприємство «Дослідне господарство «Драбівське» Черкаського інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук» є юридичною особою державної форми власності з самостійним балансом і здійснює свою діяльність на принципах повного господарського розрахунку, діє на підставі статуту і безпосередньо підпорядковується Черкаському інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук (п. 3). Наказано директору Черкаського інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук ОСОБА_3 в місячний термін передати Державному підприємству «Дослідне господарство «Драбівське» Черкаського інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук» земельну ділянку площею 1543,3 га, а також частину майна, що знаходиться на балансі Державного підприємства «Дослідне господарство «Черкаське» Черкаського інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук», які необхідні для діяльності господарства (абз. 2 п. 5).

20.10.2009 року наказом Черкаського інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук № 81 «про створення Державного підприємства «Дослідне господарство «Драбівське», зокрема, створено Державне підприємство «Дослідне господарство «Драбівське» на базі частини землі (1543,3 га)і майна Державного підприємства «Дослідне господарство «Черкаське» Черкаського інституту АВП з самостійним балансом та правами і обовязками юридичної особи з безпосереднім підпорядкуванням Інституту, закріплено за державним підприємством 1543,3 га землі, в т.ч. 1481,2 га сільськогосподарських угідь, з них 1472,3 га ріллі (п. 1, 2).

22.12.2010 року постановою ОСОБА_4 ОСОБА_2 академії аграрних наук України (Протокол № 20) «Про впорядкування мережі Черкаського інституту агропромислового виробництва НААН та Інституту розведення і генетики тварин НААН» у п. 6 постановлено вилучити із землекористування Державного підприємства «Дослідне господарство «Черкаське» Черкаського інституту агропромислового виробництва НААН», в тому числі, земельну ділянку площею 33,3 га в адміністративних межах Орловецької сільської ради Городищенського району Черкаської області і передати у землекористування Державного підприємства «Дослідне господарство «Драбівське» інституту агропромислового виробництва НААН» (а. с. 28).

30.06.2015 року постановою ОСОБА_4 ОСОБА_2 академії аграрних наук України «Про удосконалення структури мережі ОСОБА_2 академії аграрних наук України та підвищення ефективності використання земельних ресурсів установ, підприємств і організацій НААН» (протокол № 7) у п. 18 вирішено реорганізувати Державне підприємство «Дослідне господарство «Драбівське» Черкаської дослідної станції біоресурсів НААН» створивши на його базі структурний підрозділ Черкаської дослідної станції біоресурсів НААН без права юридичної особи (а. с. 29).

07.12.2015 року наказом ОСОБА_2 академії аграрних наук України № 159 «Про реорганізацію Черкаської дослідної станції біоресурсів НААН» здійснено реорганізацію Державного підприємства «Дослідне господарство «Драбівське» Черкаської дослідної станції біоресурсів НААН» через приєднання до Черкаської дослідної станції біоресурсів НААН, створивши на його базі структурний підрозділ (п. 1); припинено юридичну особу Державне підприємство «Дослідне господарство «Драбівське» Черкаської дослідної станції біоресурсів НААН» через приєднання до Черкаської дослідної станції біоресурсів НААН (п. 2); встановлено, що Черкаська дослідна станція біоресурсів НААН є правонаступником основних засобів і матеріальних цінностей, землі, майна, майнових та немайнових прав і зобовязань Державного підприємства «Дослідне господарство «Драбівське» Черкаської дослідної станції біоресурсів НААН».

12.01.2016 року наказом Черкаської дослідної станції біоресурсів НААН № 1 створено комісію з реорганізації Державного підприємства «Дослідне господарство «Драбівське» Черкаської дослідної станції біоресурсів НААН» (а.с. 31).

Із акту від 15.01.2017 року приймання-передачі майна, майнових і немайнових прав та зобовязань Державного підприємства «Дослідне господарство «Драбівське» Черкаської дослідної станції біоресурсів ОСОБА_2 академії аграрних наук України» на баланс Черкаської дослідної станції біоресурсів ОСОБА_2 академії аграрних наук України та акту приймання передачі землі Державного підприємства «Дослідне господарство «Драбівське» Черкаської дослідної станції біоресурсів ОСОБА_2 академії аграрних наук України» на баланс Черкаської дослідної станції біоресурсів ОСОБА_2 академії аграрних наук України від 15.01.2017 року вбачається, що на баланс Черкаської дослідної станції біоресурсів ОСОБА_2 академії аграрних наук України передано майно, майнові і немайнові права та зобовязання Державного підприємства «Дослідне господарство «Драбівське» Черкаської дослідної станції біоресурсів НААН», земельні ділянки, в тому числі, в адміністративних межах Орлівецької сільської ради Городищенського району Черкаської області площею 33,3 га, без правовстановлюючих документів (а. с. 32, 33-34).

До позовної заяви позивачем додано Технічний паспорт від 25.12.2015 року серії та номеру АЕ 002062 на індивідуальний житловий будинок № 300 по вул. Мурейки 1, с.Орловець, Черкаської обл., Городищенського району, інвентаризаційна справа №44, замовник технічної інвентаризації - Державне підприємство «Дослідне господарство «Драбівське» Черкаської дослідної станції біоресурсів ОСОБА_2 академії аграрних наук України» із якого вбачається схема розміщення будівлі, експлікація приміщень до плану поверхів громадського будинку № 300, літер «В», Журнал внутрішніх обмірів та розрахунків площ приміщень № 300 літер «Б», характеристика будівель та споруд (14-23).

Згідно бухгалтерської довідки позивача, балансова вартість комплексу споруд, що знаходиться за адресою: с. Орловець, Городищенського району, Черкаської області, вул. Мурейки,1 становить 235110,00 грн. (а. с. 50).

Відповідно до п. 4. Статуту Черкаської дослідної станції біоресурсів ОСОБА_2 академії аграрних наук України (у тексті Статуту Наукова установа), наукова установа є правонаступником основних засобів і матеріальних цінностей, землі майна, майнових та немайнових прав та зобовязань Державного підприємства «Дослідне господарство «Драбівське» Черкаської дослідної станції біоресурсів ОСОБА_2 академії аграрних наук України відповідно до наказу ОСОБА_2 академії аграрних наук України від 07.12.2015 року № 159 «Про реорганізацію Черкаської дослідної станції біоресурсів НААН».

Наукова установа перебуває у віданні ОСОБА_2 академії аграрних наук України (далі у тексті Статуту - Академія), як органу управління державним майном (п. 5 Статуту).

Відповідно до п, 19, 21 Статуту, майновий комплекс Наукової установи складають усі матеріальні та нематеріальні активи, що обліковуються на балансі Наукової установи і передані їй Академією на праві оперативного управління, а також придбані Науковою установою за рахунок бюджетних коштів, коштів, отриманих від надання Науковою установою послуг, передбачених Статутом та/або набуті іншим шляхом, не забороненим законодавством. Державне майно, яке закріплене за Науковою установою Академією, належить йому на праві оперативного управління.

Передача майна, яке перебуває на балансі Наукової установи, на баланс іншої наукової установи, підприємства, організації, що віднесені до відання ОСОБА_2, здійснюється на підставі рішення ОСОБА_4 та в установленому законодавством порядку (п. 25 Статуту).

Отже, предметом спору у справі, що розглядається, є вимога позивача про визнання за ним судом права оперативного управління на комплекс споруд (індивідуальний житловий будинок), що знаходиться за адресою: Черкаська область, Городищенський район, с. Орловець, вул. Мурейки, 1. Позивач звернувся до господарського суду для захисту свого права, як правонаступник відповідача, у визначений ним спосіб.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1, ч. 2 п. 4 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним, відновлення становища, яке існувало до порушення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом, зокрема, припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб'єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Статтями 20, 144 ГК України також передбачено, що права та законні інтереси субєктів господарювання захищаються шляхом визнання наявності або відсутності прав, визнання повністю або частково недійсними актів органів місцевого самоврядування; майнові права та майнові обовязки субєкта господарювання можуть виникати, зокрема, з актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування у випадках, передбачених законом, внаслідок створення та придбання майна з підстав, не заборонених законом, з інших обставин, з якими закон повязує виникнення майнових прав та обовязків субєктів господарювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 321, ч. 2 ст. 386 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 2 ст. 328 ЦК України встановлена презумпція правомірності набуття права власності, котра означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше не встановлено в судовому порядку або незаконність набуття права власності прямо не випливає із закону. Таким чином, факт неправомірності набуття права власності, якщо це не випливає із закону, підлягає доказуванню, а правомірність набуття права власності включає в себе законність і добросовісність такого набуття.

Передача обєктів державної власності, закріплених за ОСОБА_2 академією аграрних наук від однієї наукової установи, підприємства та організації на баланс іншої наукової установи, підприємства та організації здійснюється відповідно до Положення про порядок передачі обєктів права державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.09.1998 №1482 «Про передачу обєктів права державної та комунальної власності».

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 2 Закону України «Про особливості правового режиму діяльності ОСОБА_2 академії наук України, національних галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу», майновий комплекс ОСОБА_2 академії наук України та майновий комплекс національних галузевих академій наук складають усі матеріальні та нематеріальні активи (далі - об'єкти майнового комплексу), що обліковуються на балансах ОСОБА_2 академії наук України та на балансах відповідних національних галузевих академій наук і організацій, віднесених до відання ОСОБА_2 академії наук України та національних галузевих академій наук, і які закріплені державою за ОСОБА_2 академією наук України та за національними галузевими академіями наук в безстрокове користування, або придбані за рахунок бюджетних коштів, а також коштів від фінансово-господарської діяльності та/або набуті іншим шляхом, не забороненим законом.

Об'єкти майнового комплексу ОСОБА_2 академії наук України та об'єкти майнового комплексу національних галузевих академій наук належать відповідно ОСОБА_2 академії наук України та національним галузевим академіям наук на праві господарського відання і передаються ними організаціям, що віднесені до відання ОСОБА_2 академії наук України та до відання національних галузевих академій наук, на праві оперативного управління з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про особливості правового режиму діяльності ОСОБА_2 академії наук України, національних галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу», ОСОБА_2 галузеві академії наук, здійснюючи повноваження з управління об'єктами майнового комплексу національних галузевих академій наук, забезпечують реалізацію прав держави як власника цих об'єктів, ефективно їх використовують та розпоряджаються цими об'єктами майнового комплексу у межах, визначених законодавством. ОСОБА_2 галузеві академії наук, зокрема, надають дозвіл на безоплатну передачу майна, яке перебуває на балансі однієї організації, на баланс іншої організації, які віднесені до відання національних галузевих академій наук.

З огляду на встановлені обставини справи, наведені норми законодавства, враховуючи відсутність заперечень проти позовних вимог відповідача, суд вважає, що заявлена у позові вимога про визнання права оперативного управління на комплекс споруд (індивідуальний житловий будинок), що знаходиться за адресою: Черкаська область, Городищенський район, с. Орловець, вул. Мурейки, 1., відповідає наведеним нормам законодавства, закріплена у відповідних наказах ОСОБА_2 академії аграрних наук, тому підлягає до задоволення в повному обсязі.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку про обґрунтованість і доказаність позовних вимог, тому позов з зазначених у ньому підстав задовольняє.

Оскільки позивачем не заявлялися вимоги щодо стягнення на його користь з відповідача судових витрат, то на підставі статті 129 ГПК України, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за Черкаською дослідною станцією біоресурсів ОСОБА_2 аграрних наук України, ідентифікаційний код юридичної особи 01598301, місцезнаходження: 18036, м. Черкаси, вул. Пастерівська, 76 право оперативного управління на комплекс споруд, що знаходиться за адресою: Черкаська область, Городищенський район, село Орловець, вул. Мурейки, 1.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст підписано 10.08.2018 року.

Суддя В.М. Грачов