КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2018 р. Справа№ 925/871/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Кропивної Л.В.

Разіної Т.І.

за участю секретаря судового засідання: Сотнікової І.О.

у присутності представників сторін:

від СТОВ ім. Шевченка: Хандюк Т.О. - довіреність № б/н від 02.07.18

ПАТ „Азот": Козовий О.Д. - довіреність № 500-08/38 від 02.04.18

розглянувши апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім.Шевченка на ухвалу господарського суду Черкаської області від 17.04.2018 року

у справі № 925/871/15 (суддя Хабазня Ю.А.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю „Авуар-Сервіс"

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім.Шевченка

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 17.04.2018 року у справі № 925/871/15 задоволено частково заяву ПАТ „Азот", визнано грошові вимоги ПАТ „Азот" до боржника на суму 39 038,20 грн., які підлягають погашенню у першу чергу, як витрати в ліквідаційній процедурі та 3 254,00 грн. судового збору, які підлягають погашенню у першу чергу. В решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, СТОВ ім.Шевченка звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Черкаської області від 17.04.2018 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви ПАТ „Азот" про визнання поточних грошових вимог відмовити повністю, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів зазначену апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Верховець А.А., Доманська М.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.05.2018 року апеляційну скаргу СТОВ ім.Шевченка на ухвалу господарського суду Черкаської області від 17.04.2018 року у справі №925/871/15 залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків зазначених в ухвалі протягом 10 днів з дня отримання відповідної ухвали.

06.06.2018 року, згідно відтиску штемпеля відділення поштового зв'язку на конверті, тобто у встановлений судом строк, скаржником на виконання ухвали суду від 29.05.2018 року подано докази сплати судового збору.

Ухвалою суду від 19.06.2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою СТОВ ім.Шевченка на ухвалу господарського суду Черкаської області від 17.04.2018 року у справі № 925/871/15, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 05.07.2018 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

Ухвалою суду від 05.07.2018 року відкладено розгляд справи на 09.08.2018 року на підставі ст. 216 ГПК України.

До початку судового засідання через відділ документального забезпечення суду від представника ПАТ „Азот" надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У зв'язку з перебуванням суддів Верховця А.А. та Доманської М.Л. у відпустці протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.08.2018 року для розгляду справи № 925/871/15 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Разіна Т.І., Кропивна Л.В.

Ухвалою суду від 09.08.2018 року вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження справу № 925/871/15 за апеляційною скаргою СТОВ ім.Шевченка на ухвалу господарського суду Черкаської області від 17.04.2018 року.

Представник скаржника в судовому засіданні 09.08.2018 року вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, скасувати ухвалу господарського суду Черкаської області від 17.04.2018 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви ПАТ „Азот" про визнання поточних грошових вимог відмовити повністю.

Представник ПАТ „Азот" в судовому засіданні проти вимог боржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечував, просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Представники інших учасників провадження у справі в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не направляли.

У відповідності до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

09.08.2018 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Київського апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представників учасників провадження у справі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу господарського суду Черкаської області від 17.04.2018 року у справі № 925/871/15 - залишити без змін, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закону про банкрутство).

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні господарського суду Черкаської області перебуває справа № 925/871/15 про банкрутство СТОВ ім.Шевченка, провадження у якій порушено ухвалою господарського суду Черкаської області від 28.05.2015 року за заявою ТОВ „Авуар-Сервіс".

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 31.01.2017 року затверджено реєстр вимог кредиторів боржника.

Постановою господарського суду Черкаської області від 23.02.2017 року боржника визнано банкрутом, відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Ярмолінського Ю.В., вирішено інші процедурні питання у справі.

14.02.2018 року ПАТ „Азот" звернулось до господарського суду першої інстанції із заявою про визнання його грошових вимог та внесення їх до реєстру вимог кредиторів боржника на суму 43 621,51 грн., з яких: 39 830,20 грн. заборгованості за договором №379-221 від 29.11.2016 року на постачання річкової води від берегової насосної станції, 3 791,31 грн. пені за невчасне виконання зобов'язань та 3 524,00 грн. сплаченого судового збору.

Заявлені вимоги обґрунтовані неналежним виконанням боржником своїх зобов'язань за договором щодо оплати за поставлену воду за вересень-листопад 2017 року на загальну суму 39 830,20 грн.

На підтвердження свої вимог кредитором до заяви додано копію договору на постачання річкової води від берегової насосної станції, копії актів на відпуск річкової води, копії платіжних вимог та копію листа від 16.01.2018 року з вимогою про сплату наявної заборгованості.

Ліквідатором банкрута заявлені вимоги відхилені у повному обсязі, оскільки ґрунтуються на договорі від 29.11.2016 року №379-211 та взаємовідносинах, які виникли в період з 06.10.2017 року по 12.02.2018 року, тобто після визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

За наслідками розгляду заявлених вимог ухвалою господарського суду Черкаської області від 17.04.2018 року у справі № 925/871/15 заяву ПАТ „Азот" задоволено частково, визнано грошові вимоги ПАТ „Азот" до боржника на суму 39 038,20 грн., які підлягають погашенню у першу чергу, як витрати в ліквідаційній процедурі та 3 254,00 грн. судового збору, які підлягають погашенню у першу чергу. У задоволенні вимог на суму 3 791,31 грн., які є пенею за невчасне виконання зобов'язань, відмовлено, оскільки нарахування пені після визнання боржника банкротом суперечить закону про банкрутство.

Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення оскаржуваної ухвали, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 29.11.2016 року між ПАТ „Азот" (далі - Постачальник) та ТОВ СТОВ ім. Шевченка (далі - Споживач) було укладено договір № 379-221 (далі - Договір).

Згідно п.п. 1.1., 4.1. Договору, Постачальник передає Споживачу річкову воду від берегової насосної станції в кількості, що не перевищує затверджений в Дозволі на спеціальне водокористування Постачальника ліміт на рік - 380 000 м.куб. з розбивкою по кварталах.

Відповідно до п. 2.1. Договору вартість річкової води за 1000 м.куб. складає 880,00 грн., ПДВ (20%) складає 176,00 грн. Ціна з урахуванням ПДВ за 1000 м.куб. 1056,00 грн.

Пунктом п. 3.4. Договору встановлено порядок розрахунків згідно якого оплата за річкову воду здійснюється в два етапи:

I.. до 5-го числа розрахункового місяця Споживач перераховує оплату в розмірі 100% очікуваного споживання води (згідно поданої заявки) за цінами встановленими Постачальником.

II. у разі, якщо Споживач витратив води більше заявленої кількості остаточний розрахунок за воду здійснюється до 5-го числа наступного місяця, згідно акту на відпуск річковий води за місяць, з урахуванням сплаченої передоплати

Заявник належним чином виконав взяті на себе зобов'язання та своєчасно здійснив постачання річкової води згідно вищевказаного Договору.

Так, на виконання п. 4.1. Договору ПАТ „Азот" поставило СТОВ ім.Шевченка протягом січня-грудня 2017 року обумовлені об'єми річкової води, що підтверджується Актами на відпуск річкової води за вказаний період, копії яких містяться в матеріалах справи, які складено та підписано сторонами (за січень - підписано директором Хариком Г.М., решта - ліквідатором Ярмолінським Ю.В.).

Акти на відпуск річкової води за січень-серпень 2017 року на загальну суму 68 452,85 грн. були оплачені боржником, що підтверджується банківськими виписками за 22.02.2017 року, 16.03.2017 року, 21.09.2017 року, 05.09.2017 року, 29.06.2017 року, які наявні в матеріалах справи.

Разом з тим, скаржником належним чином свої зобов'язання за Договором щодо своєчасної оплати не виконано, зокрема, не сплачено 39 830,20 грн., з яких: 324118,14 грн. - за вересень 2017 року, 6 445,82 грн. - за жовтень 2017 року та 966,24 грн. - за листопад 2017 року).

09.10.2017 року, 08.11.2017 року та 11.12.2017 року заявником на адресу боржника були направлені платіжні вимоги № 329 від 30.09.2017 року на суму 32 418,14 грн., № 358 від 31.10.2017 року на суму 6 445,82 грн. та № 395 від 30.11.2017 року на суму 966,24 грн. (що підтверджується квитанціями про поштові відправлення від 09.10.2017 року №ПН55, від 08.11.2017 року №ПВ55, списком згрупованих поштових відправлень від 11.12.2017 року № 426), які були отримані останнім згідно з інформацією офіційного сайту ДП „Укрпошта" про відстеження руху поштових відправлень 17.10.2017 року, 16.11.2017 року, 18.01.2018 року (відповідно), однак залишені боржником без відповідного реагування.

08.12.2017 року за №221-3-45/193, 28.12.2017 року за №221-3-45-217-2225, 16.01.2018 року за №221-3-45/9-71 заявником на адресу ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Ярмолінського Ю.В. було направлено листи з вимогою про сплату заборгованості, які залишені останнім без відповіді.

Вищевказані обставини підтверджуються доказами, які були подані заявником та правомірно визнані судом першої інстанції належними та допустимими.

При цьому, представник боржника в судовому засіданні суду апеляційної інстанції 09.08.2018 року підтвердив факт наявності заборгованості перед ПАТ „Азот" за спожиту воду, яка використовується підприємством-боржником з метою забезпечення функціонування системи протипожежної безпеки, та повідомив про відсутність у банкрута коштів для погашення відповідної заборгованості за вересень-листопад 2017 року у заявленій сумі.

За вказаних обставин, судова колегія погоджується з висновком місцевого щодо наявності підстав для визнання вимог заявника на суму 39 830,20 грн.

Відповідно до ст. 38 Закону про банкрутство з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу за виключенням укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу в процедурі ліквідації тощо.

Відповідно до ч. 8 ст. 41 Закону про банкрутство кошти, які надходять при проведенні ліквідаційної процедури, зараховуються на основний рахунок боржника. З основного рахунка здійснюються виплати кредиторам у порядку черговості, визначеному цим Законом. З основного рахунка банкрута проводяться виплати кредиторам, виплати поточних платежів та витрат, пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 наведеного Закону кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цією статтею. При цьому у першу чергу задовольняються: витрати, пов'язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді та роботою ліквідаційної комісії, у тому числі: витрати арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), пов'язані з утриманням і збереженням майнових активів банкрута.

Вирішуючи питання про правову природу вимог, які визнаються, суд апеляційної інстанції вважає правомірним висновок місцевого суду про визнання заявлених вимог такими, які виникли з виконання договору, що має на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані. Тобто, вказані вимоги не є ні конкурсними, ні поточними, що не заперечується сторонами, а є витратами ліквідаційної процедури, тому мають оплачуватись відповідно до ч. 8 ст. 41 та п.1 ч. 1 ст. 45 Закону про банкрутство у першу чергу.

Що стосується вимог про визнання пені на суму 3 791,31 грн. то вони правомірно не визнані судом, оскільки нараховані кредитором після визнання боржника банкрутом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвалу господарського суду міста Києва від 17.04.2018 року у даній справі прийнято відповідно до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі безпідставні, необґрунтовані, спростовуються наявними у справі доказами та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для її задоволення та скасування оскаржуваної ухвали не вбачається.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України та Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім.Шевченка на ухвалу господарського суду Черкаської області від 17.04.2018 року у справі № 925/871/15 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Черкаської області від 17.04.2018 року у справі № 925/871/15 залишити без змін.

3. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4. Матеріали справи повернути до господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 14.08.2018 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді Л.В. Кропивна

Т.І. Разіна