ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

06.08.2018

Справа № 910/5406/18

Суддя господарського суду міста Києва Головіна К.І., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Алан-Електро”

про забезпечення позову

у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю “Алан-Електро”

до Товариства з обмеженою відповідальністю “БТК Київ”

про стягнення 1 082 094,07 грн.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю “Алан-Електро” (далі – ТОВ “Алан-Електро”, позивач) із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “БТК Київ” (далі - ТОВ “БТК Київ”, відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 972 880,84 грн.

Позов мотивовано тим, що відповідач порушив умови договору купівлі-продажу № 251001 від 25.10.2017 р. в частині своєчасної сплати вартості поставленого товару, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість.

У позові ТОВ “Алан-Електро” просить суд стягнути з ТОВ “БТК Київ” заборгованість в сумі 972 880,84 грн., що складається з основного боргу у сумі 904 740,24 грн., пені у сумі 68 140,60 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.05.2018 р. за вказаним позовом відкрито провадження, суд вирішив здійснювати розгляд справи у загальному позовному провадженні, сторонам надана можливість для реалізації ними своїх процесуальних прав та обов'язків.

Під час підготовчого засідання позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 1 082 094,07 грн., що складається з основного боргу у сумі 904 740,24 грн., пені у сумі 177 353,83 грн. Вказана заява була подана із додержанням вимог ст. 46 ГПК України, а тому прийнята судом до розгляду.

Також від ТОВ “Алан-Електро” надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить вжити заходів щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ТОВ “БТК Київ”, наявні на р/р 0269 у ВАТ “БТА Банк”, у межах заявленої суми позову - 1 082 094,07 грн.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що відповідач свої зобов'язання з поставки оплаченого товару у добровільному порядку не виконує, тому на думку позивача, на грошові кошти, що перебувають на рахунках відповідача, необхідно накласти арешт, незастосування таких заходів забезпечення призведе до неможливості виконання рішення суду у даній справі або до утруднення його виконання.

У судовому засіданні представник позивача підтримав подану заяву про забезпечення позову, просив її задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти її задоволення з підстав необгрунтованості поданої заяви.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, заслухавши думку представників сторін, прийшов до висновку, що вказана заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до статті 136 ГПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову, як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи. Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб (ст. ст. 136, 137 ГПК України).

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 “Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову” від 26.12.2011 р. (далі - Постанова) господарський суд при вирішенні питання про забезпечення позову має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Підставою накладення арешту на грошові кошти ТОВ “БТК Київ” заявник вважає порушення відповідачем зобов'язання з поставки оплаченого товару. Проте, суд вважає, що дії відповідача, пов'язані з невиконанням своїх обов'язків перед позивачем, не свідчать про неможливість виконання рішення суду у даній справі у майбутньому та не є підставою, передбаченою законом, для вжиття заходів забезпечення позову.

У пункті 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26 грудня 2011 року № 16 роз'яснено, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що грошові кошти, які є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, можуть зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Однак, позивач не вказав, які дії вчиняє ТОВ “БТК Київ”, внаслідок чого грошові кошти можуть зменшитись або зникнути у відповідача, доказів на підтвердження вчинення таких дій також не надано. Більш того, позивач не довів суду факту належності зазначеного у заяві рахунку в ВАТ “БТА Банк” саме відповідачу, а також не довів факту того, що на цьому рахунку наявні кошти у сумі, на яку він просить накласти арешт.

У постанові Пленуму № 16 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" Вищий господарський суд України зазначив, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість утруднення чи невиконання рішення суду відповідачем без наведення відповідного обґрунтування та надання доказів не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, суд вважає, що доводи заявника про утруднення чи неможливість виконання судового рішення у майбутньому є необгрунтованими та недоведеними.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ТОВ “Алан-Електро” про забезпечення позову.

Згідно з ст. 129 ГПК України судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у разі відмови у задоволенні такої заяви, покладається на заявника (позивача).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 129, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд –

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “Алан-Електро” про забезпечення позову відмовити.

Ухвала постановлена в нарадчій кімнаті та проголошені її вступна та резолютивна частини в судовому засіданні 6 серпня 2018 року.

Повний текст ухвали складений 10 серпня 2018 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Головіна К.І.