ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"08" серпня 2018 р. м. Київ Справа № 911/4045/15

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я. розглянувши скаргу Публічного акціонерного товариства Національна Акціонерна Компанія Нафтогаз України на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі

За позовом Публічного акціонерного товариства Національна Акціонерна Компанія Нафтогаз України, м. Київ

до Приватного акціонерного товариства Білоцерківська Теплоелектроцентраль, Київська обл., м. Біла Церква,

про стягнення 240 175 490 грн. 30 коп

представники:

позивача - не зявився;

ДВС ОСОБА_1

вiдповiдача - ОСОБА_2

Обставини справи:

Рішенням господарського суду Київської області від 18.11.2015 у справі №911/4045/15, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 25.04.2016, позов задоволено частково, стягнуто з Приватного акціонерного товариства Білоцерківська Теплоцентраль на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України 12 290 832 (дванадцять мільйонів двісті девяносто тисяч вісімсот тридцять дві) грн. 31 коп. пені, 3 387 862 (три мільйони триста вісімдесят сім тисяч вісімсот шістдесят дві) грн. 48 коп. трьох відсотків річних, 70 182 493 (сімдесят мільйонів сто вісімдесят дві тисячі чотириста дев'яносто три) грн. 07 коп. інфляційних втрат, 15 094 991 (п'ятнадцять мільйонів девяносто чотири тисячі девятсот девяносто одна) грн. 79 коп. штрафу, 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

28.04.2016 року господарським судом Київської області на виконання вищезазначеного рішення видано накази.

13.07.2017 року від Публічного акціонерного товариства Національна Акціонерна Компанія Нафтогаз України надійшла скарга на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

15.12.2017 р. набрали чинності зміни до Господарського процесуального кодексу України, внесені Законом України № 2147VIII від 03.10.2017 р., відповідно до підпункту 9 пункту 1 Перехідних положень якого справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В звязку з чим розгляд справи здійснюватиметься за правилами редакції ГПК України, що набрали законної сили 15.12.2017 року.

Скарга мотивована тим, що постанова про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі п. 10 ч. 1 ст. 34 ЗУ Про виконавче провадження здійснюється лише щодо стягнення заборгованості, яка виникла за спожитий природний газ, використаний станом на 01 липня 2016 р. для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води, крім заборгованості, раніше реструктуризованої, у тому числі згідно з рішенням суду, по виконавчим провадженням із визначеним колом стягувача та боржників, внесення юридичної особи до відповідного реєстру не є безумовною підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, щодо стягнення заборгованості за спожитий природний газ, з урахуванням положень п. 10 ч. 1, 4 ст. 34 ЗУ Про виконавче провадження.

Оскільки, природний газ за договором № 130215-ПР, боржником використовувався не для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, а для власних потреб, скаржник вважає, що виконавче провадження ВП № 51577144 не може бути зупиненим з підстав, передбачених п.10 ч. 1 ст. 34 ЗУ Про виконавче провадження.

Представник скаржника в засідання суду не зявився, про причини неявки не повідомив суд належним чином.

Представник державної виконавчої служби проти задоволення скарги заперечив, надав копії виконавчого провадження № 51577144, вважає, що винесена постанова відповідає нормам чинного законодавства.

Відповідач подав заяву, в якій просить суд відмовити у задоволенні скарги ПАТ НАК Нафтогаз України посилаючись на те, що виконавче провадження закінчено.

Згідно ст. 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши доводи учасників розгляду скарги, суд зазначає наступне:

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України регламентовано, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Частиною першою статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; 2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; 3) виконавчих написів нотаріусів; 4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; 6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; 8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; 9) рішень (постанов) субєктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно частини першої статті 10 цього Закону заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Враховуючи положення пункту 10 частини першої статті 34 Закону України Про виконавче провадження державним виконавцем 20.06.2017 року винесена постанова про зупинення вчинення виконавчих дій,в звязку з включенням Боржника до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».

Відповідно до ч. 5 ст. 35 ЗУ «Про виконавче провадження» після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобовязаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.

У звязку з тим, що ухвалою господарського суду Київської області від 02.08.2017 р. визнано таким, що не підлягає виконанню наказ господарського суду Київської області від 28.04.2016 р. у справі № 911/4045/15, яка залишена без змін Київським апеляційним господарським судом постановою від 05.02.2018 р., виконавче провадження закінчено, що підтверджується належним чином завіреною копією постанови про закінчення виконавчого провадження від 02.11.2017 р.

Таким чином, обставини, що зумовили звернення ПАТ «НАК «Нафтогаз України» зі скаргою, станом на дату розгляду судом останньої, відпали.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

У відповідності до статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ч. 1 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

З матеріалів справи вбачається, що скарга Публічного акціонерного товариства Національна Акціонерна Компанія Нафтогаз України задоволенню не підлягає, оскільки стосується дій державного виконавця, які станом на дату розгляду справи не спричиняють виникнення чи припинення прав та обовязків сторін виконавчого провадження та не створюють юридичних наслідків для скаржника.

Керуючись ст.ст. 234, 339-345 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства Національна Акціонерна Компанія Нафтогаз України на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя Л.Я. Мальована