ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.08.2018р. Справа №905/1032/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М.,

при секретарі судового засідання Колтак Т.М.

у справі за позовом: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі регіональної філії «ОСОБА_1 залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (49000, м.Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, б.108, ),

до відповідача: ОСОБА_2 акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» (87501, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Лепорського, 1, )

про стягнення 116 600,50 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3, довіреність № 1788 від 26.10.17

від відповідача: не з'явився

В провадженні господарського суду Донецької області знаходиться справа №905/1032/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «ОСОБА_1 залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» до відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» про стягнення штрафу в сумі 116 600,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що інформація про масу вантажу у вагоні №50234319, визначена ОСОБА_2 акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» у накладній №48474829 не відповідала масі, встановленій внаслідок проведення контрольної перевірки станцією ОСОБА_1 залізниці, з огляду на що існують підстави для стягнення з відповідача на користь позивача штрафу у розмірі 116 600,50 грн.

Відповідач у відзиві №09-10/59 від 12.07.2018р. відмовити у задоволенні позовних вимог з посиланням на те, що за результатами зважування 22.02.2018р. спірного вагону на 150-тонних вагах №28 (державна повірка 23.05.2017р.) відповідача, була встановлена маса вантажу на рівні 66,75 т, маса тари вагона (цистерни) 29 т. В той же час, при здійсненні внесення даних у електронний перевізний документ по спірній відправці (графа 19 перевізного документа), зазначена перевірена маса тари - 29 т, проте у програмі стався збій, з огляду на що, у вказаній графі була відображена маса тари з бруса з електронної бази залізниці 24,7 т, замість 29 т, внаслідок чого, за твердженням відповідача, відсутні підстави для застосування до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» відповідальності, передбаченої ст.122 Статуту залізниць України.

Крім того, у відзиві відповідач просив суд, у випадку задоволення позовних вимог, зменшити розмір заявленого до стягнення штрафу до однієї провізної плати.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

За приписами ч.1 ст.909 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно із ч.2 ст.908 Цивільного кодексу України та ч.5 ст.307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За змістом ч.5 ст.307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Відповідно до ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

За приписами ст.6 глави 1 Статуту залізниць України накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Оформлення накладної має здійснюватися відповідно до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом №644 від 21.11.200р. Міністерства транспорту України та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. №863/5084.

Відповідно до ст.32 Статуту залізниць України вантажі повинні завантажуватись без перевищення вантажопідйомності вагона (контейнера).

Статтею 37 вказаного Статуту встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Згідно із п.1.1 розділу 4 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом №644 від 21.11.2000р. Міністерства транспорту України, а також ст.23 Статуту залізниць України передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до п.п.2.1, 2.2 цих Правил графи «ОСОБА_4 вантажу, визначена відправником, кг», «Спосіб визначення маси» заповнюються вантажовідправником. Маса вантажу згідно із ст.37 Статуту та п.5 Правил приймання вантажів до перевезення, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п.2.3 Правил оформлення перевізних документів, своїм підписом підтверджує представник відправника.

Згідно з п.28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом №644 від 21.11.2011р. Міністерства транспорту України, вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Як свідчать матеріали справи, 23.02.2018р. ОСОБА_2 акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» зі станції Сартана Донецької залізниці на станцію Правда ОСОБА_1 залізниці було направлено за залізничною накладною №48474829 у вагоні №50234319 вантаж смоли камяновугільні (вантажоодержувач ПрАТ «ДКХЗ»).

Крім того, вказана накладна містила наступні відомості:

- маса вантажу 66750 кг (п.24);

- вантажопідйомність 68 т, маса тари (цистерни) 24700 кг (п.19)

- спосіб визначення маси на вагонних вагах (200 т) заводський номер ОСОБА_4 ВВ-200-2-50 №2034 отправ. (п.26);

- ким завантажено вантаж у вагон (контейнер) вантажовідправником (п.28).

На станції відправлення вантаж був прийнятий до перевезення без зауважень та заперечень. При цьому, правильність внесених відомостей до вищезазначеної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

Відтак, з оформленням та підписанням накладної №48474829 Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь» засвідчило, зокрема, що маса вантажу (нетто) у вагоні №50234319 становила 66750 кг.

В той же час, твердження відповідача, викладені у відзиві №09-10/59 від 12.07.2018р. щодо помилки у масі тари вагону (цистерни), а не маси вантажу, до уваги судом не приймаються враховуючи наступне.

Пунктом 1.3 Правил оформлення перевізних документів визначено, що усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов'язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни.

Відповідно до додатку №3 вказаних Правил графа 19 «номер вагона» залізничної накладної містить відомості про вагон (послідовно) рід (калібровочний тип цистерни), кількість осей, вантажопідйомність, маса тари (якщо маса тари перевірялася вантажовласником шляхом зважування, маса тари, вказана на вагоні, зазначається в чисельнику, а маса, визначена шляхом зважування, - у знаменнику). При цьому, вказаний розділ залізничної накладної заповнюється безпосередньо вантажовідправником.

Суд звертає увагу, що вантажопідйомність вагону є незмінною величиною (в даному випадку 68 т), яка міститься в електронній інформаційній базі даних, та відображується автоматично в перевізному документі. Тобто, за арифметичним підрахунком маси тари у 29 т (яка нібито є дійсною масою) та масою вантажу у вагоні №50234319 у 66750 кг, загальна маса мала становити 95750 кг. Тоді, як при зважуванні залізницею вагону з вантажем встановлено 95580 кг. І хоча, вказана маса є меншою, ніж та, що вказана у перевізному документі, але вона (маса), не відповідає даним перевізного документа. Тобто, відповідач, мав звернути увагу на помилку при заповненні залізничної накладної.

При цьому, суд висловлює критичне ставлення до тверджень відповідача про саму фактичну масу вагону (цистерни) у 29 т, оскільки маса тари є повязаною з її вантажопідйомністю, у бік збільшення.

Отже, дані про вантажопідйомність вагону у 68 т з електронної інформаційної бази даних при заповненні залізничної накладної №48474829, мали привернути увагу відповідача, щодо маси тари, якщо в нього були відомості про її іншу величину, та, як слід, мали бути відображені у знаменнику, як такі, що перевірені при зважуванні (д.3 графа 19 Правил).

Відтак, враховуючи наведене, посилання відповідача на похибки електронної програми під час внесення відправником відомостей щодо маси тари вагону (цистерни) не знаходять своє підтвердження з огляду на те, що зазначена у залізничній накладній №48474829 вантажопідйомність вагону відповідає даним щодо маси його тари.

Крім того, приймаючи до уваги приписи п.1.3 вищевказаних Правил, доказів складання нового перевізного документа з огляду на внесення хибних відомостей до спірного перевізного документ, відповідачем до матеріалів справи не представлено, а судом не встановлено.

Крім того, із засвідчення вказаної залізничної накладної електронним цифровим підписом відправника (графа №55), останній засвідчив правильність внесених до накладної №48474829 відомостей, в тому числі, щодо вантажопідйомності вагону, номеру та маси тари спірного вагону (цистерни).

За таких обставин, враховуючи наведене, твердження відповідача, викладені у відзиві до уваги судом не приймаються як необґрунтовані та безпідставні, та такі, що спростовуються матеріалами справи.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу приписів п.5 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

За таких обставин, враховуючи зміст ст.129 Конституції України, ст.ст.13, 162 Господарського процесуального кодексу України при зверненні до суду з розглядуваним позовом позивачем повинно бути доведено, що визначена відповідачем у накладній №48474829 маса вантажу у вагоні №50234319 не відповідала дійсній масі вантажу.

Відповідно до ст.24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення. Вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно із ч.1 ст.129 вказаного Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Як встановлено судом на підставі актів загальної форми №246/П від 24.02.2018р., №2503/В від 24.02.2018р. попутної станції ОСОБА_1 залізниці, при проходженні вагону через вказану станцію залізницею було проведено контрольне переваження вагону №50234319, за результатами якого виявлено невідповідність фактичної маси вантажу тій масі вантажу, яка зазначена вантажовідправником у накладній №48474829.

Одночасно, за змістом комерційного акту №463003/32/3 від 24.02.2018р. за результатами переважування на справних 150-тонних електронних вагах №89 станції ОСОБА_1 залізниці (повірка 18.10.2017р.) виявилось, що вага брутто становить 95580 кг, тара по документу 24700 кг, нетто 70880 кг, що більше ваги, зазначеної в документі, на 4130 кг та понад вантажопідйомність вагону на 2880 кг; при огляді цистерни кришка завантажувального люка щільно закрита, навішане ЗПП відправника Варта-Універсал М2: А577103 А577104 (484809 Сартана) відповідають перевізному документу; цистерна технічно справна, протікання вантажу немає.

За змістом розділу «Є» вказаної накладної, 02.03.2018р. під час перевірки вантажу на станції призначення Правда ОСОБА_1 залізниці різниці проти цього акта не виявлено, про що здійснено відповідну відмітку у залізничній накладній №48474829 та засвідчено штемпелем залізниці.

Наразі, відповідно до технічного паспорту №89 засобу ваговимірювальної техніки станції ОСОБА_1 залізниці, огляд перевірка вказаних ваг здійснювалась 18.10.2017р., ваги були визнані придатними для застосування.

За висновками суду, вказаний комерційний акт за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, внаслідок чого приймається судом в якості належного доказу на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної у накладній, фактичній масі вантажу.

Водночас, судом враховано, що спірний вантаж прибув у завантаженому засобами відправника вагоні, в комерційному відношенні без порушень. Викладені обставини підтверджують факт неправильного зазначення маси вантажу в накладній саме відправником.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами у розумінні норм ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України невідповідність фактичної маси вантажу у вагоні №50234319 тій масі вантажу, яка зазначена відправником (відповідачем) у накладній №48474829.

За приписами п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом №644 від 21.11.2000р. Міністерства транспорту України, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно із ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. Штраф підлягає стягненню у п'ятикратному розмірі плати за користування вагонами.

За розрахунком позивача, який відповідачем в порядку норм ст.ст.13, 74 Господарського процесуального кодексу України не спростований, провізна плата у вагоні №50234319 складала 23320,10 грн., внаслідок чого з урахуванням приписів ст.118 Статуту залізниць України розмір штрафу становить 116600,50 грн. (23320,10 * 5).

Як було зазначено судом, у відзиві Приватне акціонерне товариство Металургійний комбінат «Азовсталь» просило суд, зокрема, зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій до однієї провідної плати.

Згідно із ч.1 ст.233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

За приписами ч.4 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Одночасно, в чинному законодавстві України відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку. Отже, вказане питання віршується судом з урахуванням приписів ст.74 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За приписами п.6 розяснення №04-5/601 від 29.05.2002р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею» суди мають право при прийнятті рішення про стягнення штрафу зменшувати його розмір з урахуванням усіх конкретних обставин справи. Підстави та розмір зменшення стягуваного штрафу повинні бути мотивовані та обґрунтовані в рішенні суду.

З урахуванням вищенаведеного, з огляду на всі фактичні обставини справи, приймаючи до уваги, що вагон №50234319 було навантаженні понад вантажопідйомність, що в свою чергу загрожувало безпеці на залізничному транспорті, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення заявленого до стягнення штрафу до однієї провізної плати.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене, враховуючи висновки суду щодо наявності підстав для зменшення штрафу, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «ОСОБА_1 залізниця» до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно із ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 1762 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.46, 86, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «ОСОБА_1 залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» про стягнення штрафу в сумі 116 600,50 грн., задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «ОСОБА_1 залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» штраф в сумі 116 600,50 грн. та 1762 грн. витрат на оплату судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Вступну та резолютивну частини рішення складено та підписано 15.08.2018р.

Повний текст рішення складено та підписано 23.08.2018р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі регіональної філії «ОСОБА_1 залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (49000, м.Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, б.108, ).

Відповідач - Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь» (87501, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Лепорського, 1, ).

Суддя О.М. Сковородіна