ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

14.08.2018м. ДніпроСправа № 904/3612/18

Суддя Мельниченко І.Ф. , розглянувши матеріали

за позовом Публічного акціонерного товариства "Веста-Дніпро", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Батери", м. Дніпро

про стягнення заборгованості в сумі 14 729 023, 56 грн. та зобов'язання повернути майно

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Веста-Дніпро" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом, в якому просить:

1) Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Батери» повернути Публічному акціонерному товариству «Веста-Дніпро» належне йому на праві власності нерухоме майно та не чинити перешкод у користуванні ним, а саме, нерухоме майно, яке передано відповідачу на підставі Договору оренди нерухомого майна № 10-ВКБ-14/О від 15.09.2014 р. згідно акту прийому-передачі нерухомого майна від 03.11.2014 р.;

2) Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Батери» повернути Публічному акціонерному товариству «Веста-Дніпро» належне йому на праві власності рухоме майно та не чинити перешкод у користуванні ним, а саме, рухоме майно, яке передано відповідачу на підставі договорів найму обладнання № 11-ВКБ-14/О від 15.09.2014 р., № 12-ВКБ-14/Н від 15.09.2014 р., № 13-ВКБ-14/Н від 15.09.2014 р., № 14-ВКБ-14/Н від 15.09.2014 р., № 15-ВКБ-14/Н від 15.09.2014 р.

Крім того, Публічне акціонерне товариство "Веста-Дніпро" просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Батери» 14 729 023, 56 грн., що складають суму заборгованості за вказаними вище договорами оренди нерухомого та рухомого майна.

Подана позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема: сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" з 1 січня 2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1762 гривні.

З поданої позовної заяви вбачається, що остання містить 2 вимоги немайнового характеру та 1 вимогу майнового характеру, відповідно ставка судового збору за подання даного позову складає 224 459, 35 грн. (220 935, 35 грн. + 1 762 грн. + 1 762 грн.).

Доказів сплати судового збору на вказану вище суму матеріали позовної заяви не містять.

Разом з тим, позивачем подано клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі.

Вказане вище клопотання позивач обґрунтовує тим, що підприємство позивача відповідно до постанови господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2014 р. визнано банкрутом, внаслідок чого у останнього відсутні необхідні кошти для сплати судового збору. Крім того, позивач повідомляє, що на засіданні комітету кредиторів було прийнято рішення про створення фонду авансування витрат ліквідатора на підготовку та подачу позовної заяви, проте, на даний час його створено не було.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

г) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, до позивача не можуть бути застосовані підстави, наведені у статті 8 Закону України "Про судовий збір", що є вичерпними при вирішенні питання про відстрочення сплати судового збору, оскільки, зазначених позивачем підстав для відстрочки сплати судового збору вказана норма Закону України "Про судовий збір" не містить.

Крім того, статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" № 3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі "Креуз проти Польщі" суд зазначив, що "право на суд" не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю правовою природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов'язків", пункт 1 статті 6 залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети.

Таким чином, клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору у справі не підлягає задоволенню, виходячи із принципу рівності сторін.

До того ж, будь-яких доказів, які б свідчили про відсутність грошових коштів достатніх для сплати судового збору на момент звернення до суду, позивачем надано не було.

Отже, позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 164, 174, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Веста-Дніпро" залишити без руху.

2. Позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- надати докази сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі, а саме: в сумі 224 459, 35 грн.

3. Роз'яснити позивачу, що у випадку невиконання позивачем вимог суду про усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 14.08.2018 р. й оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2