ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.08.2018 м. Харків Справа № 905/2461/16

Господарський суд Донецької області у складі колегії суддів: головуючого судді Ніколаєвої Л.В., суддів Левшиної Г.В., Чорненької І.К.,

при секретарі судового засідання Грабчаку Г.В.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоміст» за вх. № 16524/18 від 09.08.2018р. про забезпечення доказів (в порядку ст. 111 ГПК України)

в межах провадження по скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоміст» за вх. № 11199/18 від 31.05.2018р. на дії державного виконавця (в порядку ст. 339 ГПК України)

у справі № 905/2461/16

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоміст»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» в особі Відокремленого підрозділу «Зуївська теплова електрична станція»

про стягнення 24 764 186,26 грн.,

за участю представників:

від позивача (заявника): Романюха Д.М., за довіреністю №06 від 26.03.2018р.

від відповідача (боржника): не з'явився

від органу ДВС: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 18.01.2017р. по справі № 905/2461/16, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 22.03.2017р., позов ТОВ «Енергоміст» задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «ДТЕК Східенерго» в особі Відокремленого підрозділу «Зуївська теплова електрична станція» на користь ТОВ «Енергоміст» основний борг в розмірі 20 523 113,47 грн., 3% річних в розмірі 302 683,71 грн., інфляційні втрати в розмірі 825 777, 86 грн., судовий збір в розмірі 180 719,87 грн.

29.03.2017р. на виконання вказаного рішення господарським виданий відповідний наказ.

31.05.2018р. за вх. № 11199/18 господарський суд одержав скаргу ТОВ «Енергоміст» на дії державного виконавця (в порядку ст. 339 ГПК України) про:

- прийняття ухвали про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, а саме відомості про банківські рахунки боржника ТОВ «ДТЕК Східенерго» і операції, які були проведені на користь чи за дорученням цього клієнта за період часу з 04.04.2018р. по дату подання до суду цієї скарги, в наступних банках: - ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк»; АТ «Ощадбанк»; ПАТ «ІНГ Банк Україна»; ПАТ «Укрсоцбанк»; ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»; ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»;

- направлення до наступних фінансових установ: 1) ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк»; 2) АТ «Ощадбанк»; 3) ПАТ «ІНГ Банк Україна»; 3) ПАТ «Укрсоцбанк»; 4) ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»; 5) ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» запитів про надання суду банківських виписок по рахунках, вказаних у відповіді Державної фіскальної служби України № від 04.04.2018р. щодо банківських операцій проведених цими фінансовими установами на користь чи за дорученням боржника ТОВ «ДТЕК Східенерго» за період часу з 04.04.2018р. по дату подання до суду скарги;

- визнання бездіяльності головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень ДДВС МЮУ Нідченко Д.Є. щодо виконання встановлених законом дій, з метою арешту і стягнення грошових коштів, які обліковуються на банківських рахунках боржника ТОВ «ДТЕК Східенерго» неправомірною;

- зобов'язання головного держаного виконавця Відділу примусового виконання рішень ДДВС МЮУ Нідченко Д.Є. винести постанову про звернення стягнення на майно боржника ТОВ «ДТЕК Східенерго»;

- зобов'язання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень ДДВС МЮУ Нідченко Д.Є. негайно накласти арешт на кошти боржника ТОВ «ДТЕК Східенерго», які обліковуються на його банківському рахунку: - п/р №7911 у відділенні ПАТ «РЦ в м. Київ» ПУМБ, МФО 334851;

- зобов'язання головного держаного виконавця Відділу примусового виконання рішень ДДВС МЮУ Нідченко Д.Є. накласти арешт на кошти, які обліковуються на банківських рахунках вказаних у відповіді Державної фіскальної служби України № від 04.04.2018р.;

- зобов'язання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень ДДВС МЮУ Нідченко Д.Є. надіслати платіжні вимоги на примусове списання коштів з арештованих ним банківських рахунків боржника ТОВ «ДТЕК Східенерго» не пізніше наступного робочого дня після накладання арешту на ці рахунки;

- зобов'язання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень ДДВС МЮУ Нідченко Д.Є. повідомити суд і заявника про виконання ухвали постановленої судом за результатами розгляду скарги не пізніше, ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

В обґрунтування вимог скарги позивач посилається на те, що, по - перше, державним виконавцем не накладено арешт на банківський рахунок боржника №7911 у відділенні ПАТ «РЦ в м. Київ» ПУМБ, МФО 334851, який зазначений у заяві позивача про відкриття виконавчого провадження; по - друге, державним виконавцем не винесено постанову про звернення стягнення на майно боржника; по - третє, державним виконавцем не накладено арешт на банківські рахунки боржника, які зазначені у відповіді ДФС України на запит державного виконавця, та не надіслано платіжні вимоги на примусове списання коштів. При цьому, в обґрунтування вимог про прийняття ухвали про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, а саме відомості про банківські рахунки боржника і проведені операції, та про направлення запитів до банківських установ про надання банківських виписок по рахунках позивач посилається на те, що під час розгляду скарги має бути встановлено ступінь вини державного виконавця та розмір завданих позивачу збитків.

В процесі розгляду скарги позивачем надано до суду заяву про забезпечення доказів за вх. № 16524/18 від 09.08.2018р. (в порядку ст. 111 ГПК України), згідно з якою останній просить суд:

- прийняти ухвалу про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, а саме відомості про банківські рахунки боржника ТОВ «ДТЕК Східенерго» і операції, які були проведені на користь чи за дорученням цього клієнта за період часу з 04.04.2018р. по 31.05.2018р., в наступних банках: - ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк»; АТ «Ощадбанк»; ПАТ «ІНГ Банк Україна»; ПАТ «Укрсоцбанк»; ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»; ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»;

- прийняти ухвали, якими з метою забезпечення доказів, зобов'язати наступні фінансові установи: 1) ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк»; 2) АТ «Ощадбанк»; 3) ПАТ «ІНГ Банк Україна»; 3) ПАТ «Укрсоцбанк»; 4) ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»; 5) ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» надати до суду належним чином оформлені банківські виписки по банківських рахунках, вказаних у відповіді ДФС України № від 04.04.2018р. щодо банківських операцій проведених цими фінансовими установами на користь чи за дорученням боржника ТОВ «ДТЕК Східенерго» за період часу з 04.04.2018р. по 31.05.2018р., а саме:

№ з/пКод фінансової установиНазва фінансової установиНомер рахункуКод валюти рахунку
1334851ПАТ «ПУМБ»7746GВР
2300465АТ «ОЩАДБАНК»84UAH
3335106ФДОНЕЦЬКЕ ОБЛАСНЕ УП АТОЩАД М.КРАМАТОР59UAH
4335106ФДОНЕЦЬКЕ ОБЛАСНЕ УП АТОЩАД М.КРАМАТОР59UAH
5335106ФДОНЕЦЬКЕ ОБЛАСНЕ УП АТОЩАД М.КРАМАТОР59UAH
6334851ПАТ «ПУМБ»260451594UAH
7334851ПАТ «ПУМБ»260481593UAH
8300539ПАТ «ІНГ Банк Україна»2110UAH
9300023ПАТ «Уксоцбанк»0057UAH
10335106ФДОНЕЦЬКЕ ОБЛАСНЕ УП АТОЩАД М.КРАМАТОР28UAH
11335106ФДОНЕЦЬКЕ ОБЛАСНЕ УП АТОЩАД М.КРАМАТОР25UAH
12335106ФДОНЕЦЬКЕ ОБЛАСНЕ УП АТОЩАД М.КРАМАТОР 59UAH
13335106ФДОНЕЦЬКЕ ОБЛАСНЕ УП АТОЩАД М.КРАМАТОР59UAH
14335106ФДОНЕЦЬКЕ ОБЛАСНЕ УП АТОЩАД М.КРАМАТОР59UAH
15335076ДОДАТ «РАЙФФА ИЗЕН БАНК АВАЛЬ» М.КРАМАТОРUAH
16334851ПАТ «ПУМБ»7120UAH
17334851ПАТ «ПУМБ»0361UAH
18334851ПАТ «ПУМБ»0350UAH
19334851ПАТ «ПУМБ»0349UAH
20334851ПАТ «ПУМБ»0384UAH
21834016ГУ ДКСУ У ДОНЕЦЬКІЙ ОБЛАСТІ0639UAH
22834016ГУ ДКСУ У ДОНЕЦЬКІЙ ОБЛАСТІ0639UAH
23834016ГУ ДКСУ У ДОНЕЦЬКІЙ ОБЛАСТІ0639UAH
24300465АТ «ОЩАДБАНК»84UAH
25300465АТ «ОЩАДБАНК»84UAH
26334851ПАТ «ПУМБ»UAH
27334851ПАТ «ПУМБ»UAH
28899998 Казначейство України (ел. адм. подат)8206UAH
29300023ПАТ «Укрсоцбанк»5686UAH
ЗО334851ПАТ «ПУМБ»0362UAH
31334851ПАТ «ПУМБ»0351UAH
32334851ПАТ «ПУМБ»0352UAH
33334851ПАТ «ПУМБ»0353UAH
34334851ПАТ «ПУМБ»0354UAH
35334851ПАТ «ПУМБ»0355UAH
36334851ПАТ «ПУМБ»0356UAH
37334851ПАТ «ПУМБ»0357UAH
38334851ПАТ «ПУМБ»0358UAH
39334851ПАТ «ПУМБ»0360UAH
40334851ПАТ «ПУМБ»0359UAH
41334851ПАТ «ПУМБ»7746UAH
42334851ПАТ «ПУМБ»7964UAH
43334851ПАТ «ПУМБ»7752UAH
44334000ФІЛІЯ ПАТ «КБ АКТИВ-БАНК» У М.ДОНЕЦБКУ001UAH
45300465АТ «ОЩАДБАНК»84USD
46300539ПАТ «ІНГ Банк Україна»2110USD
47300023ПАТ «Укрсоцбанк»0132USD
48335106ФДОНЕЦЬКЕ ОБЛАСНЕ УП АТОЩАД М.КРАМАТОР59USD
49335076ДОДАТ «РАЙФФА ИЗЕН БАНК АВАЛЬ» М.КРАМАТОРUSD
50334851ПАТ «ПУМБ»7746USD
51334851ПАТ «ПУМБ»7752USD
52334000ФІЛІЯ ПАТ «КБ АКТИВ-БАНК» У МДОНЕЦЬКУ001USD
53300465АТ «ОЩАДБАНК»84EUR
54300539ПАТ «ІНГ Банк Україна»2110EUR
55335106ФДОНЕЦЬКЕ ОБЛАСНЕ УП АТОЩАД М.КРАМАТОР59EUR
56335076ДОДАТ «РАЙФФА ИЗЕН БАНК АВАЛЬ»М.КРАМАТОРEUR
57300023ПАТ «Укрцосбанк»3519EUR
58334851ПАТ «ПУМБ»7746EUR
59334851ПАТ «ПУМБ»7752EUR
60335537ФІЛІЯ ПАТ «ПУМБ» В МДОНЕЦЬКУ7215RUR
61334635ФІЛІЯ «ГОЛ.УПР. ПАТ ПІБ В ДОНЕЦ.ОБЛ»1845RUR
62300023ПАТ «Укрцосбанк»06ФДОНЕЦЬКЕ ОБЛАСНЕ УП АТОЩАД М.КРАМАТОР59
64334851ПАТ «ПУМБ»71ПАТ «ПУМБ»7752

В обґрунтування заяви позивач посилається на те, що відповідно ЗУ «Про виконавче провадження» та практики ЄСПЛ виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження та саме під час розгляду скарги на дії державного виконавця має бути встановлено ступінь його вини та розмір завданих позивачу збитків, з огляду на приписи ст. ст. 16, 1173, 1174 ЦК України. При цьому, позивач зазначає, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим внаслідок недобросовісного виконання своїх обов'язків державним виконавцем.

У судовому засіданні щодо розгляду скарги 13.08.2018р. господарським судом постановлено протокольну ухвалу про призначення заяви ТОВ «Енергоміст» про забезпечення доказів за вх. № 16524/18 від 09.08.2018р. (в порядку ст. 111 ГПК України) до розгляду у судовому засіданні 14.08.2018р.

Представник позивача (заявника) у судовому засіданні 14.08.2018р. підтримав заяву, просив суд її задовольнити.

Відповідач у судове засідання 14.08.2018р. не з'явився, при цьому про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, про що свідчить особистий підпис представника відповідача на розписці від 13.08.2018р.

Орган ДВС у судове засідання 14.08.2018р. не з'явився, при цьому про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином шляхом здійснення відповідної телефонограми, яка одержана особисто головним спеціалістом відділу організації та контролю за виконанням рішень УДВС у Харківській області Фоміною В.І.

На підставі ст. 240 ГПК України за участю представника позивача (заявника) господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Розглянувши заяву про забезпечення доказів, суд дійшов наступних висновків:

Згідно зі ст. ст. 129, 1291 Конституції України обов'язковість рішення суду визначено однією із основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

В силу приписів ст. 85 ГПК України (в редакції, яка діяла до 15.12.2017р.), ст. 232 ГПК України (в редакції, яка діє на теперішній час) розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Як вище встановлено судом, розгляд справи № 905/2461/16 закінчено ухваленням рішення суду від 18.01.2017р., яким позов ТОВ «Енергоміст» задоволено частково, стягнуто з ТОВ «ДТЕК Східенерго» в особі ВП «Зуївська теплова електрична станція» на користь ТОВ «Енергоміст» основний борг в розмірі 20 523 113,47 грн., 3% річних в розмірі 302 683,71 грн., інфляційні втрати в розмірі 825 777,86 грн., судовий збір в розмірі 180 719,87 грн., та на виконання якого виданий відповідний наказ.

Згідно рішення Конституційного Суду України у рішенні №18-рп/2012 від 13.12.2012р. виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу №5-рп/2013, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.06.2013р. зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012р. № 11-рп/2012).

З наведених приписів Конституції України та рішень Конституційного Суду України вбачається декларування законодавцем безумовного права кожного, на чию користь ухвалено судове рішення, на його виконання.

Відповідно до ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Європейський суд) як джерело права.

У рішенні Європейського суду від 20.07.2004р. у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін. Отже, для цілей ст.6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

Правові висновки про те, що виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як складову частину судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якій йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу, містяться також у рішеннях Європейського суду у справах «Бурдов проти Росії», «Горнсбі проти Греції».

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець має право, зокрема: отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Згідно зі ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

У ст. 13 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Аналогічні положення містяться також у п. 6 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. № 512/5.

Отже, отримання від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника тощо під час здійснення примусового виконання рішення належить саме до повноважень державного виконавця.

Разом з тим, у розділі VІ ГПК України регламентовано судовий контроль за виконанням судових рішень.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права (ст. 339 ГПК України).

За приписами ст. 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Тобто, у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. При розгляді таких скарг суд здійснює судовий контроль за виконанням рішення суду, а саме перевіряє чи дотримано державним виконавцем вимог чинного законодавства, чи вчинено процесуальні рішення, дії відповідно до ухваленого судового рішення, чи є такі дії своєчасними та доцільними, чи вичерпано всіх передбачених законом можливостей задля забезпечення належного виконання такого рішення, чи досягнуто мети, задля якої таке судове рішення ухвалене, або допущено бездіяльність в процесі виконання рішення суду.

Порядок та підстави забезпечення доказів, вимоги до форми та змісту заяви, способи забезпечення доказів, а також порядок розгляду відповідних заяв судом визначені § 8 гл.5 р. І ГПК України.

За змістом ч. 1 ст. 110 ГПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є в т.ч. витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Отже, забезпечення доказів застосовується з метою запобігання настання негативних наслідків, та полягають у вжитті судом невідкладних заходів до закріплення у визначеному процесуальному порядку фактичних даних з метою використання їх як доказів при розгляді господарських справ. Виходячи з наведеного, такий правовий інститут, як «Забезпечення доказів», передбачає повноваження суду по збиранню доказів до відкриття провадження у справі або на стадії підготовчого провадження, тобто до ухвалення рішення суду.

За таких обставин, з огляду на ухвалення судом рішення за результатами розгляду позовних вимог по справі № 905/2461/16 (закінчення розгляду спору по суті), враховуючи те, що згідно вимог діючого ГПК України розгляд судом скарги на дії державного виконавця фактично є формою судового контролю за виконанням рішення суду, під час здійснення якого оцінюється відповідність чи невідповідність дій державного виконавця щодо виконання рішення суду вимогам закону (в т.ч. щодо вжиття заходів з метою отримання відомостей про банківські рахунки та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, щодо накладення арешту тощо), заява про забезпечення доказів підлягає залишенню без задоволення як така, що подана в порушення приписів ГПК України поза межами розгляду спору по суті під час розгляду скарги на дії державного виконавця.

При цьому, ступінь вини державного виконавця та розмір завданих позивачу збитків під час здійснення виконавчого провадження не підлягають встановленню в межах розгляду скарги на дії державного виконавця, але можуть бути предметом дослідження в межах окремої справи про стягнення шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу ДВС (або його посадової особи).

Керуючись ст. ст. 110 - 112, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоміст» за вх. № 16524/18 від 09.08.2018р. про забезпечення доказів (в порядку ст. 111 ГПК України).

Ухвала набирає чинності 14.08.2018р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повної ухвали.

Повна ухвала складена 17.08.2018р.

Головуючий суддя Л.В. Ніколаєва

Суддя Г.В. Левшина

Суддя І.К. Чорненька