ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.08.2018 р. Справа № 914/649/15

За позовом: ОСОБА_1, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівське автотранспортне підприємство 24662", м. Львів

про стягнення 351 026, 92 грн. вартості частини майна товариства

Суддя Мороз Н.В.

при секретарі М. Бурак

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2

Від відповідача: Мудрак Р. Б.

Суть спору:

Позовну заяву подано ОСОБА_1, м. Львів до Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівське автотранспортне підприємство 24662", м. Львів про стягнення 351 026, 92 грн. вартості частини майна товариства.

В судове засідання 31.07.2018р. для дачі пояснень щодо висновку судово-економічної експертизи з'явився експерт Львівського науково - дослідного інституту судових експертиз Маланчак В. Є.

В судовому засіданні 06.08.2018р. оголошувалась перерва до 09.08.2018р., про що представники сторін ознайомлені під розписку.

Представник позивача в судове засідання з'явився. Через службу діловодства господарського суду подав заперечення на клопотання відповідача про призначення додаткової судово-економічної експертизи, подане 30.07.2018р. Пояснив, що вважає таке клопотання безпідставним та таким, що спрямоване на затягування розгляду справи, а долучення відповідачем скоригованого балансу та звіту про фінансові результати ТзОВ «Львівське автотранспортне підприємство 24662» не є підставою для проведення додаткової експертизи, оскільки сторона відповідача мала можливість подати їх під час проведення експертизи, призначеної ухвалою суду від 27.01.2016р.

Представник відповідача в судове засідання з'явився. Клопотання від 30.07.2018р. про призначення додаткової експертизи просить задоволити. Обгрунтовуючи подане клопотання зазначив про те, що висновок експерта №7112 від 24.05.2018р. є неповним, оскільки в ньому не враховано зобов'язань товариства, що виникли на підставі рішення Господарського суду Львівської області від 27.12.2010р. у справі №2/161, яким з ТзОВ «Львівське автотранспортне підприємство 24662» стягнуто 10 333 832, 91 грн. Відтак, з метою з'ясування правильності складення балансу та фінансової звітності станом на 01.07.2012р. на товаристві відповідача проведено аудиторську перевірку та отримано Аудиторський висновок (Звіт незалежного аудитора) від 19.07.2018р. щодо фінансової звітності ТзОВ «Львівське автотранспортне підприємство 24662». Враховуючи наведене, відповідач просить суд призначити додаткову експертизу щодо визначення дійсної (ринкової) вартості частки позивача у статутному капіталі товариства відповідача станом на 17.07.2012р., що належиться йому до виплати, включаючи прибуток підприємства за період з 01.01.2012р. по 17.07.2012р. з врахуванням виправленої на підставі Аудиторського висновку (Звіту незалежного аудитора) від 19.07.2018р. щодо фінансової звітності ТзОВ «Львівське автотранспортне підприємство 24662»: Балансу та Звіту про фінансові результати за перше півріччя 2012р.

Щодо поданого відповідачем клопотання від 30.07.2018р. про призначення додаткової експертизи суд зазначає.

Відповідно до ч.1 ст. 107 ГПК України, якщо висновок експерта є неповним або неясним, за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи суд може призначити додаткову експертизу, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).

Згідно приписів п. 15.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи», висновок експерта визнається неповним, якщо досліджено не всі надані йому об'єкти або не дано вичерпних відповідей на всі поставлені перед експертом питання.

Ухвалою про зупинення провадження у справі від 02.06.2015р. призначено судову експертизу.

Для проведення експертизи за матеріалами справи №914/649/15 на адресу Господарського суду Львівської області судовими експертами неодноразово скеровувалось клопотання про надання додаткових матеріалів (документів).

30.01.2018р. на адресу Господарського суду Львівської області надійшло клопотання експерта Маланчак В. Є. про надання додаткових матеріалів необхідних для надання висновку експертизи, зокрема балансів товариства.

Ухвалою суду від 08.02.2018р., зобов'язано відповідача подати баланс та звіт про фінансові результати ТзОВ «Львівське автотранспортне підприємство 24662», складений на дату виходу зі складу учасника ОСОБА_1 (17.07.2012р.), а за умови відсутності складеного балансу, уточнити можливість використання балансу складеного на іншу дату, а саме на 01.07.2012р.

На виконання вимог ухвали суду відповідачем надіслано лист від 19.02.2018р. №13, згідно якого повідомлено, що станом нам 17.07.2012р. баланс та звіт про фінансові результати не складалися, проте зазначені документи складалися станом на 01.07.2012р. які, на думку відповідача, є цілком актуальними для даної справи і можуть бути використані при проведенні експертизи.

Згідно ч.1. ст.8 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів. Відтак, обов'язок забезпечення правильного бухгалтерський обліку зобов'язань товариства в даному випадку покладається на відповідача.

Як вбачається з висновку №7112 судово-економічної експертизи по господарській справі №914/649/15, а також зазначено експертом Маланчак В. Є., якого викликано в судове засідання 31.07.2018р. для дачі пояснень, у вказаному висновку враховано усі відображені у наданому відповідачем балансі зобов'язання товариства.

Таким чином, беручи до уваги те, що у висновку враховано усі наявні в матеріалах справи долучені сторонами належні докази, а також надано відповідь на поставлене перед експертом питання, відтак в суду відсутні підстави вважати висновок експерта №7112 судово-економічної експертизи по господарській справі №914/649/15 неповним.

Суд звертає увагу відповідача на ст. 43 ГПК, згідно якої учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається. Зловживання процесуальними правами визначається як дії, що суперечать завданню цивільного (господарського, адміністративного) судочинства.

Призначення судової експертизи без належних на те правових підстав є затягуванням судового процесу.

За змістом ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема розумні строки розгляду справи судом.

Наведені конституційні засади означають серед іншого неприпустимість таких дій суду щодо строку розгляду справи, що не мають об'єктивного та розумного обґрунтування.

Зупинення провадження у справі під час проведення судової експертизи (в тому числі додаткової) - є правом господарського суду, що зумовлене неможливістю вирішення спору за відсутності висновків про факти, що входять до предмету доказування.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається відсутність підстав для призначення додаткової судової експертизи саме через об'єктивну недоцільність та безпідставність.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про повноту та ясність висновку експерта №7112 судово-економічної експертизи в аспекті приписів ст. 107 ГПК України, відтак суд не вбачає правових підстав для призначення додаткової експертизи у даній справі.

Вирішуючи питання про необхідність призначення додаткової експертизи, суд звертав увагу на положення статті 6 Конвенції, якими передбачено, що судові процедури при розгляді справи повинні бути справедливими, справа має бути розглянута в розумний строк, а також зважив на те, що в господарському судочинстві діє принцип ефективності судового процесу, який направлений на недопущення затягування розгляду справи.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов'язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Подання відповідачем клопотання про призначення додаткової судової експертизи по збігу більш ніж трьох років з моменту призначення експертизи судом, враховуючи невиконання ТзОВ «Львівське автотранспортне підприємство 24662» клопотань судового експерта щодо надання додаткових документів, з мотивів невідображення у балансі зобов'язань товариства згідно рішення Господарського суду Львівської області у справі 2/161 від 27.12.2010р. розцінюється судом, як затягування стороною строку розгляду справи №914/649/15, так як відповідач мав можливість подати ці документи, як до призначення судом судової експертизи, так і протягом трьохрічного строку її проведення.

За таких обставин, суд дійшов висновку відмовити відповідачу в задоволенні клопотання про призначення додаткової експертизи.

З огляду на відсутність підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст.ст. 183, 202, 216 ГПК України, суд дійшов висновку закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 12, 177, 182, 183, 185, 234 ГПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

1. Відмовити відповідачу у задоволенні клопотання від 30.07.2018р. про призначення додаткової експертизи.

2. Закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 03.09.18 р. о 14:30 год. Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Львівської області за адресою: м. Львів, вул. Личаківська,128 - зал судових засідань №6.

3. Сторонам:

- забезпечити явку повноважних представників в судове засідання, явка обов'язкова.

- за наявності заяв та клопотань, які відповідно до ч. 1 ст. 207 ГПК України пов'язані з розглядом справи та не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні - надати такі заяви чи клопотання до суду за 3 дні до судового засідання.

Суддя Мороз Н.В.