номер провадження справи 33/5/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2018 Справа № 908/118/18

за позовом: Публічного акціонерного товариства Мелітопольський мясокомбінат (72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Героїв України, 175)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Український продукт (6010, Грузія, АДРЕСА_1)

про стягнення суми,

Суддя Мірошниченко М.В.

Секретар судового засідання Хилько Ю.І.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність б/н від 09.03.2018 р.;

від відповідача: не зявився;

ВСТАНОВИВ:

23.01.2018 р. в господарський суд Запорізької області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Мелітопольський мясокомбінат, Україна, до Товариства з обмеженою відповідальністю Український продукт, Грузія, про стягнення заборгованості за поставлений товар в розмірі 3466,82 дол. США, що еквівалентно 100000,00 грн., яка виникла на підставі ексклюзивного дистрибюторського контракту № 1 від 23.01.2017 р.

В позові позивач посилається на ексклюзивний дистрибюторський контракт № 1 від 23.01.2017 р., та зазначає, що на виконання укладеного Контракту, ним відповідачу було поставлено товар на загальну суму 41042,64 дол. США, який відповідач своєчасно та у повному обсязі не сплатив. Посилаючись на приписи ст.ст. 5, 75, 76 Закону України Про міжнародне приватне право, ст. 38 Закону України Про зовнішньоекономічну діяльність, ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, умовами ексклюзивного дистрибюторського контракту № 1 від 23.01.2017р., позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 29.01.2018 р. відкрито провадження у справі № 908/118/18 за правилами загального позовного провадження. Присвоєно справі номер провадження 33/5/18. Підготовче судове засідання призначено на 24.04.2018 р. Ухвалено звернутися до компетентного органу Грузії із судовим дорученням для вручення документів ТОВ Український продукт в порядку, передбаченому Договором між Україною та Республікою Грузія про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах від 09.01.1995 р. Зупинено провадження у справі № 908/118/18 до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів.

12.02.2018 р. господарським судом Запорізької області направлено звернення до компетентного органу Грузії із судовим дорученням для вручення документів ТОВ Український продукт.

Ухвалою суду від 24.04.2018 р. судом прийнята заява позивача про збільшення розміру позовних вимог, в якій ПАТ Мелітопольський мясокомбінат заявив до стягнення з ТОВ Український продукт заборгованість за поставлений товар в розмірі 41042,64 дол. США, що еквівалентно 1171756,37 грн., яка виникла на підставі ексклюзивного дистрибюторського контракту № 1 від 23.01.2017 р. Тією ж ухвалою, підготовче засідання відкладено на 21.08.2018р., запропоновано сторонам виконати вимоги суду. Також, ухвалено звернутися до компетентного органу Грузії із судовим дорученням для вручення документів ТОВ Український продукт в порядку, передбаченому Договором між Україною та Республікою Грузія про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах від 09.01.1995 р. Зупинено провадження у справі № 908/118/18 до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів.

03.05.2018 р. від позивача надійшло письмове пояснення, в якому вказав, що 23.01.2018 р. відповідачем було частково сплачено суму основної заборгованості в розмірі 2000,00 дол. США, що еквівалентно 57751,60 грн. (по курсу НБУ на момент 23.01.2018 р.), у звязку з чим, на даний час, борг відповідача складає суму 1114004,77 грн.

16.08.2018 р. до суду від відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому ТОВ Український продукт зазначено, що позовні вимоги визнаються ним у повному обсязі. Підтвердив наявність боргу перед позивачем за Контрактом в сумі 1114004,77 грн. Просить винести рішення, яким позов, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 21.08.2018 р. провадження у справі № 908/118/18 поновлено.

Відповідач в жодне судове засідання не прибув.

Разом з тим, судом були вжиті достатні заходи для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи № 908/118/18.

Відповідно до ст. 15 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах якщо документ про виклик до суду або аналогічний документ підлягав передачі за кордон з метою вручення відповідно до положень цієї Конвенції, і якщо відповідач не з'явився, то судове рішення не може бути винесено, поки не буде встановлено, що a) документ був вручений у спосіб, передбачений внутрішнім правом запитуваної Держави для вручення документів, складених у цій країні, особам, які перебувають на її території; b) документ був дійсно доставлений особисто відповідачеві або за його місцем проживання в інший спосіб, передбачений цією Конвенцією, і що, в кожному з цих випадків, вручення або безпосередня доставка були здійснені в належний строк, достатній для здійснення відповідачем захисту.

Кожна Договірна Держава може заявити, що суддя незалежно від положень частини першої цієї статті може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови: a) документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією, b) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців, c) не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З урахуванням викладеного, суд вирішив за доцільне розглянути справу по суті за наявними матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутністю відповідача.

У судовому засіданні 21.08.2018 р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Матеріали справи свідчать, що 23.01.2017 р. між позивачем (Постачальником) та відповідачем (Дистрибютером) було укладено ексклюзивний дистрибюторський контракт № 1 (далі Контракт), за умовами якого Постачальник поставляє, а Дистриб'ютор приймає на себе зобов'язання прийняти та оплатити «Товар», а саме - м'ясопродукцію: свинина в напівтушах, оброблення свиняча, свинячі субпродукти; тушка курчати бройлера, оброблення з курчати бройлера, субпродукти; тушка індички, оброблення з індички, субпродукти; напівфабрикати з м'яса свинини та м'яса птиці; ковбасні вироби, делікатеси, консерви м'ясні. Виробництво України, відповідно з узгодженими сторонами Специфікаціями, які є невід'ємною частиною цього Контракту.

Згідно з п. 1.2. Контракту, в Специфікації на кожну окрему партію ОСОБА_2 сторони узгоджують: вагу, кількість, ціну, пункт відвантаження ОСОБА_2, строки та умови постачання, найменування та адреса вантажоотримувача партії ОСОБА_2.

Відповідно до п. 3.1. Контракту, Постачальник здійснює постачання ОСОБА_2 на умовах: FСА (Fгее Саггіег/Франко перевізник), відповідно «Інкотермс - 2010» або на інших умовах, узгоджених сторонами в Специфікаціях до дійсного Контракту до кожної окремої поставки ОСОБА_2. Якщо умови постачання зазначені в Специфікації на конкретну партію відрізняються від умов Контракту, то коректними необхідно вважати умови зазначені в Специфікації.

За умовами п. 3.2. Контракту, постачання ОСОБА_2 на умовах дійсного Контракту здійснюється на підставі наданих Дистриб'ютором та підтвердженим Постачальником Заявок відповідно затвердженої форми замовлень (Додаток № 1 цього Контракту). Підтвердженням замовлення з боку Постачальника є оформлена та підписана з двох сторін Специфікація, що відправлена шляхом електронної пошти або факсимільним зв'язком.

Датою постачання є дата виконання Постачальником своїх зобов'язань по переданню ОСОБА_2 на умовах FСА, відповідно застосованих правил «Інкотермс». Право власності, всі ризики втрати або пошкодження ОСОБА_2, поставленого по дійсному Контракту, переходять к Дистриб'ютору після митного оформлення вантажу Постачальником для експорту в пункті відвантаження Постачальника, якщо інше не передбачено в Специфікації (п. 3.6. Контракту).

Ціна встановлюється в доларах США за 1 кілограм (п. 4.1. Контракту).

Виходячи зі змісту 5.2. Контракту, оплата за кожну партію ОСОБА_2 здійснюється шляхом банківського переводу переказу 30% авансового внеску від загальної суми інвойса на рахунок Постачальника за 30 днів до постачання ОСОБА_2 та 70% за 5 днів до фактичного відвантаження ОСОБА_2.

В пункті 12.5. Контракту зазначено, що строк дії Контракту визначається з моменту його підписання та діє до 31.12.2019 року, а в частині зобов'язань по оплаті за поставлений товар - до повного виконання даних зобов'язань сторонами.

Матеріали справи свідчать, що позивач належним чином виконав свої зобов'язання та поставив відповідачу товар на загальну суму 41 042, 64 дол. США, що підтверджується Специфікацією № 8 від 25.07.2017 року, рахунком - фактурою № 0008 від 25.07.2017 року, експортною декларацією № UА 112090/2017/001836 від 25.07.2017 року та міжнародною товарно-транспортною накладною (СМR) № 394281 від 25.07.2017 року.

Станом на дату складання позовної заяви (22.01.2018 р.), відповідач за отриманий товар не розрахувався.

Позовна вимога про стягнення з ТОВ Український продукт заборгованості за поставлений товар в розмірі 41042,64 дол. США, що еквівалентно 1171756,37 грн., яка виникла на підставі ексклюзивного дистрибюторського контракту № 1 від 23.01.2017 р., стала предметом судового розгляду у даній справі.

Статтями 11 та 509 Цивільного кодексу України визначено, що однією із підстав виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк, є договір.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За приписами ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК).

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Правовідносини сторін врегульовано ексклюзивним дистрибюторським контрактом.

Системний аналіз чинного законодавства свідчить, що за дистриб'юторською угодою одна сторона, постачальник, зобов'язується на постійній основі поставляти іншій стороні, дистриб'ютору, продукт, а дистриб'ютор зобов'язується купувати його або приймати, оплачувати і продавати третім особам від свого імені і в своїх інтересах.

Як передбачає ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у встановлений строк.

За умовами ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку. Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших субєктів, зобовязані поновити їх, не чекаючи предявлення їм претензії чи звернення до суду.

З урахуванням вимог ст. 638 Цивільного кодексу України, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору а відтак договір є укладеним.

Доказів розірвання Контракту, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при його укладенні, або визнання недійсним Контракту внаслідок недодержання сторонами в момент його вчинення вимог чинного законодавства України, сторонами у справі не надано. Не надано також і доказів того, що сторони відмовились від виконання Контракту в силу певних обєктивних обставин.

Факт поставки, кількість та вартість переданого за Контрактом ОСОБА_2 на суму 41042,64 дол. США підтверджується долученими до матеріалів справи Специфікацією № 8 від 25.07.2017 року, рахунком - фактурою № 0008 від 25.07.2017 року, експортною декларацією № UА 112090/2017/001836 від 25.07.2017 року та міжнародною товарно-транспортною накладною (СМR) № 394281 від 25.07.2017 року.

Отримання ОСОБА_2 відповідачем не заперечується.

Станом на дату звернення позивача з даним позовом до суду, строк оплати за поставлений ОСОБА_2 - наступив.

Матеріали справи свідчать, що відповідач свої зобовязання щодо оплати ОСОБА_2, всупереч умов Договору та вимог закону, належним чином не виконав.

Станом на дату складання позовної заяви заборгованість відповідача за отриманий ОСОБА_2 складала 41042,64 дол. США, що еквівалентно 1171756,37 грн. (по курсу НБУ на момент подання позовної заяви).

Доказів погашення суми боргу (станом на дату складання позовної заяви), за отриманий товар, відповідачем господарському суду надано не було.

Відповідач не навів передбачених законом обставин, які б звільняли його від виконання обовязку щодо здійснення у повному обсязі оплати отриманого від позивача ОСОБА_2.

Разом з тим, 23.01.2018 р. відповідач сплатив на користь позивача 2000,00 дол. США, що еквівалентно 57751,60 грн. (по курсу НБУ станом на 23.01.2018 р.) що підтверджується світ-повідомленням та банківською випискою за 23.01.2018 р.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За таких обставин, провадження по справі за вимогою про стягнення суми 57751,60 грн. основного боргу, слід закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у звязку із відсутністю предмету спору в цій частині.

Доказів сплати решти основного боргу (1114004,77 грн.), суду не надано.

Отже, позов задовольняється частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума основного боргу в розмірі 1114004,77 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми 16709,82 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 123, 129, п. 2 ч. 1 ст. 231, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Український продукт (6010, Грузія, АДРЕСА_1, ідент. код 445499489) на користь Публічного акціонерного товариства Мелітопольський мясокомбінат (72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Героїв України, 175, ідент. код в ) суму 1114004 (один мільйон сто чотирнадцять тисяч чотири) грн. 77 коп. основного боргу та суму 16709 (шістнадцять тисяч сімсот девять) грн. 82 коп. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Провадження у справі № 908/118/18 за вимогою про стягнення суми 57751,60 грн. основного боргу закрити.

Відповідно ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256, пп. 17.5 п. 17 розділу XI Перехідних положень ГПК України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано 23 серпня 2018 р.

Суддя М.В. Мірошниченко