ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

15 серпня 2018 року Справа № 926/1100/18

За позовом публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК», м. Львів

до: 1. малого приватного підприємства фірми «Атлас», м. Чернівці;

2. ОСОБА_1, м. Чернівці;

3. ОСОБА_2, м. Чернівці

про стягнення заборгованості - 681666,28 дол. та 306,30 грн.

Суддя О.В. Гончарук

Без виклику представників сторін.

СУТЬ СПОРУ: публічне акціонерне товариство «КРЕДОБАНК» звернулось з позовом до малого приватного підприємства фірми «Атлас», фізичних осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 681666,28 дол. США та 306,30 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладеного 20.09.2007 між публічним акціонерним товариством «КРЕДОБАНК» та малим приватним підприємством «Атлас» кредитного договору №0001/2007 з наступними змінами та доповненнями, внаслідок чого у відповідача на момент звернення з позовом до суду виникла заборгованість, що становить предмет позову.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 21.05.2018 відкрито провадження у справі з призначенням її до розгляду на 12.06.2018.

12 червня 2018 року від представника відповідача через канцелярію Господарського суду Чернівецької області надійшов відзив на повну заяву (вх. № 1614), в якому відповідач позов не визнає.

У підготовчому засіданні 12.06.2018 оголошено перерву до 05.07.2018.

04 липня 2018 року від представника позивача через канцелярію Господарського суду Чернівецької області надійшла відповідь на відзив (вх. №1906).

Ухвалою від 05.07.2018, за клопотанням представника позивача, підготовче засідання відкладено на 14.08.2018.

13 серпня 2018 року від позивача через канцелярію Господарського суду Чернівецької області надійшла заява про забезпечення позову (вх.№1415), в якій позивач просить накласти арешт на майно та грошові кошти, що знаходяться на всіх рахунках, відкритих у банківських установах та належать МПП «Атлас».

В обґрунтування необхідності вжиття заходів щодо забезпечення позову, позивач посилається на обставин, пов'язані з отриманням відповідачем суттєвих грошових коштів на рахунки у різних банках у зв'язку з передачею в оренду майна іншим особам. Позивач при цьому зазначає, що відповідач спрямовує такі кошти на власні потреби, а не на погашення кредитної заборгованості, яка є предметом цього спору.

В подальшому, на думку позивача, МПП «Атлас», знімаючи свої грошові кошти з рахунків, відкритих в інших банківських установах, буде уникати від виконання своїх зобов'язань, що унеможливить виконання рішення суду.

У відповідності до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частинами 1, 3 статті 138 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред'явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа. У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред'явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

За змістом статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Тобто, за приписами чинного господарського процесуального законодавства таку процесуальну дію, як забезпечення позову, може бути вчинено як до пред'являння позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову слід здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Разом з тим, позивачем не наведено достатніх належних та допустимих, у розумінні вищенаведених положень Господарського процесуального кодексу України, доказів наявності обставин, які б дійсно могли призвести до ускладнення виконання можливого (за умови задоволення позову повністю чи частково) судового рішення у справі про стягнення кредитної заборгованості.

При цьому, припущення позивача, що відповідачем будуть зніматися кошти з власних банківських розрахунків з метою уникнення виконання рішення суду, не можуть бути достатніми обґрунтуваннями наявності дійсних підстав для забезпечення позову у спосіб, який визначено позивачем у заяві.

Крім цього, позивач у своїй заяві не конкретизує які саме рахунки, їх номери, у яких банківський установах вони відкриті та не зазначає про необхідність накладення арешту на грошові кошти у межах суми цього позову.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 136, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» про вжиття заходів забезпечення позову (вх.№1415, від 13.08.2018).

2. Згідно з частиною 2 статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного господарського суду через Господарський суд Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Ухвалу підписано 15.08.2018.

Суддя О.В. Гончарук