ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 рокуСправа № 912/601/18
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Макаренко Т.В., за участю секретаря судового засідання Кравченко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи № 912/601/18

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС", 03062, м.Київ, пр-т Перемоги, 65

до відповідача: Приватного підприємства "УкрАвтоІнвест", 27641, Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Соколівське, вул. Автолюбителів, 3

про стягнення 17 431,70 грн

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність № ГО-18/13;

від відповідача - ОСОБА_2, довіреність від 06.04.2018р.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" до Приватного підприємства "УкрАвтоІнвест" про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 17431,70 грн, з покладанням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Приватне акціонерне товариство "Страхова група ТАС" виконала покладені на неї зобов'язання щодо виплати страхового відшкодування та в силу положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України має право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завданий збиток на суму виплаченого страхового відшкодування.

Ухвалою від 19.03.2018 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №912/601/18 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 17.04.2018, встановив відповідачу та позивачу строк для подання відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив.

10.04.2018 від Приватного підприємства "УкрАвтоІнвест" надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову та просить відмовити у задоволенні позову. Також відповідач просить застосувати позовну давність під час вирішення спору у справі №912/601/18 за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" до Приватного підприємства "УкрАвтоІнвест" про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 17 431,70 грн. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що фактично позивачем було виплачено страхове відшкодування в сумі 12 559,70 грн на користь ОСОБА_3 за платіжним дорученням №41353 від 24.02.2015. Доказів на підтвердження виплати решти суми страхового відшкодування в розмірі 4872,00 грн позивачем не надано. Нормами права, що визначені позивачем як підстава позову встановлено право на стягнення в порядку регресу саме реально виплачених сум страхового відшкодування, відтак вимоги позивача про стягнення 4 872,00 грн є необґрунтованими.

Разом з тим, відповідач зазначає, що страхове відшкодування в сумі 12 559,70 грн на користь ОСОБА_3 було виплачено позивачем 24.02.2015, тобто у позивача право регресної вимоги виникло 24.02.2015. Заяву про страхове відшкодування та документи, на яких ґрунтується позов, в т.ч. копія вироку суду, були одержані позивачем 12.01.2015. Статтею 257 Цивільного кодексу України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Строк позовної давності щодо вимоги про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 12 559,70 грн сплив 25.02.2018. Позовна заява датована 12.03.2018, тобто позивач звернувся до суду після спливу позовної давності, відтак позовна заява в даній частині задоволенню не підлягає.

Підготовче засідання 17.04.2018 не відбулося у зв'язку з перебуванням судді Поліщук Г.Б. на лікарняному, про що сторін повідомлено телефонограмами.

Ухвалою від 08.05.2018 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання призначено на 15.06.2018 о 12:00 год.

Однак, підготовче засідання 15.06.2018 не відбулося в зв'язку з перебуванням судді Поліщук Г.Б. на лікарняному, про що сторін повідомлено телефонограмами.

Враховуючи те, що суддя Поліщук Г.Б., в провадженні якої перебуває справа №912/601/18, з 19.06.2018 знаходиться у відпустці у зв'язку з вагітністю та пологами згідно медичного висновку, з метою розгляду судової справи у строки, встановлені Господарським процесуальним кодексом України, розпорядженням керівника апарату господарського суду № 170 від 20.06.2018 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 912/601/18, за результатами якого справу призначено судді Макаренко Т.В.

Ухвалою від 20.06.2018 справу № 912/601/18 прийнято до свого провадження суддею Макаренко Т.В., підготовче засідання призначено на 06.07.2018 об 11:00 год.

У підготовчому засіданні 06.07.2018 оголошено перерву відповідно до статті 183 Господарського процесуального кодексу України до 18.07.2018 до 12:00 год.

06.07.2018 від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою від 18.07.2018 закрито підготовче провадження у справі №912/601/18, справу призначено до судового розгляду по суті на 02.08.2018 об 11:00 год.

В судовому засіданні 02.08.2018 позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх учасників судового процесу, обговоривши усі обставини справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

04.11.2013 між Приватним акціонерним товариством "Страхова група "ТАС" та Приватним підприємством "УкрАвтоІнвест" укладено договір обов'язкового страхування №АС/3431918, відповідно до якого позивач застрахував майнові інтереси відповідача, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - автомобіля "БАЗ 22154 СПГ", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску 2008 (а.с. 19).

07.03.2014 о 18:15 год. по вул. Завадівська в напрямку Кільцевої дороги з боку вул. Кримська в м. Кіровограді сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "БАЗ 22154 СПГ", державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 та пішохода ОСОБА_5.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 від отриманих тілесних ушкоджень помер. Потерпілий отримав безліч травм, що підтверджується матеріалами справи, а саме: довідкою про причину смерті №211, свідоцтвом про смерть, свідоцтвом про поховання (а.с. 25-27).

13.03.2014 ОСОБА_4 повідомлено Приватне акціонерне товариство "Страхова група ТАС" про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 07.03.2014 (а.с. 23-24).

Відповідно до Вироку Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.06.2014 по справі №405/3914/14-к І-кп/405/119/14 (а.с. 20-21) вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ПП "УкрАвтоІнвест" ОСОБА_4 Правил безпеки дорожнього руху України, що призвело до настання тяжких наслідків. ОСОБА_4 визнано винним за ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України і призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

З огляду на вищевказане, потерпілі особи - ОСОБА_3 та ОСОБА_6 12.01.2015 звернулися до страховика (позивач у справі) із заявами про страхове відшкодування за Полісом № 3431918, виданого 04.11.2013 (а.с. 33-34).

На підставі страхового акту № 2545В/11/2015 від 10.02.2015. (а.с.30) потерпілому ОСОБА_3 було виплачено страхове відшкодування в розмірі 12 559,70 грн на підставі платіжного доручення № 41353 від 24.02.2015 (а.с.8).

На підставі страхового акту №5033Р/11/15 від 16.03.2015 (а.с. 32) потерпілій ОСОБА_6 було виплачено страхове відшкодування в розмірі 4 872,00 грн (моральна шкода) на підставі платіжного доручення № 45505 від 30.03.2015 (а.с.74).

Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат позивача склав 17 431,70 грн.

З метою досудового врегулювання спору, 10.05.2016 позивачем на адресу відповідача направлено претензію про відшкодування 17 431,70 грн. збитків в порядку регресу (а.с. 35), яка, як вказує позивач, залишена без відповіді, а грошове зобов'язання без виконання.

Зазначені обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, а тому він просить суд стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 17431,70 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання матеріальної (моральної) шкоди особі, інші юридичні факти.

Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно визначення статті 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про страхування" добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

В силу пункту 6 частини 4 наведеної статті одним із видів добровільного страхування є страхування наземного транспорту.

Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 988 Цивільного кодексу України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 23.1 статті 23 згаданого закону, шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов'язана із смертю потерпілого.

Відповідно до положень статті 27 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. У разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Пунктом 37.4 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" передбачено право страховика за договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

За змістом статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно частини 1 статті 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Отже, відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з цією юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, і шкоду така особа заподіяла у зв'язку з виконанням трудових (службових) обов'язків.

При цьому під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов'язків розуміється виконання ним роботи, передбаченої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою або спричинена необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов'язків працівника. Зазначені висновки щодо застосування положень статті 1172 Цивільного кодексу України викладені Верховним Судом України у постанові від 28 січня 2015 року (№ 6-229цс14).

Таким чином, на підставі статті 1172 Цивільного кодексу України особою, відповідальною за завдану під час дорожньо - транспортної пригоди шкоду, є саме Приватне підприємство "УкраАвтоІнвест" як роботодавець винної у дорожньо-транспортній пригоді особи, оскільки вказана шкода була завдана працівником відповідача.

Зазначена дорожньо-транспортна пригода по вул. Завадівська 07.03.2014 сталася внаслідок неправомірних дій водія Приватного підприємства "УкрАвтоІнвест". Вина водія, який керував автомобілем, встановлена у судовому порядку, що підтверджується Вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.06.2014 по справі №405/3914/14-к І-кп/405/119/14.

Відповідно до частини 6 статті 75 Господарського процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_4, водія Приватного підприємства "УкрАвтоІнвест" у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.

Отже, відповідач є відповідальною особою за шкоду, пов'язану зі смертю ОСОБА_5 у зв'язку з дорожньо - транспортною пригодою, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування, перейшло право вимоги, яке потерпілі особи мали до відповідача як особи, відповідальної за завдану шкоду.

На дату прийняття рішення докази відшкодування грошової суми в розмірі 17431,70 грн, сплаченої в якості страхового відшкодування за Полісом № АС/3431918, в матеріалах справи відсутні.

Також суд зауважує, що в реагування на обставини, зазначені відповідачем у відзиві на позов, 06.07.2018 позивач надав для залучення до матеріалів справи копію платіжного доручення №45505 від 30.03.2015 про виплату страхового відшкодування у розмірі 4872,00 грн ОСОБА_6.

Разом з тим, суд, розглянувши клопотання відповідача про застосування позовної давності, викладене у відзиві на позовну заяву, зазначає наступне.

Позовна давність, за визначенням статті 256 Цивільного кодексу України - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно частини 6 статті 261 Цивільного кодексу України за регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання.

Отже, моментом початку позовної давності для регресної вимоги страховика в правовідносинах буде день виконання основного зобов'язання і фактично день припинення цього зобов'язання належним виконанням - день проведення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому.

Як вбачається з матеріалів справи, зобов'язання щодо виплати страхового відшкодування було виконано страховиком у повному обсязі 30.03.2015, що підтверджується платіжним дорученням №45505 від 30.03.2015. Позовна заява Приватного акціонерного товариства "страхова група "ТАС" датована 12.03.2018 та надійшла до господарського суду 15.03.2018, а отже подана в межах строку позовної давності.

На підставі викладеного господарський суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про застосування позовної давності у справі №912/601/18, викладеному у відзиві на позовну заяву.

Враховуючи те, що відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин та те, що матеріалами справи підтверджена наявність всіх елементів складу правопорушення, доказів сплати відповідачем на користь позивача страхового відшкодування матеріали справи не містять, в зв'язку з чим, позовні вимоги про стягнення з відповідача 17 431,70 грн суми сплаченого страхового відшкодування підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України сплата судового збору покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Приватне підприємство "УкрАвтоІнвест", 27641, Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Соколівське, вул. Автолюбителів, 3, Код на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС", 03062, м.Київ, пр-т Перемоги, 65 , Код суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 17 431,70 грн., а також судовий збір в сумі 1 762,00 грн.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через Господарський суд Кіровоградської області.

Копії рішення вручити або направити рекомендованим листом з повідомленням про вручення Приватному акціонерному товариству "Страхова група "ТАС" (03062, м. Київ, пр-т Перемоги, 65), Приватному підприємству "УкрАвтоІнвест" (27641, Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Соколівське, вул. Автолюбителів, 3).

Повне рішення складено 10.08.2018.

Суддя Т. В. Макаренко

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про веб-адресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.