ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" серпня 2018 р.Справа № 922/1347/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Каюкова Ю.В.

за участю представників:

скаржника - ОСОБА_2, довіреність № 586 від 29.12.2017 р.

ВДВС та боржник не зявились

розглянувши скаргу публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (вх. № 22139 від 31 липня 2018 року) на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України", м. Київ, до товариства з обмеженою відповідальністю "Козіївське", с. Козіївка, про стягнення коштів

здійснюється фіксування судового процесу технічними засобами - програмно апаратним комплексом "Діловодство суду", серійний номер диска CD-R 922/1347/14

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 11 червня 2014 року, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22 вересня 2018 року, позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Козіївське" на користь публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" 8 852 200 грн. попередньої оплати, 2 708 773,20 грн. договірної санкції, 4 426 100,00 грн. штрафу, 1 891 819,43 грн. 24 % річних та витрати 73 080 грн. судового збору.

31 липня 2018 року до господарського суду Харківської області від публічного акціонерного товариства "Державна продовольно-зернова корпорація України" надійшла скарга на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вх. № 22139) за якою скаржник просить суд: визнати незаконною бездіяльність заступника начальника примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 при виконанні наказу господарського суду Харківської області від 08 жовтня 214 року у справі № 922/1347/14; зобов'язати заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 усунути порушення шляхом перерахування коштів, що надійшли від продажу майна ТОВ "Козіївське" у межах ВП № 45303620 на розрахунковий рахунок ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України". Ухвалою господарського суду Харківської області від 02 серпня 2018 року прийнято до розгляду скаргу публічного акціонерного товариства "Державна продовольно-зернова корпорація України" (вх. № 22139 від 31 липня 2018 року) на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; судове засідання призначено на 13 серпня 2018 року.

В призначене судове засідання 13 серпня 2018 року з'явився представник скаржника (стягувача), який підтримав скаргу та просив суд її задовольнити. Решта учасників судового процесу своїх уповноважених представників не направили. Відповідно до ч. 2 ст. 342 ГПК України, неявка боржника та державного виконавця, які належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду скарги, не є перешкодою для розгляду скарги. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути скаргу скаржника (стягувача) за відсутністю представників боржника та ВДВС.

Дослідивши матеріали скарги, суд встановив наступне.

Як зазначено вище в даній ухвалі суду, 11 червня 2014 року судом ухвалено рішення, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22 вересня 2018 року, та яким позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Козіївське" на користь публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" 8 852 200 грн. попередньої оплати, 2 708 773,20 грн. договірної санкції, 4 426 100,00 грн. штрафу, 1 891 819,43 грн. 24 % річних та витрати 73 080 грн. судового збору.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 05 листопада 2014 року відкрито виконавче провадження № 45303620 з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області по справі № 922/1347/14 від 11 червня 2014 року. Водночас, вказаною постановою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, що належить боржнику - товариству з обмеженою відповідальністю "Козіївське". 05 грудня 2017 року, листом за вих. № 20.1/45303620/20 ВДВС пропонувало стягувачу здійснити авансування витрат на проведення виконавчих дій шляхом укладення відповідної угоди як платник з призначеним суб'єктом оціночної діяльності та здійснити необхідні витрати відповідно калькуляції вартості проведених робіт по виконавчому провадженню спрямованих на проведення оцінки арештованого під час проведення виконавчих дій майна боржника товариства з обмеженою відповідальністю "Козіївське". 20 грудня 2017 року стягувачем було оплачено рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська експертна група" № 17519-ДПЗКУ/17 та оплачено вартість проведення оцінки майна боржника, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 11328325 від 20 грудня 2017 року на суму 31 600,00 грн. З актів державного виконавця про проведення електронних торгів від 15 червня 2018 року № 45303620/20-5; № 45303620/20; № 453036/20-1; № 45303620/20-2; № 45303620/20-3; № 45303620/20-4 вбачається, що при примусовому виконанні наказу № 922/1347/14 від 08 жовтня 2014 року у виконавчому провадженні ВП № 45303620 на електронних торгах з реалізації арештованого майна, було реалізовано майно боржника на загальну суму 341 678,30 грн. (24 квітня 2018 року на загальну суму 175 740,50 грн. ; та 07 червня 2018 року на загальну суму 165 837,80 грн.). 21 червня 2018 року стягувачем було направлено на адресу ВДВС клопотання за вих. № 130-2-21/3833 (яке отримано ВДВС 21 червня 2018 року, що підтверджується відтиском печатки ВДВС з підписом особи та зазначенням дати), відповідно до якого стягувач просив ВДВС невідкладно перерахувати стягувачеві кошти одержані від продажу майна (із зазначенням рахунку для перерахування коштів).

Як вказує стягувач у своїй скарзі, кошти від реалізації арештованого майна боржника на рахунок стягувача так і не надійшли, що й стало підставою для звернення з даною скаргою до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав скарги, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 18 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Ця норма є відтворенням норми ст. 129-1 Конституції України, згідно якої судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Згідно ст. 1 ЗУ "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Державний виконавець, як працівник державної виконавчої служби за ч. 2 ст. 4 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" повинен здійснювати свою професійну діяльність сумлінно, не розголошувати в будь-який спосіб професійну таємницю, поважати інтереси стягувачів, боржників, третіх осіб, не принижувати їхню гідність, а з огляду на ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Відповідно до ч. 1 ст 42 Закону України "Про виконавче провадження", кошти виконавчого провадження складаються з: виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; авансового внеску стягувача; стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 45 вказаного Закону, розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості: у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача; у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми; у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону. Розподіл грошових сум у черговості, зазначеній у частині першій цієї статті, здійснюється в міру їх стягнення. Грошові суми, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця. Стягувачу - юридичній особі стягнуті грошові суми перераховуються виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем рахунки (ч.ч. 1, 3 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження").

Пунктами 1, 11, 12, 13 та 14 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень встановлено, що стягнуті з боржника грошові суми підлягають зарахуванню на рахунки для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам, у тому числі в іноземній валюті, відкриті Міністерством юстиції України, головними територіальними управліннями юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, відділами державної виконавчої служби в органах, що здійснюють казначейське обслуговування (в іноземній валюті - в банках), приватними виконавцями - в банках (далі - депозитний рахунок). При надходженні коштів на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби чи рахунок авансового внеску відповідальна особа повинна не пізніше наступного робочого дня повідомити начальника органу державної виконавчої служби, від якого боржника чи стягувача надійшли кошти і в якій сумі. Начальник органу державної виконавчої служби на виписці з рахунку Державної казначейської служби України або банку ставить напис "ознайомлений", підпис та дату ознайомлення. Після цього не пізніше наступного робочого дня відповідальна особа повідомляє державного виконавця про надходження депозитних сум. Державний виконавець на виписці Державної казначейської служби України або банку поряд із сумою, що надійшла на рахунок, ставить дату та підпис. У разі відсутності відомостей, яким чином проводити виплату коштів, виконавець повідомляє стягувача про наявність належних йому коштів та пропонує йому повідомити шляхи отримання ним коштів (через фінансові установи з обов'язковим зазначенням реквізитів для перерахування коштів або поштовим переказом із зазначенням повної адреси стягувача). Розподіл стягнутих з боржника грошових сум здійснюється в порядку, визначеному статтею 45 Закону. У разі достатності суми для покриття всіх вимог стягувача та наявності відомостей від стягувача про шляхи отримання ним коштів державний виконавець не пізніше ніж протягом трьох робочих днів від дня ознайомлення з інформацією про надходження коштів готує одне розпорядження (додатки 6, 7) (у тому числі за зведеним виконавчим провадженням), яким визначає належність указаних коштів та спосіб перерахування стягувачу, яке затверджується начальником органу державної виконавчої служби із зазначенням дати та скріплюється печаткою органу державної виконавчої служби. Розпорядження готується в двох примірниках, оригінал видається відповідальній особі, копія залишається у виконавчому провадженні. Підготовка розрахункових документів про перерахування коштів здійснюється відповідальною особою не пізніше ніж протягом трьох робочих днів з дня отримання розпорядження державного виконавця.

Враховуючи вище викладені норми законодавства, зокрема, з огляду на вимоги ч. 2 ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження", п. 13 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень та те, що майно боржника у виконавчому провадженні ВП № 4530362-/20 було реалізовано на електронних торгах, які проводилися 23 квітня 2018 року та 07 червня 2018 року, кошти від реалізації якого було зараховано на рахунок відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами державного виконавця про проведені електронні торги від 15 червня 2018 року, державний виконавець повинен був не пізніше ніж протягом трьох робочих днів від дня ознайомлення з інформацією про надходження коштів підготувати розпорядження, яким визначити належність вказаних коштів та спосіб перерахування стягувачу.

Водночас, в матеріалах скарги відсутні, а ВДВС не надано доказів вчинення державним виконавцем дій, спрямованих на виконання вимог Закону України "Про виконавче провадження", які були б направлені на перерахування стягувачеві коштів, отриманих від реалізації арештованого майна боржника. З огляду на наведене, скарга публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (вх. № 22139 від 31 липня 2018 року) в частині визнання незаконною бездіяльність заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 при виконанні наказу господарського суду Харківської області від 08 жовтня 2014 року у справі № 922/1347/14 є обґрунтованою та задовольняється судом.

Щодо вимог скарги про зобов'язання заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 усунути порушення шляхом перерахування коштів, що надійшли від продажу майна ТОВ "Козіївське" у межах ВП № 45303620 на розрахунковий рахунок стягувача, суд зазначає наступне.

Як зазначалося вище в даній ухвалі суду, державний виконавець у разі наявності від стягувача відомостей про шляхи отримання коштів, не пізніше ніж протягом трьох робочих днів від дня ознайомлення з інформацією про надходження коштів готує одне розпорядження, яким визначає належність указаних коштів та спосіб перерахування стягувачу, яке затверджується начальником органу державної виконавчої служби із зазначенням дати та скріплення печаткою органу державної виконавчої служби. Підготовка розрахункових документів про перерахування коштів здійснюється відповідальною особою не пізніше ніж протягом трьох робочих днів з дня отримання розпорядження державного виконавця. Перерахування коштів з рахунків органів державної виконавчої служби здійснюється на підставі платіжних доручень, платіжне доручення підписується начальником органу державної виконавчої служби та відповідальною особою.

З огляду на наведене вбачається, що перерахуванню коштів передує низка дій, вчинення яких за законом покладено на відповідних суб'єктів владних повноважень (державного виконавця, начальника органу державної виконавчої служби, відповідальної особи). Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, оскільки такі дії виходять за межі визначених суду повноважень законодавцем.

Враховуючи вище викладене, скарга стягувача в частині зобов'язання заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 усунути порушення шляхом перерахування коштів, що надійшли від продажу майна ТОВ "Козіївське" у межах ВП № 45303620 на розрахунковий рахунок стягувача, не підлягає задоволенню.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 42, 232, 233, 234, 235, 339, 342, 343 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволені скарги публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (вх. № 22139 від 31 липня 2018 року) на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відмовити частково.

Визнати незаконною бездіяльність заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 при виконанні наказу господарського суду Харківської області від 08 жовтня 2014 року у справі № 922/1347/14.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 255-257 ГПК України та з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Повний текст ухвали складено 17 серпня 2018 року.

Суддя ОСОБА_3