РІШЕННЯ

м. Київ

07.08.2018Справа № 910/964/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/964/18

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КСЛ 16», м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Юні-Пром», м. Київ,

про стягнення 12 160,61 грн.,

за участю представників:

позивача - Гончарова А.М. (довіреність від 10.01.2018 № 10);

відповідач - Осадчука Р.М. (довіреність від 14.02.2018 №401).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КСЛ 16» (далі - ТОВ «КСЛ 16») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Юні-Пром» (далі - ТОВ «Юні-Пром») про стягнення 12 160,61 грн. матеріальної шкоди.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.01.2018 (суддя Мельник В.І.) позовну заяву залишено без руху.

Позивач 13.02.2018 подав суду заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.02.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; підготовче засідання призначено на 16.03.2018.

Відповідач 15.03.2018 подав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог.

У підготовчому засіданні 16.03.2018 було оголошено перерву у підготовчому засіданні до 18.05.2018.

Позивач 17.05.2018 подав суду відповідь на відзив, в яких заперечував проти тверджень відповідача.

Підготовче засідання 18.03.2018 не відбулося у зв'язку із лікарняним судді Мельника В.І.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 21.05.2018 №05-23/696 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/964/18 у зв'язку із лікарняним судді Мельника В.І.

За результатами повторного автоматизованого розподілу справу №910/964/18 передано судді Курдельчуку І.Д.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2018 суддею Курдельчуком І.Д. прийнято справу № 910/964/18 до провадження; підготовче засідання призначено на 12.06.2018.

У судовому засіданні 12.06.2018 було оголошено перерву до 17.07.2018.

05.07.2018 відповідач подав суду заперечення на відповідь на відзив, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог та спростовував твердження позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/964/18 до судового розгляду по суті на 07.08.2018.

Представник позивача у судовому засіданні 07.08.2018 оголосив вступне слово та позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача оголосив вступне слово та заперечив проти задоволення позовних вимог.

Суд, заслухавши вступне слово представників учасників справи, з'ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи, дослідив в порядку статей 209-210 Господарського процесуального кодексу України докази у справі.

Після закінчення з'ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд перейшов до судових дебатів.

Представники учасників справи виступили з промовами (заключним словом), в яких посилалися на обставини і докази досліджені у судовому засіданні.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

17.11.2017 ТОВ «КСЛ 16» (замовник) і ТОВ «Юні-Пром» (виконавець) укладено договір надання послуг №17/11/17 (далі - Договір), за умовами якого:

- для здійснення господарської діяльності виконавець зобов'язується надавати замовнику комплекс робіт з нанесення полімерного покриття на вироби замовника (пункт 1.1 Договору);

- кількість та цінові параметри визначаються окремо по кожній партії виробів на підставі рахунків-фактур, виписаних виконавцем (пункт 2.1 Договору);

- оплата виконаних робіт проводиться замовником у національній валюті шляхом перерахування коштів на поточний рахунок виконавця; замовник сплачує 50% перед запуском замовлення у роботу, інші 50% перед відвантаженням товару (пункт 2.4 Договору);

- виконавець зобов'язується виконати роботу протягом погодженого строку (пункт 3.1 Договору);

- замовник зобов'язується прийняти роботу та своєчасно оплатити на умовах Договору (пункт 3.2 Договору);

- якість нанесення полімерного покриття перевіряється замовником на підприємстві виконавця (пункт 4.1 Договору);

- Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2017 (пункт 5.1 Договору);

- якщо після закінчення терміну дії Договору сторони не висловили в письмовій формі бажання припинити його дію, Договір автоматично буде пролонговано на наступний календарний рік (пункт 5.2 Договору);

- в разі надання послуг невідповідної якості виконавець зобов'язується усунути недоліки (пункт 6.1 Договору).

Частиною першою статті 837 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до частини першої статті 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

На виконання умов Договору 17.11.2017 позивачем було оплачено 50% вартості робіт у сумі 6 080,30 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 17.11.2017 №3454 на суму 6 080,30 грн.

27.11.2017 позивачем було сплачено інші 50% вартості робіт у сумі 6 080,31 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 27.11.2017 №3502.

Згідно з видатковою накладною від 27.11.2017 №РН-0000178 позивачем отримано від відповідача товар - фарбування металевого виробу. Письмові зауваження відсутні.

Товар отримав водій позивача ОСОБА_3 на підтвердження чого представлено Довіреність Д0000757 від 24.11.2017 на отримання товарно-матеріальних цінностей, підписану керівником позивача ОСОБА_6 та головним бухгалтером ОСОБА_7 та скріплену печаткою "для документів".

Позовні вимоги мотивовано тим, що:

- під час приймання металевих виробів від відповідача було виявлено ряд недоліків про що було складено відповідний акт приймання продукції (товарів) за кількістю та якістю від 27.11.2017, підписаний членами комісії позивача;

- відповідно до вказаного акта комісією виявлено такі причини недоліків і брак: тонкий шар фарби, погана якість фарбування, не профарбовані деталі, відколи та відшелушування фарби внаслідок неналежного пакування;

- з метою запобігання настання несприятливих наслідків для ТОВ «КСЛ 16» із прострочення поставки продукції кінцевому споживачу, завданню збитків та необґрунтованих додаткових витрат, було прийнято рішення звернутися до іншої підрядної організації щодо виконання термінового замовлення.

Претензією від 04.12.2017 №04122017-1 позивач вимагав у відповідача сплатити 12 160,61 грн.

Згідно з частинами першою і другою статті 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що якість нанесення полімерного покриття перевіряється замовником на підприємстві виконавця.

У визначеному договором порядку перевірка замовником не була проведена, оскільки, як зазначає позивач, товар був запакований та призначений для транспортування.

суд виходить з того, що пакування товару не є підставою для не проведення перевірки якості нанесення полімерного покриття, яка передбачена умовами Договору, а тому доводи позивача є безпідставними.

Відповідно до частини першої статті 852 ЦК України якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.

Пунктом 6.1 Договору передбачено, що в разі надання послуг невідповідної якості виконавець зобов'язується усунути недоліки.

Позивач зазначає, що для складання акта приймання продукції (товарів) за кількістю та якістю від 27.11.2017 було запрошено представників відповідача засобами телефонного зв'язку. Крім того, при особистій зустрічі директор ТОВ «КСЛ 16» повідомив директора ТОВ «Юні-Пром» про неналежне виконання умов Договору та запросив прийняти участь у складанні такого акта. Відповідач відмовився приймати участь у складанні акта.

Проте, вказані доводи позивача документально не підтверджені.

Крім того, як зазначалось акт приймання продукції (товарів) за кількістю та якістю від 27.11.2017 не містить жодної інформації стосовно відмови відповідача приймати участь у складанні такого акта.

Оскільки позивач не скористався своїм правом, передбаченим пунктом 4.1 Договору, то в силу приписів статті 853 ЦК України позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному огляді під час її прийняття.

Згідно з статтею 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Єдиним документом, на підтвердження неякісного виконання робіт є акт від 27.11.2017, однак такий акт складений в односторонньому порядку, лише позивачем.

Що ж до посилань ТОВ «КСЛ 16» на виконання робіт іншим підприємством, то слід зазначити, що їх дослідження і оцінка не є визначальними для даного спору, оскільки позивач не довів неякісного виконання полімерного покриття.

Втім, суд звертає увагу, що зі змісту акта здачі-приймання робіт (надання послуг) від 18.12.2017 № 210 на суму 19579,50 грн. та рахунку на оплату від 08.12.2017 № 598 неможливо встановити, що саме ті металоконструкції щодо яких були виконані роботи відповідачем були потім пофарбовані товариством з обмеженою відповідальністю «Спорт-Альянс- Холдинг», і такі роботи виконувались через попереднє неякісне покриття.

Згідно із частиною першою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до частини другої статті 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною другою статті 224 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно зі статтею 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Таким чином, стягнення збитків є видом цивільно-правової відповідальності.

Отже, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків у вигляді реальних збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; збитків; причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини.

Слід довести, що протиправні дії чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - безумовним наслідком такої протиправної поведінки.

Позивачем не доведено та документально не обґрунтовано наявність жодного з елементів цивільного правопорушення.

З огляду на наведене у позові слід відмовити повністю.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у позові товариства з обмеженою відповідальністю «КСЛ 16» (04071, м. Київ, вул. Лукянівська, буд. 27, кв. 140; ідентифікаційний код 40301005) до товариства з обмеженою відповідальністю «Юні-Пром» (01024, м. Київ, вул. Богомольця, буд. 7/14, приміщення 182; ідентифікаційний код 37569120) про стягнення 12 160,61 грн. повністю.

2. Судові витрати покласти на товариство з обмеженою відповідальністю «КСЛ 16».

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14.08.2018.

Суддя І.Д. Курдельчук