ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

23.08.2018р.                      Справа № 905/992/18

Позивач: Приватне акціонерне товариство “Дніпропетровський тепловозоремонтний завод”, м. Дніпро

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “ДТЕК Східенерго”, м. Курахове Донецької обл. (в особі “Луганської теплової електричної станції”, м. Щастя Луганської обл.)

про стягнення 540 616,59грн.

підстави позову: неналежне виконання відповідачем умов договору підряду (ремонт на території підрядника) № 232-ВЕ-ЛуТЕС-15035п від 06.10.2015р

Секретар судового засідання Вороніна О.С.

Суддя Матюхін В.І.

Представники:

позивача: не з’явився;

відповідача: не з’явився.

Приватне акціонерне товариство “Дніпропетровський тепловозоремонтний завод” звернулось до господарського суду Донецької області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю “ДТЕК Східенерго” про стягнення 540 616,59грн., у тому числі:

·          381 678,84грн. – заборгованості за договором підряду №232-ВЭ-ЛуТЭС;

·          131 640,23грн. – інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов'язання за період з 14.01.2016 року по 21.05.2018р.;

· 27 297,52грн. – 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання за період з 14.01.2016 року по 21.05.2018р.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору підряду №232-ВЭ-ЛуТЭС від 06.10.2015, а саме, не повну оплату виконаних за договором підряду ремонтних робіт.

12.07.2018р. від відповідача судом отримано відзив на позовну заяву. Відповідач позов не визнав з посиланням на наступне.

1.Відповідно до п. 2.1.2 договору підрядник зобов’язався виконати роботи протягом 30 (тридцяти) календарних днів, з моменту підписання обома сторонами акту прийому-передачі обладнання в ремонт, акту дефектації обладнання, калькуляції, технічного завдання, якщо інший строк не обумовлений сторонами в додатках до цього договору. У разі, якщо на підставі акту дефектації об’єм ремонту обладнання буде перевищувати передбачений договором (ТР- 3), роботи виконуються в строк, установлений сторонами в окремому додатку до договору. Як передбачено додатком №1 від 06 жовтня 2017 року до договору, а саме специфікацією №1, сторони погодили, що строк виконання робіт складає 30 робочих днів з дати прийому тепловоза на заводі.

2. 05.10.2015 уповноважені особи сторін підписали акт прийому тепловозу в заводський ремонт, відомість дефектів була підписана сторонами 15.10.2015 року. Таким чином, кінцевою датою виконання підрядних робіт мало бути 14 листопада 2015 року.

3. Посилання позивача в позовній заяві на той факт, що відповідач направив заводу в ремонт тепловоз 30.09.2015 року згідно акту № 482 є недоречним, так як сам договір на ремонт був укладений лише 06.10.2015 року.

4. У свою чергу, акт виконаних робіт був підписаний сторонами 23 грудня 2015 року, з чого випливає, що завод свої договірні зобов’язання з ремонту тепловозу виконав з порушенням строку на 39 календарних днів.

5. Відповідно до п. 6.5. Договору в разі порушення строків виконання свої зобов’язань, передбачених п.2.1.2.Договору, позивач зобов’язався оплатити відповідачеві пеню у розмірі 0,1% від вартості робіт за кожен день прострочки, а за прострочку більше 10 днів - додатково стягується штраф у розмірі 7% від вказаної вартості. Керуючись вищезазначеними пунктами договору, відповідач нарахував пеню та штрафні санкції за прострочку виконання зобов’язань за 39 календарних днів у розмірі 381 678, 84 гривень та претензією від 31 грудня 2015 року №2934/32 повідомив завод про необхідність сплатити вказану суму.

6. Керуючись п.3.4. договору в разі порушення підрядником строків виконання робіт по договору замовник має право направити підряднику розрахунок штрафних санкцій і до їх оплати підрядником затримати оплату за виконані роботи на суму штрафних санкцій із звільненням замовника від відповідальності за дану затримку. Підрядник зобов’язаний здійснити оплату штрафних санкцій впродовж 5 (п’яти) календарних днів з моменту направлення розрахунку штрафних санкцій. Тобто, відповідач повинен був сплатити нараховані штрафні санкції у розмірі 381 678,84 грн. до 05.01.2016 року. Зазначене є оперативно-господарською санкцією відповідача в розумінні статті 236 Господарського кодексу України.

7. 21 січня 2016 року у зв’язку з тим, що у зазначений в претензії №2934/32 від 31.12.2015 року строк завод не здійснив оплату штрафних санкцій у розмірі 381678,84 гривень за договором, враховуючи п.3.4.договору відповідач скористався своїм правом та застосував в односторонньому порядку оперативно-господарську санкцію шляхом зменшення грошових зобов’язань перед позивачем на суму штрафних санкцій у розмірі 381678,84 гривень. Також відповідач зазначає, що позивач не повідомив його про незгоду щодо застосування оперативно-господарських санкцій, не звертався до суду з вимогою про її скасування.

Від позивача через канцелярію суду 31.07.2018 надійшла відповідь на відзив відповідача, в якій зазначено наступне.

1.          Застосування оперативно-господарської санкції відповідачем в обов’язковому порядку передбачає правильність застосування та дотримання методики такого розрахунку, порядок обчислення якого позивачу не наданий.

2.          Відповідач не надав документально підтверджених доказів направлення доказів отримання позивачем документів (претензії, тощо), що ставить під сумнів застосування зазначеної санкції.

3.          Застосування оперативно-господарської санкції є правом особи, а не обов’язком. Вказівка оперативно-господарської санкції в договорі не веде до її автоматичного виконання.

09.08.2018 на адресу суду надійшла заява позивача про відмову від позову, в якій останній просить також вирішити питання про повернення судового збору, переплаченого при подачі позовної заяви у сумі 4 339,84грн. та вирішити питання про повернення позивачу з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у розмірі 4 054,62грн.

10.08.2018 на адресу суду від відповідача надійшли заперечення до відповіді на відзив на позовну заяву.

За таких обставин і зважаючи на те, що:

·          відповідно до п.1 ч.2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу;

·          згідно п.4 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом;

·          відповідно до ч.4 ст.231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету;

·          як зазначено в ч.1 ст.7 Закону України “Про судовий збір” сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв’язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях;

·          згідно ч.3 ст.7 Закону України “Про судовий збір” у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову;

·          відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України “Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

·           позивачем при поданні позову судовий збір сплачено у сумі 12 449,08грн., у той час, як мало були сплачено 8 109,25грн. (переплачено 4 339,83грн.),

господарський суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю, а сплачена Приватним акціонерним товариством “Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» сума судового збору підлягає поверненню у розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто у сумі 4 054,63грн.

Також позивачу підлягає поверненню надмірно сплачена сума судового збору у розмірі 4 339,83грн.

Зважаючи на викладене і керуючись ст.ст.231, 234 Господарського процесуального кодексу України, ч.3 ст.7 Закону України “Про судовий збір” господарський суд, -

У Х В А Л И В :

Прийняти відмову позивача від позову.

Закрити провадження у справі, відкритій за позовом Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» до Товариства з обмеженою відповідальністю “ДТЕК Східенерго” про стягнення 540 616,59грн.

Повернути Приватному акціонерному товариству «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» (49038, м. Дніпро, вул. Ак. Белелюбського, б.7, код ЄДРЮОФОПГФ 00659101) з Державного бюджету України суму судового збору в розмірі 4 054,63грн., сплачену згідно платіжного доручення №1967 від 21.05.2018р.

Повернути Приватному акціонерному товариству «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» (49038, м. Дніпро, вул. Ак. Белелюбського, б.7, код ЄДРЮОФОПГФ 00659101) з Державного бюджету України суму надмірно сплаченого судового збору в розмірі 4 339,83грн., сплачену згідно платіжного доручення №1967 від 21.05.2018р.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення (складення повного тексту ухвали).

Суддя В.І. Матюхін

Надруковано примірників:

1- господарському суду;

1 - позивачу;

1 - відповідачу.