ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14 серпня 2018 р. Справа № 903/405/18

Господарський суд Волинської області у складі судді Костюк С. В., за участі секретаря судового засідання Коритан Л. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу №903/405/18

за позовом Фізичної особи - підприємця Бохвана Сергія Миколайовича

до відповідача: Державного підприємства "Волиньвугілля" в особі Відокремленого підрозділу Шахта №9 "Нововолинська" ДП "Волиньвугілля"

про стягнення 68891,71 грн.

за участю представників-учасників справи:

від позивача: н/з;

від відповідача: н/з.

Фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч.3 ст. 222 ГПК України.

Суть спору: Фізична особа - підприємець Бохван Сергій Миколайович звернувся з позовом в якому просить стягнути з Державного підприємства "Волиньвугілля" в особі Відокремленого підрозділу Шахта №9 "Нововолинська" ДП "Волиньвугілля" (з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог) 68891,71 грн., з них 64514,18 грн. - основного боргу, 3491,53 грн. - інфляційних втрат та 886,00 грн. - 3% річних.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору № 01-07 про надання послуг з перевезення пасажирів від 17.02.2015 року в частині оплати послуг, у зв'язку з чим позивачем, на підставі ст. 625 ЦК України, нараховано інфляційні, відсотки річних.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 18.06.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 03.07.2018 року і зобов'язано відповідача надати відзив на позов, позивача - відповідь на відзив та докази направлення вимоги відповідачу.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 03.07.2018 року відкладено підготовче засідання на 02.08.2018 року, зобов'язано сторін виконати вимоги ухвали суду від 18.06.2018 року.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 02.08.2018р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.08.2018 року.

09.08.2018р. на адресу суду від позивача поступило клопотання в якому просить розглядати справу за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове не з'явився, вимог ухвал суду від 18.06.2018 року та 03.07.2018 року не виконав, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №690.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч.3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Відповідно до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, одним із основних завдань господарського судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Враховуючи вищенаведене та те, що сторони в судовому процесі повідомлені про розгляд справи належним чином, суд розглядає справу за наявними в ній доказами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

17.02.2015р. між Відокремленим підрозділом Шахта №9 "Нововолинська" ДП "Волиньвугілля" (далі - замовник) та Фізичною особою - підприємцем Бохван Сергієм Миколайовичем (далі - перевізник) укладено Договір №01-07 про надання послуг з перевезення пасажирів(далі - Договір)(а.с.13).

Також між вищезазначеними сторонами було укладено додаткові угоди за № 1 та №2 до Договору (а.с.14-15).

Згідно розділу 1 Договору, замовник надає перевізникові право на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування. Перевізник бере на себе зобов'язання надавати транспортні послуги населенню на умовах, передбачених чинним законодавством та цим договором.

Згідно п.2.5.1, п.2.10 Договору (з врахуванням додаткової угоди №2) перевізник зобов'язаний здійснювати перевезення пасажирів безкоштовно, а замовник зобов'язаний розрахунок за послуги по перевезенню пасажирів на автобусному маршруті загального користування проводити згідно акту виконаних робіт та кошторису витрат.

На виконання умов Договору позивачем надано послуги по перевезенню пасажирів за період з 01.07.2015р. по 19.10.2015р. на загальну суму 239514,18 грн., що підтверджується актами виконаних робіт від 01.07.2015р., від 01.08.2015р., від 01.09.2015р., від 01.10.2015р..

Відповідачем здійснено часткові оплати за надані послуги перевезення пасажирів в сумі 175 000 грн., а тому сума несплаченої заборгованості становить 64 514,18 грн. (239514,18 грн. - 175000 грн.), дана сума також підтверджується актом звірки взаємних розрахунків станом на 01.05.2017р. (а.с.21).

Відповідно до частини 2 статті 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно із ст. 14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов'язання, в силу ст. 525 ЦК України, не допускається.

Враховуючи, що Договором не встановлено строк оплати за надані послуги перевезення пасажирів, позивачем на адресу ДП "Волиньвугілля" направлено вимогу №4 від 05.12.2017р. з описом вкладення, яка вручена 14.12.2017р., про оплату 64514,18 грн. основного боргу у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, тобто відповідач зобов'язаний був здійснити оплату такого боргу не пізніше 21.12.2017р., проте на час розгляду справи відповідач заборгованість не сплатив, доказів оплати основного боргу відповідач суду не надав, суму боргу не заперечив.

У відповідності із ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з п. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання.

Враховуючи викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 64 514,18 грн. є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Щодо стягнення з відповідача 3491,53 грн. - інфляційних втрат та 886,00 грн. - 3% річних суд зазначає наступне.

Згідно із ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи порушення відповідачем строків оплати за надані позивачем послуги перевезення, з нього на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України слід стягнути 3491,53 грн. - інфляційних втрат та 886,00 грн. - 3% річних.

Контррозрахунку 3 % річних та інфляційних втрат відповідачем суду не надано.

Згідно ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість , достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані стороною докази, що ґрунтуються на повному, всебічному й об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлена позивачем вимога щодо стягнення з відповідача 68891,71 грн., з них 64514,18 грн. - основного боргу, 3491,53 грн. - інфляційних втрат та 886,00 грн. - 3% річних підставна та підлягає до задоволення.

Згідно ст. 129 ГПК України судовий збір в сумі 1762 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 625, 629, 901, Цивільного кодексу України, ст. 193, 230-232 Господарського кодексу України, ст.ст. 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

в и р і ш и в:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Волиньвугілля" в особі Відокремленого підрозділу Шахта №9 "Нововолинська" ДП "Волиньвугілля" (45400, Волинська обл., місто Нововолинськ, вул. Луцька, будинок 1, ) в користь Фізичної особи - підприємця Бохвана Сергія Миколайовича (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 68891,71 грн., з них 64514,18 грн. - основного боргу, 3491,53 грн. - інфляційних втрат та 886,00 грн. - 3% річних, а також 1762 грн. витрат по судовому збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено

14.08.2018

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Рівненського апеляційного господарського суду.

Суддя С. В. Костюк