ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"15" серпня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/1188/18
Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О. А. при секретарі судового засідання Заболотній Я. О., розглянувши матеріали справи № 916/1188/18

за позовом ТОВ „Інвестиційно-промислова група" МАЙСТЕР" (65025, м. Одеса, 19 км. Старокиївської дороги, 4; пошт. адр.: 65014, м. Одеса, вул. Єврейська, 2А, код - 33658179)

до відповідача Публічного акціонерного товариства „Українська залізниця" (код - 40075815, 03680, м. Київ, вул. Тверська, буд.), в особі регіональної філії „Одеська залізниця" ПАТ „Українська залізниця" (65012, Одеська обл., м. Одеса, Приморський район, вул. Пантелеймонівська, буд. 19, код - 40081200)

про стягнення штрафу на суму 181391,70 грн.

з підстав прострочення доставки вантажів,

Представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: - Чібічьян О.Р. - довіреність;

СУТЬ СПОРУ: 14.06.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю „Інвестиційно-промислова група" МАЙСТЕР" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Публічного акціонерного товариства „Українська залізниця, в особі регіональної філії „Одеська залізниця" ПАТ „Українська залізниця" про стягнення штрафу на суму 181391,70 грн. за прострочення доставки вантажу.

15.06.2018 року суд відкрив провадження по справі, ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін.

12.07.2018 року суд отримав відзив на позов, яким відповідач просить суд відмовити у сумі 58989,10 грн. повністю.

18.07.2018 року відповідач звернувся до суду із клопотанням, про зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій на 50% - до 61201,30 грн.

23.07.2018 року позивач надав суду заяву про зменшення ціни позову до 161959,80 грн.

Відповіді на відзив позивач суду не надав.

Під час розгляду справи оголошувалась перерва у судовому засіданні до 23.07.2018 року о 11:00, до 08.08.2018 року о 12:00, до 15.08.2018 року о 14:00.

В С Т А Н О В И В :

Протягом лютого-березня 2018 року до перевезення ПАТ "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" було прийнято вантажі, власником та одержувачем яких є ТОВ «ІПГ «МАЙСТЕР» зі станцією призначення Куліндорово Одеської залізниці.

Проте, як свідчать матеріали справи та підтверджує відповідач у відзиві від 12.07.2018 року та клопотанні від 17.07.2018 року - доставка вантажів прострочена.

За приписами ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Так, статтею 920 ЦК України закріплено, що у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до статей 909 ЦК України, 307 ГК України, статті 6, 22 Статуту залізниць України, затвердженого постановою КМУ від 6 квітня 1998 р. N 457, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення конкретного вантажу підтверджується складенням транспортної накладної.

Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди про перевезення вантажу, яка укладається на бланку встановленої форми між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і одночасно є договором застави вантажу як гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за дане конкретне перевезення.

Відповідно до ст. 217 ГК України, господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції. Відповідно до ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Так, за ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. За п. 1 ст. 231 ГК України, законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Статтею 41 Статуту встановлено, що залізниця зобов'язана доставити вантаж за призначенням у встановлений строк. Терміни доставки вантажу, визначені пунктом 1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом Мінтрансу України від N 644 від 21.11.2000р., є граничними, при перевищенні яких залізниця має сплатити штраф за прострочення в доставці. Згідно з пунктом "в" статті 130 Статуту належним доказом прострочення доставки вантажу залізницею є накладна.

Відповідно до п.п. 1, 3 ст. 313 ГКУ, перевізник зобов'язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі. Розмір штрафів, що стягуються з перевізників за прострочення в доставці вантажу, визначається відповідно до закону.

Так, ст. 116 Статуту передбачає, що за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Отже, на підставі наведених вимог позивачем розраховано штрафні санкції та заявлено позов про стягнення 181391,7грн.

Відповідач частково не погодився з розрахунками штрафних санкцій, зазначивши, що позивачем при здійсненні розрахунку штрафних санкцій не прийнято до уваги умови, передбачені Правилами обчислення термінів доставки вантажу, затвердженими наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., підпунктом 1.1.1. пункту 1 яких встановлено, що у разі перевезення вантажною швидкістю термін доставки вантажів вагонними відправками та відправками у великовантажних контейнерах встановлено 1 доба на кожні повні та неповні 200км. Пунктом же 2.4. Правил передбачено, що терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються на одну добу на операції, пов'язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Позивачем прийнято до уваги вказані заперечення, здійснено перерахунок штрафних санкцій за прострочення перевезення у відповідності до вищевказаних Правил та надано заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 161959,80 грн. штрафу.

Таким чином, вказана cума штрафних санкцій підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача.

При цьому, суд приймає до уваги обґрунтованість клопотання відповідача про зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, оскільки відповідно ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Також ч. 3 ст. 551 ЦК передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

З огляду на наведене, суд вважає за можливе зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій до 80000 грн., позов в цій частині задовольнити, в решті позову відмовити, з покладанням на відповідача витрат по сплаті судового збору, виходячи із повного розміру штрафних санкцій, заявлених позивачем у заяві про зменшення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 238, 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства „Українська залізниця" (код - 40075815, 03680, м. Київ, вул. Тверська, буд.), в особі регіональної філії „Одеська залізниця" ПАТ „Українська залізниця" (65012, Одеська обл., м. Одеса, Приморський район, вул. Пантелеймонівська, буд. 19, код - 40081200) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Інвестиційно-промислова група" МАЙСТЕР" (65025, м. Одеса, 19 км. Старокиївської дороги, 4; пошт. адр.: 65014, м. Одеса, вул. Єврейська, 2А, код - 33658179): 80 000 гривень штрафу та 2429 гривень 40 коп. судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України.

та може бути оскаржено в порядку ст.ст.256-259 ГПК України.

Повне рішення складено 20 серпня 2018 р.

Суддя О.А. Демешин