ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2018 рокуСправа № 912/1375/18
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Макаренко Т.В., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження матеріали справи № 912/1375/18

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ЛЕНД К", 25013, а/с №14, м. Кропивницький, вул. Соборна, буд. 20, кімн. 1

до відповідача: Голландсько-британського підприємства з іноземними інвестиціями товариства з обмеженою відповідальністю "БРП", 25026, м. Кропивницький, вул. Севастопольська, буд. 9

про стягнення 147183,00 грн.

Представники сторін:

від позивача - ОСОБА_2 ордер серія КР №50913, видано 29.05.2018 року;

від відповідача - участі не брали

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ЛЕНД К" до Голландсько-британського підприємства з іноземними інвестиціями товариства з обмеженою відповідальністю "БРП" про стягнення 135 000,00 грн основного боргу, 9 142,83 грн інфляційних збитків, 3 040,27 грн процентів, з покладанням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем договору №22/06/01 про надання поворотної фінансової допомоги від 22.06.2017 в частині повернення наданих грошових коштів.

Ухвалою від 01.06.2018 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №912/1375/18, ухвалив справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 02.07.2018 о 11:00 год., встановив позивачу та відповідачу строк для подання відзиву на позов та відповіді на відзив.

Враховуючи те, що суддя Поліщук Г.Б., в провадженні якої перебуває справа №912/1375/18, з 19.06.2018 р. знаходиться у відпустці у зв'язку з вагітністю та пологами згідно медичного висновку, з метою розгляду судової справи у строки, встановлені Господарським процесуальним кодексом України, розпорядженням керівника апарату господарського суду № 159 від 20.06.2018 призначено повторний автоматизований розподіл справи №912/1375/18, за результатами якого справу призначено судді Макаренко Т.В.

Ухвалою від 20.06.2018 справу № 912/1375/18 прийнято до свого провадження суддею Макаренко Т.В. та призначено підготовче засідання на 15:00 год. 09.07.2018.

У підготовчому засіданні 09.07.2018 оголошено перерву до 10:00 год 26.07.2018 в порядку норм статті 183 Господарського процесуального кодексу України.

26.07.2018 представником позивача подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою від 26.07.2018 закрито підготовче провадження у справі №912/1375/18, справу призначено до судового розгляду по суті на 10.08.2018 о 14:00 год.

Відповідач участь повноважного представника в судовому засіданні 10.08.2018 не забезпечив.

Поштовий конверт з ухвалою суду від 26.07.2018, направлений на адресу відповідачу, повернуто на адресу господарського суду з відміткою відділення поштового зв'язку "через не запит".

Господарським судом ухвали від 01.06.2018, 20.06.2018, 09.07.2018 та 26.07.2018 направлено на адресу відповідача, повідомлену позивачем та підтверджену витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 25026, м. Кропивницький, вул. Севастопольська, будинок, 9 (а.с. 41-43).

Частиною 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з частиною 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з частиною 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім направлення ухвал господарського суду на юридичну адресу відповідача, господарським судом також неодноразово здійснювались спроби повідомити відповідачеві про час та місце розгляду справи засобами телефонного зв'язку за номером, зазначеним у витязі з ЄДР та іншими зазначеними в матеріалах справи номерами, що підтверджується відповідними телефонограмами.

Також господарський суд враховує положення частини 4 статті 122 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за 10 днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

В матеріалах справи наявні докази опублікування такого повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення судового розгляду на офіційному веб-сайті судової влади України.

Враховуючи вищезазначене, господарський суд вчинив всі необхідні дії для повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення засідання суду.

Стаття 202 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов. Враховуючи, що про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином, суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати всі витребувані та додаткові документи, в т. ч. заперечення проти позову, які мають значення для розгляду справи по суті.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи викладене, а також те, що матеріали справи містять достатньо документів для його вирішення по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представника відповідача, відносно якого судом вжито достатніх заходів про сповіщення щодо судового засідання.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини, справу розглянуто в розумні строки, критеріями чого є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Антоненков та інші проти України", заява №14183/02, §41).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини справи, оцінивши подані докази, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

22.06.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ЛЕНД К" (надалі - Сторона 1) та Голандсько-британським підприємством з іноземними інвестиціями товариством з обмеженою відповідальністю "БРП" (надалі - Сторона 2) укладено Договір №22/06/01 про надання поворотної фінансової допомоги (а.с. 8), відповідно до пункту 1.1. якого Сторона 1 надає Стороні 2 поворотну фінансову допомогу, а Сторона 2 зобов'язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним Договором.

Відповідно до пункту 2.1. Договору поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України - гривні, в межах суми 150 000,00 грн.

Пунктом 2.2. Договору передбачено, що поворотна фінансова допомога надається Стороні 2 на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується.

Поворотна фінансова допомога надається Стороною 1 частинами. Перерахування грошових коштів здійснюється Стороною 1 на поточний рахунок Сторони 2 (пункт 2.3. Договору).

Поворотна фінансова допомога підлягає поверненню до 29 серпня 2017 року (пункт 3.1. Договору).

Відповідно до пункту 3.2. Договору повернення грошових коштів проводиться шляхом перерахування грошових коштів на особовий рахунок Сторони 1.

Даний Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 29 серпня 2017 року, але в будь-якому разі, до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за Договором (пункт 7.1. Договору).

Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками.

Виконуючи умови Договору №22/06/01 від 22.06.2017 позивачем було перераховано відповідачу грошові кошти у сумі 170 000,00 грн, що підтверджується наступними платіжними дорученнями: №201 від 29.08.2017 на суму 12 000,00 грн, №153 від 26.06.2017 на суму 39 000,00 грн, №184 від 09.08.2017 на суму 1000,00 грн, №182 від 07.08.2017 на суму 12 000,00 грн, №169 від 28.07.2017 на суму 15 000,00 грн, №154 від 27.06.2017 на суму 21 000,00 грн, №166 від 25.07.2017 на суму 10 000,00 грн, №152 від 22.06.2017 на суму 60 000,00 грн (а.с. 9-11, 13-14, 16-18).

Відповідач частково повернув грошові кошти у розмірі 35 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №26 від 04.08.2017 на суму 10 000,00 грн, №19 від 03.08.2017 на суму 25 000,00 грн (а.с. 12, 15), у зв'язку з чим залишок суми боргу, з урахуванням часткового повернення фінансової допомоги, на дату закінчення строку дії договору склав 135 000,00 грн.

30.08.2017 приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу ОСОБА_3 була засвідчена заява про визнання Голландсько-британського підприємства з іноземними інвестиціями товариства з обмеженою відповідальністю "БРП", в особі директора ОСОБА_4, боргу в сумі 135 000,00 грн та неспроможності сплати цього боргу у зв'язку з фінансовими труднощами (а.с. 19).

З метою досудового врегулювання спору позивачем 15.05.2018 вручена відповідачу вимога про повернення фінансової допомоги, відповідно до якої позивач просив повернути суму коштів в розмірі 135 000,00 грн до 29 травня 2018 (а.с. 20).

У зв'язку з неповерненням суми фінансової допомоги в розмірі 135 000,00 грн, позивач звернувся до суду, окрім того на вказану суму позивачем нараховано 3% річних в розмірі 3040,27 грн, а також 9142,83 грн інфляційних втрат.

При вирішені спору господарський суд враховує наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із пунктом 14.1.257 Податкового кодексу України, поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором позики.

Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Надання позики у сумі 170 000,00 грн. підтверджується платіжними дорученнями №201 від 29.08.2017 на суму 12 000,00 грн, №153 від 26.06.2017 на суму 39 000,00 грн, №184 від 09.08.2017 на суму 1000,00 грн, №182 від 07.08.2017 на суму 12 000,00 грн, №169 від 28.07.2017 на суму 15 000,00 грн, №154 від 27.06.2017 на суму 21 000,00 грн, №166 від 25.07.2017 на суму 10 000,00 грн, №152 від 22.06.2017 на суму 60 000,00 грн (а.с. 9-11, 13-14, 16-18).

Згідно із частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідач частково повернув кошти у розмірі 35 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №26 від 04.08.2017 на суму 10 000,00 грн, №19 від 03.08.2017 на суму 25 000,00 грн (а.с. 12, 15).

Частиною 3 статті 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 3.1. договору сторони передбачили, що відповідач зобов'язується повернути позивачу поворотну фінансову допомогу до 29.08.2017.

Договір, відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно статтей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Судом встановлено, що згідно заяви від 30.08.2017, яка посвідчена приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу ОСОБА_3, відповідач визнав наявність боргу в сумі 135 000,00 грн.

Проте, поворотну фінансову допомогу в сумі 135 000,00 грн не повернув. Доказів повернення боргу у розмірі 135 000,00 грн відповідач не надав.

Порушенням зобов'язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

З огляду на те, що відповідач умови договору не виконав, суму поворотної фінансової допомоги в строк, передбачений договором, позивачу не повернув, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 135 000,00 грн поворотної фінансової допомоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з положень статей 524, 533, 625 Цивільного кодексу України, грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов'язання зі сплати коштів.

Кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником, зокрема, процентів річних як разом зі сплатою суми основного боргу, так і окремо від неї. Період нарахування вказаних платежів законодавством не обмежений та здійснюється протягом всього часу існування прострочки виконання грошового зобов'язання.

Згідно обґрунтованого розрахунку позивача (а.с. 5) сума 3% річних, яка підлягає стягненню з відповідача за період прострочення з 30.08.2017 по 30.05.2018 включно, складає 3040,27 грн, сума інфляційних втрат за період з 30.08.2017 по 30.05.2018 - 9142,83 грн.

Врахувавши наведені правові норми, перевіривши правильність розрахунків заявлених до стягнення сум, господарський суд встановив, що позивачем правильно розраховано суму 3% річних у розмірі 3040,27 грн за період прострочення з 30.08.2017 по 30.05.2018, а сума інфляційних втрат у розмірі 9142,83 грн не перевищує суму інфляційних втрат розрахованих господарським судом за період з 30.08.2017 по 30.05.2018, а тому до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 3040,27 грн - 3% річних та 9142,83 грн - інфляційних втрат.

Враховуючи вищезазначене позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ЛЕНД К" до Голландсько-британського підприємства з іноземними інвестиціями товариства з обмеженою відповідальністю "БРП" про стягнення 135 000,00 грн основного боргу, 9 142,83 грн інфляційних збитків, 3 040,27 грн 3% річних підлягають задоволенню повністю.

Крім того, позивач в позовній заяві просить витрати, понесені з розглядом справи, покласти на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Позивачем до матеріалів справи надано Договір про надання правової допомоги від 25.05.2018, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ЛЕНД К" (надалі - Замовник) та адвокатом ОСОБА_2 (надалі - Виконавець), відповідно до пункту 1 якого замовник доручає, а адвокат бере на себе зобов'язання надавати правову допомогу у господарській справі за позовом ТОВ "НЬЮ ЛЕНД К" до Голландсько-британського підприємства з іноземними інвестиціями товариства з обмеженою відповідальністю "БРП" про стягнення заборгованості, інфляційних втрат та 3% річних за договором про надання поворотної фінансової допомоги в Господарському суді кіровоградської області.

Пунктом 4 Договору передбачено, що за роботу, виконану адвокатом, замовник розраховується згідно прейскуранту, обумовленому із замовником до моменту укладання Договору.

Договір підписаний представниками сторін та скріплений печатками.

Проте, в порушення частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України позивачем не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (платіжного доручення, квитанції, тощо).

Враховуючи вище викладене, та те, що відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюються судом на підставі поданих сторонами доказів (опису виконаних робіт, тощо), вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ЛЕНД К" про стягнення витрат на правничу допомогу задоволенню не підлягають у зв'язку з недоведеністю та не обґрунтованістю означених витрат.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Голландсько-британського підприємства з іноземними інвестиціями товариства з обмеженою відповідальністю "БРП", 25026, м. Кропивницький, вул. Севастопольська, буд. 9, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ЛЕНД К", 25013, а/с №14, м. Кропивницький, вул. Соборна, буд. 20, кімн. 1, ) заборгованість в сумі 135 000,00 грн, 3% річних в сумі 3 040,27 грн, втрати від інфляції в сумі 9 142,83 грн, а також судовий збір в сумі 2 207,75грн.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через Господарський суд Кіровоградської області.

Копії рішення вручити або направити рекомендованим листом з повідомленням про вручення Товариству з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ЛЕНД К" (25013, а/с №14, м. Кропивницький, вул. Соборна, буд. 20, кімн 1) та Голландсько-британському підприємству з іноземними інвестиціями товариству з обмеженою відповідальністю "БРП" (25026, м. Кропивницький, вул. Севастопольська, буд. 9).

Повне рішення складено 14.08.2018.

Суддя Т. В. Макаренко