УХВАЛА

14 серпня 2018 року

м. Київ

Справа № 911/2179/15

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Вронської Г.О.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Піллар"

на рішення Господарського суду Київської області

у складі судді Заєць Д.Г.

від 29.07.2015 та

на постанову Київського апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Руденко М.А., Кропивна Л.В., Пономаренко Є.Ю.

від 03.07.2018

за позовом Публічного акціонерного товариства "Квазар"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Піллар"

про стягнення 24 003 551,04 грн.

ВСТАНОВИВ:

25 липня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Піллар" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Київської області від 29.07.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №911/2179/15.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Піллар", Судом встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення з позовної заявою) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Квазар" була подана у серпні 2015 року.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" мінімальна заробітна плата станом на 01 січня 2015 року встановлена у розмірі 1 218,00 грн.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою) за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Таким чином, при зверненні з касаційною скаргою судовий збір підлягав оплаті у сумі 146 160,00 грн., а саме 73 080,00 грн. * 200 %, де 73 080,00 грн. - розмір судового збору, що підлягав сплаті при поданні позовної заяви, 200 % - ставка судового збору за подання касаційної скарги.

Однак до касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Піллар" у якості доказу сплати судового збору додано платіжне доручення від 24.07.2018 №5020 на суму 87 696,00 грн. Тобто судовий збір сплачено не в повному розмірі.

Згідно з частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

У зв'язку зі сплатою судового збору у розмірі меншому ніж встановлено законодавством Товариству з обмеженою відповідальністю "Піллар" необхідно усунути недоліки касаційної скарги та подати суду документ про сплату (зарахування) судового збору за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 29.07.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №911/2179/15 в установленому законом порядку та розмірі, а саме у сумі 58 464,00 грн. Таким чином, щоб у загальному розмірі разом із вже сплаченими 87 696,00 грн. загальна сума складала 146 160,00 грн.

Враховуючи викладене, касаційна скарга вважається поданою без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, і підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Також Товариству з обмеженою відповідальністю "Піллар" необхідно уточнити вимоги касаційної скарги, оскільки у вступній частині касаційної скарги оскаржуваними рішеннями скаржник зазначає рішення Господарського суду міста Києва від 29.09.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №911/2179/15, а у прохальній частині касаційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "Піллар" просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №911/2179/15.

Крім того, 06 серпня 2018 року до Суду надійшли заперечення Приватного акціонерного товариства "Квазар" проти відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Піллар" на рішення Господарського суду Київської області від 29.07.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №911/2179/15. У зазначених запереченнях Приватне акціонерне товариство "Квазар" просить відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Піллар" на рішення Господарського суду Київської області від 29.07.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №911/2179/15 та зазначає, що касаційна скарга не містить обґрунтувань в чому саме полягає порушення статті 316 Господарського процесуального кодексу України та неправильне застосування статті 193 Господарського кодексу України та статті 903 Цивільного кодексу України.

Суд зазначає, що вказане, у випадку усунення Товариством з обмеженою відповідальністю "Піллар" недоліків касаційної скарги, буде досліджуватись при розгляді касаційної скарги по суті.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, статтею 4 Закону України "Про судовий збір", Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Піллар" на рішення Господарського суду Київської області від 29.07.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018 у справі №911/2179/15 залишити без руху.

2. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Піллар" строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

3. Роз'яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Піллар", що у разі неусунення недоліків касаційної скарги у встановлений судом строк така касаційна скарга вважається неподаною і підлягає поверненню скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя-доповідач Г. Вронська