ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.08.2018 Справа № 905/744/18

Позивач: Публічне акціонерне товариство Українська залізниця, м. Київ (в особі: Регіональної філії Придніпровська залізниця, м. Дніпро)

до відповідача: Державного підприємства Артемсіль, м. Соледар, Донецька область

предмет позову: стягнення 54 930,00грн.

підстави позову: неправильне зазначення у залізничній накладній № 52428034 маси вантажу.

Суддя Матюхін В.І.

Секретар судового засідання Гайдар М.А.

Представники:

позивача: ОСОБА_1 за дов.

відповідача: ОСОБА_2 за дов.

Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» подано позов про стягнення з Державного підприємства Артемсіль 54 930,00грн. штрафу за неправильно зазначену у залізничній накладній № 52428034 масу вантажу за відправкою Сіль Донецької залізниці Рожнятів Львівської залізниці, мінераловоз № 58877069.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на дані залізничної накладної, комерційного акту № 450003/388/01 від 17.10.2017р., а також ст.ст.118, 122, 129 Статуту залізниць України.

04.06.2018р. від відповідача на адресу суду надійшов відзив, яким підприємство позов не визнало з посиланням зокрема на те, що:

- завантаження вагону № 58877069 проводилось 15.10.2017 р. на підїзній колії ДП "Артемсіль" на технічно справних залізничних вагах марки ВЕТП-150, які пройшли перевірку і контроль придатності;

- ваги мають електронний архів результатів зважування кожного вагону, який переданий до перевезення, без можливості зміни чи корегування збережених даних;

- звіт про зважування від 15.10.2017 вагону № 58877069 містить інформацію про вагу нетто - 69.040 кг, що перенесено в залізничну накладну і повністю відповідає дійсності, у той час як виписка з книги зважування зі станції Нижньодніпровськ-Вузол містить дані, вписані від руки;

- вагон з вантажем залізницею прийнятий до перевезення без будь-яких зауважень, тому відповідальність за нестачу лежить на перевізнику;

- відповідно до п.22 «Правил видачі вантажів» перевірка маси вантажу провадиться тим самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення, а саме, попередньо визначенням маси тари не завантаженого вагона, а потім маси цього вагона з вантажем, чого залізницею зроблено не було;

- під час перевезення визначити масу вантажу навалом не можливо без вивантаження вантажу (ні технічно, ні методично);

- на станції Нижньодніпровськ-Вузол вивантаження вантажу не проводилось, на станції призначення Рожнятів не визначалась ні маса вантажу, ні перевірка даних, зазначених в комерційному акті попутною станцією;

- згідно акту загальної форми від 17.10.2017 № 2557 маса вагону перенесена з перевізного документу, що є порушенням зазначених «Правил видачі вантажів»;

- комерційний акт складений з порушенням норм чинного законодавства, а саме:

ь в порушення п.14 «Правил складання актів» він не має підпису одержувача;

ь відомості, внесені в розділ «Є», не підтверджуються жодним документом про перевірку ваги;

ь усі графи бланка акта мають бути заповнені і не дозволяється проставлення рисок та лапок замість повторення необхідних даних;

ь комерційний акт підписаний не уповноваженими на його складання особами, також не зазначено особу, яка особисто здійснювала перевірку;

- в комерційному акті безпідставно не зазначено, яким способом залізниця визначила масу вантажу на станції призначення, що є порушенням Правил видачі вантажів;

- позивач належним чином не підтвердив справність ваг, на яких здійснювалось зважування;

- вантаж на станції призначення було видано без перевірки маси вантажу;

- вагон № 58877069 конструктивно є мініраловозом, тобто має розвантажувальні люки знизу, завантажений навалом вантажем дрібної фракції, що не виключає витікання вантажу;

- в комерційному акті вказано, що «вагон в комерційному відношенні справний», але ж в такому випадку має бути наявний ОСОБА_3 технічного стану вагону (п.15 «Правил складання актів»), який відсутній в матеріалах справи;

- посилання позивача на ст.24 Статуту залізниць України в даному випадку є неправомірним, так як ця норма не регламентує порядок дій на шляху слідування (на попутній станції).

На відзив відповідача позивачем надана відповідь, у якій зазначив наступне:

1. Щодо зважування вантажу перед відправкою та приймання залізницею вантажу до перевезення

Згідно п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 861/5082, вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), а у даному випадку спірні вагони є напіввагонами приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до п.3.19 Розяснення Президії Вищого господарського суду України № 04-5/225 від 29.09.2008р.: «Залізниця вправі перевіряти дані, зазначені відправником у залізничній накладній, але не зобов'язана перевіряти масу усіх вантажів, які вона приймає до перевезення. Не має також правового значення оцінка того, чи могла залізниця при прийнятті вантажу до перевезення побачити недовантаження у вагоні, оскільки Статут та Правила перевезення не передбачають визначення маси вантажу «на око». До того ж, різні вантажі мають різну питому вагу та вологість, внаслідок чого маса 70 тон може займати лише третину або половину вагона».

Оскільки, вантаж було прийнято лише шляхом візуального огляду, то залізниця не могла знати про невідповідність маси вантажу, а тому вантаж відправнику не повертався та не переоформлялися нові перевізні документи.

2. Щодо способу визначення маси вантажу у вагоні

Ст.37 Статуту залізниць України встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса.

Тарні і штучні вантажі перевозяться із зазначенням у накладній маси і кількості вантажних місць. Маса цих вантажів визначається до здавання їх для перевезення і зазначається на вантажних місцях.

Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах.

Перелік вантажів, що можуть перевозитися насипом і наливом, установлюється Правилами.

Загальна маса вантажу визначається шляхом зважування на вагах або підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом.

Маса окремих вантажів може визначатися розрахунковим методом, за обміром або умовно (нафтопродукти в цистернах, тварини, лісоматеріали тощо).

Маса вантажів визначається відправником.

Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Таким чином, існує декілька нормативно-вичерпних способів визначення маси вантажів, а саме:

- шляхом зважування на вагах;

- підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом;

- розрахунковим методом;

- за обміром;

- умовно.

Як вбачається з графи 26 накладної №52428034 вантажовідправник визначав масу вантажу у вагоні №58877069 способом зважування на вагах, тобто таким же самим способом, як і залізниця на проміжній станції Нижньодніпровськ - Вузол.

На підставі вищевикладеного, відправник (відповідач) і залізниця визначали масу вантажу у вагоні №58877069 однаковим способом.

3. Стосовно невірного тлумачення відповідачем п.10 Правил складання актів

П. 10 Правил складання актів встановлено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Таким чином, у сукупності комерційний акт повинні підписати три працівники залізниці, перелік посад яких не і нормативно вичерпним, оскільки як вказано вище - до підписання акту можуть бути залучені інші працівники залізниці.

Як вбачається з матеріалів справи, комерційний акт на ст. Нижньодніпровськ-Вузол підписано трьома особами - працівниками залізниці.

Оскільки комерційний акт підписано трьома працівниками залізниці, то вважається таким, що складено з дотриманням усіх вимог чинного законодавства України (аналогічна правова позиція викладена в постановах ВГСУ №5020-3/236, №927/248/16 та ВС №916/2001/17).

4. Щодо перевірки вантажу па станції призначення.

У розділі «Є» комерційного акту №450003/388/01 від 12.10.2017р. є відмітка ст. Рожнятів, з якої чітко вбачається, що різниці проти даного акту не виявлено.

Таким чином, посилання відповідача на відсутність перевірки маси вантажу на станції призначення є безпідставними та необґрунтованими.

На відповідь позивача відповідачем надані заперечення такого змісту:

«Стосовно комерційного акту № 450003/388/01 від 17.10.2017 зазначаємо, що комерційний акт може оцінюватися як такий, що не має сили доказу, якщо він не відповідає фактичним обставинам, а саме вантаж в вагоні прибув на станцію Рожнятів з ознаками недостачі в розмірі 7000 кг., у такому випадку згідно ст.52 Статуту повинен видаватися з перевіркою маси вантажу. П. 27 «Правил видачі вантажів» від 21.11.2000 № 644, передбачає, що вантаж вважається доставленим без втрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. Вантаж по факту видано одержувачу з недостачею маси, а комерційний акт містить інформацію про те, що відправник зазначив в перевізних документах масу вантажу невірною. Обставини, визначені в комерційному акті, не підтверджені належним чином, а саме - відповідно до п 3.4 «Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України», затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31.07.2012 № 442, результати зважування на електронних ЗВВТ повинні видаватися у друкованому вигляді, навпроти - ПАТ «Укрзалізниця» в якості доказу надає копію виписки з книги зважування лише попутної станції, заповнену «від руки». Звертаємо увагу суду на той факт, що відправник надає копію звіту про зважування спірного вагону, роздруковану з архіву зважування, де номер вагону при зважуванні вноситься на початку визначення ваги. Взагалі відсутня можливість коригувати отримані результати зважування.

Окрім того, можливість витікання вантажу не розглянута ПАТ «Укрзалізниця», але вагон № 58877069 конструктивно є мінераловозом, має розвантажувальні люки знизу, а не є напіввагоном, як визначає позивач.

В розділі «А» зазначеного комерційного акту визначено, що технічно вагон справний, але ж відповідно до п. 15 «Правил складання актів», якщо спірний вагон оглядався і комісійно дійшли висновку про те, що технічно вагон справний, це повинно бути підтверджено актом про технічний стан вагону, який не додано до матеріалів справи.

В розділі «Б» та «В» зазначено, що брутто, тара, нетто - це «сіль технічна», тому взагалі не зрозуміло яким чином розрахована маса вантажу при зважуванні завантаженого вагону. Однак, маса брутто і нетто вантажу, які не упаковані (навальні) повинна бути рівною між собою, так як тара у масі вантажу не присутня. Згідно ст.6 Статуту залізниць України: «Вантаж - це матеріальні цінності, які перевозяться залізничним транспортом у спеціально призначеному для цього вантажному рухомому складі». Відповідно до п. 4.1 розділу II Тарифного керівництва № 1, «до загальної маси вантажу включаються маса упаковки вантажу (тари), перевізних пристосувань, піддонів і разових реквізитів, використаних при перевезенні». Вантаж «не упакований» (навал), тобто тара відсутня, маса нетто і брутто вантажу однакові і відповідно це повинно бути зафіксовано.

Розділ «Д» містить відомості про повторне зважування вантажу, яку підтверджує попереднє зважування, при цьому підтвердження повторного зважування відсутнє. В порушення п. 9 «Правил складання актів» в комерційному акті відсутній опис стану вантажу. Щодо п.10 «Правил складання актів», визначено, що комерційний акт повинен бути підписаний працівником станції, який особисто здійснював перевірку. Складений комерційний акт № 450003/388/01 від 17.10.2017 не містить відомостей про працівника станції який особисто здійснював перевірку, тому не можна стверджувати, що акт підписаний трьома повноважними працівниками станції.

Розділ «Є» містить відомості, які не відповідають фактичним обставинам.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Абз. 9 ст. 52 Статуту залізниць України визначає, що «маса вантажу вважається правильною, якщо різниця в масі, визначена на станції відправлення порівняно з масою, що виявилася на станції призначення не перевищує» визначених Статутом показників. Так як ПАТ «Укрзалізниця» не надає доказів зважування вантажу на станції призначення, то твердження, що маса вантажу внесена відправником «не вірна» безпідставне та необґрунтоване».

У засіданні, яке відбулось 25.06.18, оголошувалась перерва до 31.07.18.

Після перерви позивач підтримав позовні вимоги, викладені в позові, відповідач проти позовних вимог заперечував.

Позивачем заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових документів, які вимагав надати відповідач, а саме:

- копію протоколу зважування на станції Нижньодніпровськ-Вузол;

- копію довідки №146/м;

- копію посадової інструкції на ОСОБА_3;

- копію робочої інструкції на ОСОБА_4;

- копію робочої інструкції на ОСОБА_5;

- копію постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду №904/10497/16.

Клопотання судом задоволене.

Відповідачем заявлене клопотання про витребування у позивача доказів зважування спірного вагону на станції Рожнятів.

Клопотання судом не задоволене, оскільки відповідно до ч.1 ст.14 Господарського процесуального кодексу України «збирання доказів у господарських справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом». Відповідачем не наведена норма, яка зобовязує суд збирати докази у даному випадку.

Ухвалою від 31.07.2018 підготовче провадження було закрите і справу призначено до судового розгляду по суті на 09.08.2018 року о 12:00 год.

Відповідачем заявлене клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових документів, а саме:

- копію листа №31/134 від 25.05.2018;

- копію листа №31/149 від 30.07.2018;

- копію листа №289 від 01.08.2018.

Клопотання судом задоволене.

Також відповідач з посиланням на ч.2 ст.233 Господарського кодексу України, ст.42 Господарського процесуального кодексу України заявив клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій.

В обґрунтування клопотання про зменшення розміру штрафу відповідач посилається на те, що допущене ним порушення не призвело до порушення безпеки руху залізничного транспорту, позивачем не понесено додаткових витрат та не було завдано ніяких збитків залізниці і іншим учасникам господарських відносин.

Залізниця проти задоволення клопотання відповідача заперечувала з посиланням на те, що ним не доведена винятковість випадку, а також до клопотання не додано ніяких документів на підтвердження його обґрунтування.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача і відповідача у відкритому судовому засіданні, господарський суд встановив:

15.10.2017р. Державне підприємство Артемсіль (вантажовідправник) на адресу ТОВ «Карпатнафтохім» (вантажоодержувач) у вагоні № 58877069 за залізничною накладною № 52428034 зі станції Сіль Донецької залізниці на станцію Рожнятів Львівської залізниці відвантажило сіль технічну (сіль камяна).

За накладною вага нетто у вагоні 69 000 кг, брутто - не зазначено, тари 21000 кг.

В накладній також зазначено, що вагон відправлено за пломбами відправник 5: А182 (494800Соль).

При проходженні зазначеного вагону з вантажем станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці (попутна станція) було виявлено, що маса вантажу, зазначена у накладній, не відповідає фактичній масі вантажу.

При контрольному переважуванні вагону з вантажем на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці на справних 150-тонних вагонних електронно-тензометричних вагах станції, повірених 13.01.2017р., виявилось: вага брутто 83 000кг, вага тари (з документу) 21 000 кг, вага нетто 62 000кг, що менше проти даних залізничної накладної на 7 000 кг. Зважування проводилось в статичному режимі з повною зупинкою та розчепленням два рази.

В комерційному акті також зазначено, що:

- вагон опломбований 5-ма пломбами відправника А182, пломби справні і їх номери відповідають даним, зазначеним у перевізному документі;

- верхні завантажувальні та нижні розвантажувальні люки щільно закриті, витікання вантажу відсутнє;

- в технічному відношенні вагон справний.

Факт неправильності зазначення маси вантажу підтверджується комерційним актом №450003/388 від 17.10.2017р., який підписаний належними особами, а саме: заступником начальника станції, приймальником потягів, агентом з розшуку вантажів.

По прибутті на станцію призначення спірного вагону працівниками залізниці була здійснена перевірка маси у вагоні і в комерційному акті зроблена відмітка про те, що різниці проти даних комерційного акту виявлено не було.

На підставі ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у залізничній накладній масу вантажу позивачем на відповідача нарахований штраф у сумі 54 930,00грн. із розрахунку 10 986,00 грн. (тариф) х 5.

Зважаючи на те, що:

· відповідно до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011р. №138), вантажовідправник (у даному випадку відповідач) при заповненні перевізних документів повинен був зазначити масу вантажу;

· відповідно до ч.1 ст.24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній;

· ч.2 ст.24 Статуту залізниць України передбачене право залізниці перевіряти правильність відомостей, зазначених у накладній, а також кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній;

· згідно зі ст.122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення (згідно зі статтею 118 Статуту);

· ст.129 Статуту залізниць України встановлено: "Обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць". Комерційний акт складається, зокрема, для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах (п. "а");

· пунктом 10 Правил складання актів передбачено: "Комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці";

· відповідно до п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто;

· норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) для солі становить 2,0% маси, зазначеної в перевізних документах, тобто у даному випадку 1 380,0 кг, що менше виявленої нестачі 7 000 кг;

· за зазначеним перевезенням провізна плата становить 10 986,00 грн., у зв'язку з чим на виконання вказаних норм сума штрафу за неправильно зазначену у залізничній накладній масу вантажу складає 54 930,00грн. із розрахунку: 10 986,00 грн. (тариф) х 5,

господарський суд вважає, що позов обґрунтований i підлягає задоволенню у повному обсязі.

Заперечення відповідача судом до уваги не взяті, оскільки:

- визначення маси вантажу на станції Нижньодніпровськ-Вузол здійснювалось тим самим способом, що і вантажовідправником перед відправкою, тобто шляхом - зважування;

- законодавством не передбачений обовязок залізниці зважувати окремо тару (рухомий склад) вантажу на попутній станції;

- п.22 «Правил видачі вантажів» залізницею порушений не був;

- ч.4 ст.129 Статуту залізниць України передбачено: «Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами»;

- п.4 Правил складання актів передбачено: «Комерційні акти складаються:

на місцях загального користування - у день вивантаження або в день видачі вантажу одержувачу;

при вивантаженні на місцях незагального користування - у день здачі вантажу одержувачу, у цьому разі перевірка повинна здійснюватись до вивантаження або в процесі вивантаження чи зразу ж після нього.

У разі перевірки маси вантажу зважуванням на вагонних вагах, якщо маса тари приймається за трафаретом на вагоні, комерційний акт складається в день зважування вагона з вантажем; якщо маса тари вагона визначається зважуванням його після вивантаження, комерційний акт складається в день зважування порожнього вагона;

на вантаж, що перебуває у дорозі - у день виявлення обставин, що підлягають оформленню комерційним актом.

У разі неможливості скласти комерційні акти в указані терміни вони складаються у всіх випадках не пізніше наступної доби»;

- термін складання комерційного акту по даній справі залізницею не порушено;

- залізницею на вимогу відправника була надана копія протоколу зважування на станції Нижньодніпровськ-Вузол, дані якого відповідають даним, які містяться в комерційному акті;

- чинним законодавством не передбачено, що при прийнятті вагону з вантажем до перевезення залізниця зобовязана перевіряти правильність усіх відомостей, зазначених у накладній, зокрема масу вантажу;

- під час перевезення вантажу навалом можливо визначити масу вантажу таким шляхом: спочатку зважити рухомий склад разом з вантажем і потім від отриманих даних (маса брутто) відняти вагу тари вагону, взяту або з бруса, або перевірену відправником перед його завантаженням чи перевізником;

- перенесення в акти загальної форми і комерційний акт з перевізного документу (використання залізницею) даних щодо ваги вагону, перевірену відправником перед його завантаженням, не є порушенням чинного законодавства, зокрема «Правил видачі вантажів»;

- п.6 «Правил складання актів» залізницею порушений не був;

- на станції призначення Рожнятів працівниками залізниці була здійснена перевірка маси у вагоні і в комерційному акті (розділ «Є») зроблена відмітка про те, що різниці проти даних комерційного акту виявлено не було;

- комерційний акт за спірним перевезенням складений залізницею з дотриманням норм чинного законодавства, зокрема «Правил складання актів», усі графи акта, які стосуються предмета спору, заповнені, залізницею не допущено проставлення рисок та лапок замість повторення необхідних даних;

- комерційний акт підписаний 3-ма уповноваженими на його складання особами, серед яких є працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а саме - агентом з розшуку вантажів;

- порушення п.14 «Правил складання актів» судом не встановлено, оскільки одержувач не брав участі у зважуванні вантажу (перевірці маси) на станції призначення;

- нормами чинного законодавства не передбачено, що відомості, внесені в розділ «Є» комерційного акту, мають підтверджуватися іншими документами про перевірку ваги;

- чинним законодавством не передбачено, що в комерційному акті має бути зазначено, яким способом залізниця визначила масу вантажу на станції призначення;

- позивачем до позовної заяви долучена копія технічного паспорта на ваги станції Нижньодніпровськ-Вузол;

- п.15 «Правил складання актів» передбачено, що у разі витікання, псування або підмочення вантажу внаслідок технічної несправності вагона (контейнера) крім комерційного акта складається акт про технічний стан вагона (контейнера) і не передбачено, що акт про технічний стан вагона має складатись у випадку надходження вагона (контейнера) у справному стані;

- залізнична накладна, яка є договором перевезення, містить у собі на першій сторінці застереження (умову) такого змісту: «Вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, вказаних у накладній, відповідно до статей 24, 122 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 р. N 457»;

- підставою для застосування штрафних санкцій є неправильне зазначення у накладній маси вантажу;

- ст.24 Статуту залізниць України надано залізниці право перевіряти правильність відомостей, зазначених у накладній, а також кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній, після прийняття вантажу до перевезення;

- ст.24 Статуту залізниць України регламентує порядок дій перевізника на шляху слідування (на попутній станції).

- розмір штрафу за дане правопорушення визначений Кабінетом Міністрів України і підстав вважати його надмірно великим у порівнянні з допущеним правопорушенням у суду не має;

- ст.122 Статуту залізниць України не повязує стягнення штрафу з наявністю (відсутністю) наслідків у перевізника від неправильності відомостей, зазначених у накладній, чи з наявністю вини вантажовідправника.

Посилання відповідача на лист ТОВ «Костанза» №289 від 01.08.2018, згідно якого мінераловоз № 58877069 за спірним перевезенням на станції призначення Рожнятів не зважувавсь через відсутність ваг на станції, судом до уваги не взяте, оскільки твердження ТОВ «Костанза» ніяким чином не підтверджене.

Клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу судом не задоволено, так як:

· розмір штрафу за дане правопорушення визначений Кабінетом Міністрів України і підстав вважати його надмірно великим у порівнянні з допущеним правопорушенням у суду не має;

· ст.122 Статуту залізниць України не повязує стягнення штрафу з наявністю (відсутністю) наслідків у перевізника від неправильності відомостей, зазначених у накладній, чи з наявністю вини вантажовідправника.

Також суд констатує, що правильно зазначати масу вантажу у перевізних документах є обовязком вантажовідправника, передбаченим Правилами оформлення перевізних документів, а не зобовязанням у розумінні ст.173 Господарського кодексу України.

Судові витрати в межах, встановлених законодавством, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст.24, 118, 122, 129 Статуту залізниць України, Правил оформлення перевізних документів та керуючись ст.ст.210, 233, 238, 240, 241, 247 252 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017), господарський суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства Артемсіль (84545, Донецька область, Бахмутський район, м. Соледар, вул. Чкалова,б.1-А, код ЄДРЮФОП 00379790) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, код ЄДРЮФОП 40075815) в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, б.108, код ЄДРЮФОП 40081237) 54 930,00грн. штрафу, 1 762,00грн. на відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у порядку, передбаченому п.17.5 перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, протягом двадцяти днів з дня його проголошення (складення повного судового рішення).

Повний текст судового рішення складено 13.08.2018р.

Суддя В.І. Матюхін