ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року

м. Київ

Справа № 904/9476/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І.В.(головуючий), Львова Б.Ю. та Селіваненка В.П.,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця"

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2018 (головуючий суддя Юзіков С.Г.)

та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.05.2018 (головуючий Дармін М.О., судді: Антонік С.Г. і Чимбар Л.О.)

у справі № 904/9476/17

за позовом публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" (далі - Товариство)

до публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (далі - Залізниця)

про стягнення 392 380,60 грн.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Залізниці про стягнення незаконно нарахованої та списаної з особового рахунку Товариства плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу в розмірі 392 380,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що затримка сталась не з вини вантажоодержувача, а тому списання спірної суми коштів було здійснено залізницею з порушенням статті 119 Статуту залізниць України (далі - Статут).

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2018, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.05.2018, позовні вимоги задоволено. Стягнуто із Залізниці на користь Товариства 392 380,60 грн. незаконно списаних з особового рахунку Товариства плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу.

Судові рішення попередніх інстанцій мотивовані тим, що підстави, з настанням яких чинним законодавством передбачено стягнення з вантажовласника плати за користування вагонами та за зберігання вантажу, не настали, а затримка вагонів (у спірних відносинах між сторонами) залежала від Залізниці.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Залізниця звернулась до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що судами: безпідставно не застосовано до спірних правовідносин норми права, які підлягають застосуванню; не надано належної оцінки всім доказам у справі.

Товариство подало відзив на касаційну скаргу, в якому, посилаючись на законність і обґрунтованість оскаржуваних судових рішень, просить залишити їх без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Місцевим та апеляційним господарськими судами у справі встановлено, що 14.07.2017 Товариство відправило порожні вагони власності "ЮНІСОН ГРУП", які перебували в оренді ПАТ "ДМКД", під навантаження сировини із станції Кам'янське Придніпровської залізниці на станцію призначення Мудрьона Придніпровської залізниці, одержувач ГЗК Укрмеханобр СП ПАТ ММК ім. Ілліча чотири напіввагони №№ 61118519; 61122214; 61509733; 61121851 за накладною №47257274 та 49 напіввагонів №№ 61120416; 61118139; 61121745; 61119368; 61122529; 61508222; 61120630; 61119954; 61508115; 61122438; 61236709; 61509618; 61509667; 61508271; 61118972; 61122677; 61508032; 61118733; 61508180; 61122537; 61509428; 61118857; 61120184; 61121356; 61509501; 61118956; 61508123; 61120226; 61120929; 61122354; 61121372; 61119087; 61236683; 61123139; 61120655; 61121919; 61122933; 61120888; 61508255; 61509402; 61120879; 61123030; 61509543; 61123246; 61120812; 61122057; 61236717; 61119376; 61121273 за накладною № 47257308.

14.07.2017 начальник другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України О.Болдін звернувся з листом № 10/1/1-22226-16 до ПАТ "Укрзалізниця", в якому, посилаючись на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.07.2017 у справі № 757/40448/17-к, вимагав невідкладно зупинити перевезення арештованих залізничних напіввагонів (серед яких були і вагони, за які нарахована плата у даній справі) з визначенням місця їх подальшого охоронюваного зберігання та забезпечити інформування Головної військової прокуратури щодо переліку станцій на яких зберігаються зазначені вагони.

14.07.2017 членом правління ПАТ "Укрзалізниця" Пашкевичем було видано вказівку № 89, відповідно до якої на виконання рішення Печерського районного суду міста Києва під головуванням судді Москаленко К.О. вагони ТОВ "Юнісон Груп" (перелік вагонів (5 аркушів) додається) затримати на дільничих та сортувальних станціях залізниць (при наявності в транзитних поїздах зупиняти та відчіпляти на вказаних станціях) до скасування рішення суду. ІОЦ забезпечити інформаційне забезпечення по кожному вагону, виділити в окрему групу дані вагони.

Відповідно до актів загальної форми ГУ-23 № 6419 чотири напіввагони (№№ 61118519; 61122214; 61509733; 61121851), № 6420 сорок вісім напіввагонів (№№ 61120416; 61118139; 61121745; 61119368; 61122529; 61508222; 61120630; 61119954; 61508115; 61122438; 61236709; 61509618; 61509667; 61508271; 61118972; 61122677; 61508032; 61118733; 61508180; 61122537; 61509428; 61118857; 61120184; 61121356; 61509501; 61118956; 61508123; 61120226; 61120929; 61122354; 61121372; 61119087; 61236683; 61123139; 61120655; 61121919; 61122933; 61120888; 61508255; 61509402; 61120879; 61123030; 61509543; 61123246; 61120812; 61122057; 61236717; 61119376) затримані на шляху прямування по станції Верхівцеве з посиланням на рішення Печерського районного суду м. Києва від 14.07.2017 у справі № 757140448/17к та вказівку за підписом члена правління Пашкевича від 14.07.2017 № 89.

Вагон № 61121273 був відчеплений від основної відправки № 47257308 і відправлений за досильною накладною № 47262738 та затриманий на станції Батуринська, про що складено акт загальної форми ГУ-23 № 6306.

17.07.2017 задля уникнення зростання плати за користування вагонами та плати за зберігання вантажу Товариство звернулось до Залізниці листом № 01/581 щодо переадресування вказаних вагонів на станцію Кам'янське Придніпровської залізниці.

Листами від 21.07.2017 № М-05/788 та від 24.07.2017 № М-05/792 Залізницею відмовлено у переадресуванні вагонів.

27.07.2017 директором з вантажних перевезень та логістики ПАТ "Укрзалізниця" М.В.Кушніруком було розіслано всім НЗ-1 регіональних філій ПАТ "Укрзалізниця" роз'яснення щодо порядку виконання вимог генеральної прокуратури стосовно зупинки і затримки вагонів власності ТОВ "ЮНІСО-ГРУП" на дільничих та сортувальних станціях.

01.08.2017 Товариство вдруге звернулося з листом від 01.08.2017 № 01/610 до Залізниці з проханням про переадресування вагонів на станцію Кам'янське Придніпровської залізниці.

Згідно з телеграмою від 31.07.2017 НР Н/222 А за підписом першого заступника директора регіональної філії "Придніпровська залізниця" НЗ-1 Декарчука та повторним зверненням Товариства від 01.08.2017 № 01/610 Залізниця надала згоду на переадресування вагонів, про що видано наказ від 01.08.2017 № 163. Вказані вагони були переадресовані на станцію Кам'янське Придніпровської залізниці.

На станції Кам'янське Придніпровської залізниці за весь час затримки вагонів на станції Верхівцеве Придніпровської залізниці за період з 16.07.2017 по 01.08.2017 складено акти загальної форми від 01.08.17 № 326 та від 02.08.2017 № 1247, на підставі яких Залізницею було нараховано Товариству плату (списано з особового рахунку Товариства) за користування вагонами (відомості плати ГУ-46 №№ 02089001р, 04089002р, 04089003р на суму 380 358,30 грн. з ПДВ) та збір за зберігання вантажу (накопичувальні картки ФДУ-92 №№ 03089014, 04089015 на суму 12 022,40 грн. з ПДВ) на загальну суму 392 380,60 грн. з ПДВ.

З метою досудового врегулювання спору Товариство направило Залізниці претензію від 11.08.2017 № 01/ЕБ-522, в якій вимагало повернути незаконно нараховану суму плати за користування вагонами та збору зберігання вантажу відповідно до викладених ним аргументів, що містяться у пред'явленій претензії. Вказана претензія була відхилена Залізницею.

Причиною виникнення спору в даній справі стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення незаконно нарахованої та списаної з особового рахунку Товариства плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу в розмірі 392 380,60 грн.

Приймаючи рішення у справі, суди виходили з того, що відомість плати за користування вагонами № 02089001р підписано представниками Товариства із зауваженням: "ПАТ "Дніпровський меткомбінат" не визнає нарахований збір за зберігання вантажу в сумі 12 712,60 грн., оскільки дана суму нарахована неправомірно, а саме: згідно з телеграмою станції Верхівцево від 28.07.2017 НР 578, затримані вагони простоювали з 16.07.2017, відсутній лист про затримку вагонів із зазначеними датою та часом початку затримки (форма ГУ-23а додатку 3 до частини третьої Правил користування вагонами), який передбачений статтями 46, 119 Статуту та розділами 6, 9 Правил перевезення вантажів. Комбінат визнає збір в сумі 12 022,40 грн". Зміст даного зауваження не можна трактувати, як беззаперечне визнання суми 12 022,40 грн., оскільки перша частина речення зауваження не визнає суму 12 712,60 грн., яка охоплює суму 12 022,40 грн. Аналогічним чином сформовані зауваження у відомості № 04089003р та накопичувальній картці № 03089014. У відомості № 04089002р визнання нарахованої суми представниками Позивача відсутнє.

З урахуванням викладеного суди дійшли висновку про прийняття відомостей плати за користування вагонами № 02089001р, № 04089003р та № 04089002, накопичувальної картки № 03089014 лише як доказів нарахування зазначених у них сум, які в подальшому були списані з Товариства.

Взаємовідносини Залізниці з контрагентами визначаються Статутом, Правилами перевезень вантажів та відповідними договорами.

Згідно із статтею 21 Закону України "Про залізничний транспорт" та статтею 71 Статуту порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій, подачі та забирання вагонів визначаються договором.

Статтями 46, 47, 119, 125 Статуту передбачено, що одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що прибув на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням, нарядом тощо). За несвоєчасне забирання вантажу справляються відповідні плата і збори.

При цьому на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до Правил оформлення перевізних документів. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем.

Відповідно до пункту 6.4 Правил реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів порожні власні вагони перевозяться за первинними документами, в яких у графі "найменування вантажу" вказується: "Власник вагону (найменування власника). Направляється до пункту навантаження (у ремонт тощо)". Порядок та розмір нарахування плати за перевезення власних приватних порожніх вагонів встановлений у пункті 14 розділу 2 Тарифного керівництва 1. Отже, порожні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу" (на власних осях), який залізниця зобов'язана доставити на станцію призначення і видати його одержувачеві, зазначеному в накладній.

Згідно із статтею 119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення від зазначеної плати у разі затримки вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами користування вагонами і контейнерами.

Під користуванням вагонами (контейнерами) слід розуміти використання відповідного рухомого складу залізниці певним суб'єктом господарської діяльності, у тому числі власником залізничної під'їзної колії, який безпосередньо приймає вагони (контейнери) від залізниці для виконання подальших операцій з ними, а потім повертає їх залізниці.

Час користування, за який цим суб'єктом господарської діяльності вноситься відповідна плата, визначається від моменту прийняття вагонів (контейнерів) від залізниці до моменту їх повернення залізниці.

Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства.

Пунктом 13 Правил користування вагонами і контейнерами передбачено, що плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці.

Збір за зберігання вантажу розраховується згідно з пунктом 8 Правил зберігання вантажів, яким передбачено, що збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Дослідивши докази, надані сторонами в їх сукупності та вказані норми законодавства, суди дійшли висновку, що підстави, з настанням яких законодавством передбачено стягнення з вантажовласника плати за користування вагонами та за зберігання вантажу у даному спорі не настали, а затримка вагонів залежала виключно від Залізниці, оскільки вимога Генеральної прокуратури України від 14.07.2017 №10/1/1-22226-16, адресована Залізниці, вимагала лише невідкладно зупинити перевезення арештованих вагонів (ухвала Печерського районного суду м. Києва від 14.07.2017 у справі №757/40448/17-к) з визначенням місця їх подальшого охоронюваного зберігання та інформування Головної військової прокуратури щодо переліку станцій, на яких зберігаються зазначені вагони, та їх номерів. Відповідно, Залізниця мала можливість повернути спірні 53 порожні вагони на станцію Кам'янське Придніпровської залізниці ще 17.07.2017, оскільки ухвалою Печерського районного суду м. Києва про накладення арешту від 14.07.2017 у справі № 757/40448/17-к визначено можливість передання вагонів на будь-яку станцію з умовою повідомлення про це уповноваженим органам.

Видані в подальшому (27.07.2017) директором з вантажних перевезень та логістики ПАТ "Укрзалізниця" М.В.Кушніруком роз'яснення щодо порядку виконання вимог Генеральної прокуратури України стосовно зупинки і затримки вагонів власності ТОВ "ЮНІСО-ГРУП" на дільничних та сортувальних станціях, пункт 4 яких містить вказівку "завантажені та порожні вагони, призначенням станцій залізниць України довезти до станцій призначення та видати вантажоодержувачам згідно з діючими правилами перевезень", визнані судами тим документом, який вказує належний порядок виконання вимог Генеральної прокуратури України із забезпеченням збереження інтересів сторін.

Враховуючи викладене, суди дійшли правомірного висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Посилання в касаційній скарзі на те, що судами: безпідставно не застосовано до спірних правовідносин норми права, які підлягають застосуванню; не надано належної оцінки всім доказам у справі, - не приймаються Касаційним господарським судом, оскільки спростовуються викладеними у даній постанові доводами судів попередніх інстанцій.

Відповідно до статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене Касаційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних судових актів - без змін як таких, що ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права, які застосовані судами з урахуванням встановлених ним фактичних обставин справи і наявних у ній доказів.

У зв'язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше ухвалені судові рішення, а також враховуючи, що учасники справи не подавали заяв про розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись статтями 129, 308, 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" залишити без задоволення, а рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2018 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.05.2018 у справі № 904/9476/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя Б. Львов

Суддя В. Селіваненко