ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року

м. Київ

Справа № 915/1200/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пількова К. М., суддів: Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

за участю секретаря судового засідання - Жураховської Т. О.,

учасники справи:

скаржник - Фермерське господарство "Шабардіна",

представник скаржника - не з'явився,

скаржник - Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області,

представник скаржника - не з'явився,

позивач - Громадська організація "Спілка власників корів "Мілка",

представник позивача - не з'явився,

відповідач - Баштанська районна державна адміністрація Миколаївської області,

представник відповідача - не з'явився,

третя особа - Реєстраційна служба Баштанського районного управління юстиції Миколаївської області,

представник третьої особи - не з'явився,

розглянув у судовому засіданні касаційні скарги Фермерського господарства "Шабардіна" та Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області на рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.12.2017 (суддя Фролов В. Д.) та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 03.05.2018 (головуючий суддя - Колоколов С. І., судді Разюк Г. П., Савицький Я. Ф.) у справі за позовом Громадської організації "Спілка власників корів "Мілка" до Баштанської районної державної адміністрації Миколаївської області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Реєстраційної служби Баштанського районного управління юстиції Миколаївської області про визнання угоди про дострокове розірвання договору оренди землі від 17.08.2007 недійсною,

Короткий зміст позовних вимог

1. 13.11.2017 Громадська організація "Спілка власників корів "Мілка" (далі - Позивач) звернулась до Баштанської районної державної адміністрації (далі - Відповідач) третя особа - Реєстраційна служба Баштанського районного управління юстиції Миколаївської області (далі - Третя особа) з позовом про визнання Угоди про дострокове розірвання Договору оренди землі від 07.08.2007 (далі - Угода), зареєстрованого в Державному реєстрі земель 25.02.2008 за № 49, відповідно до якого Позивачу на території Явкинської сільської ради Баштанського району Миколаївської області передано в оренду для сінокосіння і випасання худоби/вирощування кормів/терміном на 50 років земельні ділянки загальною площею 333,0 га кадастрові номери: :02:000.1115-21,4668 га; .02.000.1116-211,3763 га; .02.000.1117-18,8173 га; .02.000.1118-12,0824 га; .021.000.1119-69,28 га, недійсною.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.08.2007 на підставі розпорядження голови Баштанської райдержадміністрації від 13.12.2004 № 983-р та 16.11.2006 № 661-р між Відповідачем та Позивачем укладено Договір оренди земельних ділянок загальною площею 333,0 га (в тому числі ріллі зрошуваної 139,23 га, ріллі багорної 141,42 га, пасовищ - 52,35 га) (далі - Договір оренди), які знаходяться за межами населеного пункту на території Явкинської сільської ради Баштанського району Миколаївської області. Вказані земельні ділянки використовувались відповідно до умов Договору оренди. 14.04.2014 перший заступник голови Баштанської райдержадміністрації прийняв розпорядження № 141-р про дострокове розірвання за згодою сторін Договору оренди, вказавши правильну дату Договору оренди 14.08.2007. Водночас як стало відомо Позивачу Договір оренди був в подальшому розірваний на підставі Угоди від 14.04.2014, підписаної від імені Позивача ОСОБА_3, який не мав на це ніяких повноважень, а члени спілки не були обізнані про вказані дії та дізнались про підписання Угоди під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_3 в Баштанському районному суді в травні 2017 року, що підтверджується ухвалою суду від 15.05.2017 за обвинуваченням ОСОБА_3 за частинами 1, 4 статті 358 Кримінального кодексу України (далі - КК України) за фактом підроблення документів Позивача. Наведені обставини відповідно до частини 3 статті 215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) свідчать про наявність підстав для визнання недійсною Угоди про розірвання Договору.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

2. 14.12.2017 Господарський суд Миколаївської області вирішив позов задовольнити; визнати недійсною угоду від 14.04.2014 про дострокове розірвання Договору оренди землі від 17.08.2007, зареєстрованого у Державному реєстрі земель 25.02.2008 за № 49, відповідно до якого Громадська організація "Спілка власників корів "Мілка" на території Явкинської сільської ради Баштанського району Миколаївської області передано в оренду для сінокосіння і випасання худоби/вирощування кормів/терміном на 50 років земельні ділянки загальною площею 333,0 га кадастрові номери :02:000.1115; .02.000.1116; .02.000.1117; .02.000.1118; .021.000.1119.

Прийняте у справі рішення мотивоване тим, що в матеріалах справи відсутні докази звернення власників спірних земельних ділянок до суду з вимогами про дострокове розірвання Договору оренди, відсутні будь-які докази, що стали підставою для дострокового розірвання цього Договору. Договір оренди оформлений та зареєстрований згідно з вимогами чинного законодавства. Відповідно до наявної в матеріалах справи ухвали Баштанського районного суду від 15.05.2017 про закриття кримінального провадження за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням строків давності органом досудового розслідування ОСОБА_3, який підписав Угоду від імені Позивача, обвинувачувався у підробленні офіційного документа, тобто у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 358 КК України (щодо підроблення у лютому 2014 року протоколу зборів спілки власників корів "Мілка" від 10.01.2014, в який обвинувачений вніс завідомо недостовірні відомості про обрання його головою правління Спілки та передачу йому всіх повноважень) та у використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 358 КК України (щодо використання в березні 2014 року підробленого протоколу від 10.01.2014 для внесення змін до Єдиного державно реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо керівника громадської організації "Спілка власників корів "Мілка"), що свідчить про те, що ця Угода від 14.04.2014 про дострокове розірвання Договору оренди землі від 17.08.2007 підписана від імені Позивача неналежним представником, оскільки ОСОБА_3 не мав повноважень на підписання Угоди. У зв'язку з наведеним та враховуючи, що Відповідач не заперечив позовні вимоги, Угода про дострокове розірвання Договору оренди є неправомірною, отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

3. 03.05.2018 Одеський апеляційний господарський суд вирішив апеляційні скарги Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області та Фермерського господарства "Шабардіна" залишити без задоволення; рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.12.2017 залишити без змін.

Приймаючи постанову, суд апеляційної інстанції погодився з висновками місцевого господарського суду про те, що в матеріалах справи відсутні докази дострокового розірвання Договору оренди відповідно до положень чинного законодавства, статті 31 Закону України "Про оренду землі", та дійшов висновку про те, що судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, повно з'ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду відповідають дійсним обставинам справи.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. 23.05.2018 Фермерське господарство "Шабардіна" (Скаржник-1) подало касаційну скаргу, в якій просить постанову Одеського апеляційного господарського суду від 03.05.2018 скасувати повністю і передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

5. 24.05.2018 Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області (Скаржник-2) подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.12.2017 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 03.05.2018, справу направити на новий розгляд до Господарського суду Миколаївської області.

6. 27.06.2018 Позивач подав відзив на касаційну скаргу , в якому просить касаційні скарги Скаржників залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.12.2017 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 03.05.2018 залишити без змін.

Доводи Скаржника-1, викладені в касаційній скарзі

7. При розгляді справи суд апеляційної інстанції не застосував пункт 3 частини 3 статті 277 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), враховуючи, що Скаржник-1 на час вирішення спору та на день подання скарги є користувачем двох земельних ділянок із п'яти ділянок, які передавались Позивачу за Договором, оренди тому має бути залучений у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Відповідача.

8. Органом, уповноваженим державою розпоряджатись землями державної власності сільськогосподарського призначення на території Миколаївської області станом на час розгляду справи, є Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, однак суд першої інстанції розглянув справу без участі останнього, що не узгоджується з пунктом 2.15 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" від 17.05.2011 № 6, тому зазначена особа має бути залучена як відповідач у цій справі.

9. Розгляд справи без участі Скаржників-1, 2 є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Доводи Скаржника-2, викладені в касаційній скарзі

10. Укладення Відповідачем Договору оренди земельної ділянки для сінокосіння та випасання худоби державної власності з юридичною особою суперечило чинному на той час законодавству, статті 34 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), у редакції станом на 17.08.2007).

11. Судом першої інстанції не встановлено усі причини, умови та обставини через які було укладено Угоду про дострокове розірвання Договору оренди, не взято до уваги та не надано оцінки тій обставині, що Позивач використовував частину взятої в оренду земельної ділянки не за цільовим призначенням, за допущені порушення голову Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 53 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Також не взято до уваги, що ухвалою Господарського суду Миколаїської області від 25.07.2014 припинено провадження у справі № 915/2248/13 за позовом прокурора Баштанського району Миколаївської області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагентства у Миколаївській області, Баштанської райдержадміністрації Миколаївської області до Громадської організації "Спілка власників корів "Мілка" про дострокове розірвання Договору оренди, повернення земельних ділянок та стягнення шкоди у розмірі 23 144,95 грн. у зв'язку із достроковим розірванням Договору оренди за взаємною згодою сторін.

12. Судами попередніх інстанцій не надано належної оцінки тому факту, що розпорядження Відповідача від 14.04.2014 № 141-р "Про дострокове розірвання за згодою сторін договору оренди землі сільськогосподарського призначення для сінокосіння і випасання худоби на території Явкинської сільської ради Баштанського району Миколаївської області", на виконання якого укладено Угоду про розірвання Договору оренди, є чинним, а земельні ділянки в подальшому передані Відповідачу як орендодавцю, а згодом ОСОБА_4 для ведення фермерського господарства.

13. Прийняті судові рішення підлягають скасуванню відповідно до положень статті 310 ГПК України, оскільки Скаржник-2 мав бути залучений до участі у справі як розпорядник земель сільськогосподарського призначення державної власності, а суд апеляційної інстанції взагалі не навів обґрунтування відхилення доводів щодо незалучення судом першої інстанції останнього до участі у справі.

Доводи Позивача, які викладені у відзиві на касаційну скаргу

14. Розпорядження Відповідача, на підставі яких було укладено Договір оренди земельних ділянок ніким не скасовані та чинні.

15. Земельні ділянки вибули з володіння законного їх володільця - Позивача, незаконно та з порушенням законодавства, про що свідчать наявні в матеріалах справи документи.

16. Висновки судів відповідають обставинам справи та зроблені відповідно до норм матеріального та процесуального права.

Позиція Верховного Суду

17. Відповідно до частин 3, 4 статті 31, частини 1 статті 32 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути достроково розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

18. Згідно з вимогами частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Судами встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази дострокового розірвання Договору оренди відповідно до положень наведених норм законодавства, а Угода про розірвання Договору від імені Позивача підписана особою, яка не мала відповідних повноважень. З огляду на наведене Суд відхиляє доводи Скаржника (пункт 12) щодо ненадання судами попередніх інстанцій належної оцінки тій обставині, що розпорядження Відповідача від 14.04.2014 № 141-р "Про дострокове розірвання за згодою сторін договору оренди землі сільськогосподарського призначення для сінокосіння і випасання худоби на території Явкинської сільської ради Баштанського району Миколаївської області" на виконання якого укладено Угоду про розірвання Договору, оскільки чинність цього розпорядження не спростовує встановлені судами обставини підписання оспорюваної Угоди про розірвання Договору оренди неуповноваженою особою, що є підставою для визнання недійсним цього правочину.

19. Суд не приймає до уваги посилання Скаржника-1 (пункт 7) на незастосування судом апеляційної інстанції норм пункту 3 частини 3 статті 277 ГПК України, відповідно до якої підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, з посиланням на те, що на час вирішення спору та на день подання скарги він є користувачем двох земельних ділянок із п'яти за оспорюваним договором, оскільки зазначені обставини не свідчать про невідповідність висновків судів щодо недійсності Угоди про розірвання Договору оренди обставинам справи.

20. Доводи Скаржника-2 (пункт 10) про те, що укладення Відповідачем Договору оренди земельної ділянки для сінокосіння та випасання худоби державної власності з юридичною особою суперечило чинному на той час законодавству, статті 34 ЗК України, в редакції станом на 17.08.2007, неспроможні, оскільки предметом розгляду у цій справі є вимога про визнання недійсною саме Угоди про розірвання Договору оренди, дійсність якого не є предметом цього спору.

21. Твердження Скаржника-2 (пункт 11), що зводяться до посилань на неповне встановлення судами обставин справи, зокрема усіх причин, умов та обставин через які було укладено Угоду про дострокове розірвання Договору оренди (на думку скаржника, не взято до уваги та не надано оцінки тій обставині, що Позивач використовував частину взятої в оренду земельної ділянки не за цільовим призначенням, а за допущені порушення голову Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 53 Кодексу України про адміністративні правопорушення), Суд відхиляє, оскільки вчинення правочину особою, яка не має повноважень, є самостійною підставою для визнання недійсним такого правочину у судовому порядку, а наведені Скаржником-2 обставини не встановлені та не спростовують висновків судів попередніх інстанцій про відсутність таких повноважень у особи, яка підписала Угоду від імені Позивача.

22. Доводи Скаржників (пункти 8, 9, 13) щодо необхідності залучення до участі у справі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області як розпорядника земель державної власності сільськогосподарського призначення, а також посилання на те, що розгляд справи без участі Скаржників-1, 2 є обов'язковою підставою для скасування прийнятих у справі судових рішень відповідно до положень статті 310 ГПК України Суд вважає необґрунтованими, враховуючи, що судом апеляційної інстанції не встановлено та з касаційних скарг не вбачається, що рішенням у цій справі вирішено питання про права та обов'язки Скаржників.

23. За наведених обставин, встановивши, що Угода про розірвання Договору оренди була підписана від імені Позивача особою, яка не мала повноважень на здійснення дій від його імені, суди попередніх інстанцій дійшли мотивованого висновку про наявність підстав для визнання недійсною цієї Угоди про розірвання Договору оренди.

24. З огляду на викладене рішення та постанова судів першої та апеляційної інстанцій зміні чи скасуванню не підлягають.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційні скарги Фермерського господарства "Шабардіна" та Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.12.2017 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 03.05.2018 у справі № 915/1200/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К. М. Пільков

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак