Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" серпня 2018 р. Справа № 906/427/18.

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді: Сікорської Н.А., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю" МСС" ТІДІСІ- Дальнобой" про вжиття заходів забезпечення позову у спарві за позовом

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю" МСС" ТІДІСІ-Дальнобой"

До: 1. Приватного підприємства" Вікінг"

2. Приватного підприємства "Транс Петроль"

3. Регіональого сервісного центру Міністерства внутрішніх справ у місті Києві

про зобов'язання надати транспортні засоби та документи, що посвідчують право власності, скасувати реєстрацію права власності, зобов'язати вчинити дії пов'язані зі скасуванням реєстрації права власності на транспортні засоби

за участю представників сторін:

від позивача: Чуйко А.В., довіреність від 11.07.18;

від відповідача 1: Тиць Ю.В., - довіреність № 12 від 16.07.18.

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю" МСС "ТІДІСІ-Дальнобой" пред'явлено позов з вимогами до Приватного підприємства "Вікінг", Приватного підприємства "Транс Петроль", Регіональого сервісного центру Міністерства внутрішніх справ у місті Києві, які згідно заяви від 27.07.2018 про уточнення до позовної заяви викладено позивачем в наступній редакції:

- скасувати реєстрацію права власності ПП "Транс-Петроль" на транспортні засоби, придбані у ПП "Вікінг" за договорами купівлі-продажу транспортних засобів № 00081/09/8041/2016 від 05.06.2016; №300/01/8047/2016 від 25.06.2016; №558/10/8047/2016 від 03.06.2018; №268/01/8047/2016 від 21.06.2016; №291/01/8047/2016 від 25.06.2016; №391/01/8047/2016 від 27.07.2016.

- зобов'язати ПП "Транс-Петроль" повернути транспортні засоби та документи, що посвідчують право власності на них, ПП "Вікінг" та здійснити всі дії необхідні для здійснення реєстрації права власності за попереднім власником (ПП "Вікінг") на транспортні засоби придбані за договорами купівлі-продажу транспортних засобів: №00081/09/8041/2016 від 05.05.16, №300/01/8047/2016 від 25.06.16, №558/10/8047/2016 від 03.06.16, №291/01/8047/2016 від 25.06.16, №391/01/8047/2016 від 27.07.16.

- зобов'язати ПП "Вікінг" повернути ПП "Транс-Петроль" кошти в сумі 3285258,00грн. отримані за договорами купівлі-продажу транспортних засобів № 00081/09/8041/2016 від 05.05.16, № 300/01/8047/2016 від 25.06.16 , №558/10/8047/2016 від 03.06.16, №268/01/8047/2016 від 21.06.16, №291/01/8047/2016 від 25.06.16, №391/01/8047/2016 від 27.07.16 та здійснити всі необхідні дії пов'язані з реєстрацією права власності на транспортні засоби зазначені у вище перелічених договорах за ПП "Вікінг"

- зобов'язати Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ у місті Києві вчинити дії пов'язанні із скасуванням реєстрації права власності Приватного Підприємства "Транс-Петроль" на транспортні засоби придбані у Приватного підприємства "Вікінг" за договорами купівлі-продажу : №00081/09/8041/2016 від 05.05.16; №300/01/8047/2016 від 25.06.16, №558/10/8047/2016 від 03.06.16.; №291/01/8047/2016 від 25.06.16 , №391/01/8047/2016 від 27.07.16.

- зобов'язати Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ у місті Києві поновити та здійснити реєстрацію права власності на транспорті засоби за попереднім власником ПП "Вікінг" , що були відчуженні ПП "Вікінг" на користь ПП "Транс -Петроль" за договорами купівлі-продажу : №00081/09/8041/2016 від 05.05.16, №300/01/8047/2016 від 25.06.16; №558/10/8047/2016 від 03.06.16, №291/01/8047/2016 від 25.06.16 , №391/01/8047/2016 від 27.07.16

20.08.2018 на адресу господарського суду Житомирської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "МСС "ТІДІСІ-Дальнобой" надійшла заява про забезпечення позову шляхом заборони Приватному підприємству "Транс-Петроль" та Приватному підприємству "Вікінг" вчиняти дії, спрямовані на відчуження , обтяження, а також виїзд за кордон транспортних засобів (окрім дій пов'язаних із здійсненням реєстрації права власності за їх попереднім власником - Приватним підприємством "Вікінг"), придбаних у Приватного підприємства "Вікінг" за договорами купівлі-продажу транспортних засобів № 00081/09/80412/2016 від 05.05.2016, № 300/01/8047/2016 від 25.06.2016;№ 558/10/8047/2016 від 03.06.2016, № 268/01/8047/2016 від 21.06.2016, № 291/01/8047/2016 від 25.06.2016, № 391/01/8047/2016 від 27.07.2016.

Заява про забезпечення позову мотивована наступним:

- рішенням господарського суду Житомирської області від 15 червня 2017 року у справі №906/354/17 за позовом ТОВ "МСС "ТІДІСІ-ДАЛЬНОБОЙ" до ПП "ВІКІНГ" про зобов'язання повернення орендованого майна (шини), зобов'язано ПП "Вікінг" повернути ТОВ "МСС "ТІДІСІ-ДАЛЬНОБОЙ" вантажні шини залишковою вартістю 3824014,16 грн.;

- актом державного виконавця Коростенського міськрайонного ВДВС ГТУ юстиції в Житомирській області від 12.07.2018 в рамках виконавчого провадження № 54791756 було встановлено відсутність майна, що підлягає поверненню позивачу згідно наказу господарського суду Житомирської області від 06.07.2017 у по справі №906/354/17, за юридичною та фактичною адресою знаходження ПП "ВІКІНГ". 14.07.2018 р. заступником начальника відділу Коростенського міськрайонного ВДВС ГТУ юстиції в Житомирській області в рамках виконавчого провадження № 54791756 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Зазначає, що внаслідок неправомірних дій службових осіб ПП "ВІКІНГ" завдано матеріальні збитки (майнову шкоду) позивачу в розмірі залишкової вартості неповернутих шин для вантажних автомобілів загальною вартістю 3824014,16 грн. у кількості 358 штук.

Позивач вказує, що ПП "Вікінг", щоб унеможливити виконання рішення по поверненню шин, продало ПП "Транс Петроль" транспортні засоби з об'єктами оренди, які є власністю позивача.

В подальшому ПП "Вікінг" орендував продані ним же транспортні засоби у ПП "Транс Петроль" за договором оренди транспортних засобів від 01 липня 2016 року №01/07/16, тобто фактично майно залишилось у користуванні та володінні ПП "Вікінг".

Вважає, що такі дії ПП "Вікінг" свідчать про спрямованість договорів купівлі-продажу на приховання факту незаконного заволодіння майном ТОВ "МСС "ТІДІС-Дальнобой", залишковою вартістю 3 824 014,16 грн., що підтверджується рішенням Господарського суду Житомирської області від 08.12.2017 у справі №906/726/17, яким було частково задоволено позов ТОВ "МСС "ТІДІСІ-ДАЛЬНОБОЙ" до ПП "Вікінг" та ПП "Транс Петроль" про визнання недійсними договорів купівлі-продажу транспортних засобів.

Позивач, вважає, що має місце підтверджена належними доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини, на думку, позивача, свідчить вчинення відповідачем 1 та відповідачем 2 дій, спрямованих на ухилення від виконання на користь позивача не тільки договірних зобов'язань, а навіть рішень суду у справах № 906/354/17 та 906/726/17.

Крім того, зазначає, що відносно відповідача 1 відкрита велика кількість виконавчих проваджень на загальну суму 1800000 грн. по сплаті заробітної плати, податків, сплати заборгованості стягувача, про що свідчить витяг з реєстру боржників (додається).

Оскільки, транспортні засоби, які Відповідачі не бажають перереєстровувати на ПП "Вікінг", є єдиним майном, на яке може бути звернуто стягнення, то позивач переконаний, що є достатні підстави вважати, що Відповідачем 1 та Відповідачем 2 будуть вчинятись заходи щодо ускладнення чи унеможливлений виконання рішення суду.

Вважає, що в разі невжиття заходів забезпечення позову по забороні відчуження майна третім особам, заборони вчиняти обтяження цього майна та не заборонити виїзд транспортних засобів за кордон подальше виконання рішення суду у даній справі буде унеможливлено.

З огляду на викладені обставини, позивач просить вжити заходів забезпечення позову.

Представник позивача заяву про забезпечення позову підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача чіткої позиції щодо заяви про забезпечення позову не висловив.

Відповідно до ст.136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст.137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Суд зауважує, що заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76-79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так, предметом спору у даній справі є застосування наслідків недійсності правочинів. Водночас, обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач посилається на факт ухилення відповідачем 1 від виконання рішення суду у справі № 906/354/17 щодо повернення позивачу вантажних шин, встановлених на транспортних засобах, відчужених за договорами купівлі-продажу ПП "Трансп-Петроль", які рішенням суду у справі № 906/726/17 визнані недійсними.

При цьому позивачем, на виконання приписів ст.ст. 73,74,76-79 ГПК України не надано доказів того, що відповідачами 1 та 2 вчиняються дії, направлені на подальше відчуження цих же транспортних засобів, що може утруднити виконання рішення у даній справі.

Припущення позивача і посилання на ухилення відповідачем від виконання рішень судів у справах № 906/726/17 та № 906/354/107, а також припущення позивача щодо можливого ухилення відповідачами від виконання рішення суду у даній справі не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Суд звертає увагу, що інститут забезпечення позову застосовується у випадку наявності з боку відповідача реальних дій, які свідчать про те, що рішення суду (у випадку задоволення позову), буде неможливо виконати, або утруднено його виконання. Застосування інституту забезпечення позову не може переслідувати будь яких інших цілей, зокрема, таких як, спонукання сторін до здійснення будь-яких інших дій.

Заявивши про необхідність застосування заходів до забезпечення позову, позивач не навів, з додаванням відповідних доказів, жодних достатніх підстав, які б свідчили, що невжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду у даній справі.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 74, 136, 137, 140, 234 ГПК України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Мережа сервісних станцій "ТІДІСІ-Дальнобой" у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено: 20 серпня 2018 р.

Суддя Сікорська Н.А.

Друк:

1 - в справу

2- позивачу (рек . з повід)

3- 5 - відповідачам (рек. з повід.)