ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

22 серпня 2018 року Справа № 4/282/07

м.Миколаїв

Суддя Господарського суду Миколаївської області Мавродієва М.В. розглянувши матеріали

заяви №1 від 05.07.2018 представника Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» (79026, м.Львів, вул.Сахарова, буд.78Г; ідент.код 09807862) головного юрисконсульта Товаритсва з додатковою відповідальністю «Інтер-Ріск Україна» ОСОБА_1 (04112, м.Київ, вул.Ж.Жабаєва, буд.7) про видачу дублікату наказу Господарського суду Миколаївської області від 31.07.2007 у справі №4/282/07

за позовом: Публічного акціонерного товариства Кредобанк (79026, м.Львів, вул.Сахарова, буд.78Г; ідент.код 09807862),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Югагронива (54001, АДРЕСА_1; ідент.код 32935486),

про: стягнення заборгованості у розмірі 411727,91 грн., -

в с т а н о в и в:

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 19.07.2007 у справі №4/282/07 було вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Югагронива на користь Публічного акціонерного товариства Кредобанк 328 250,00 грн. основного боргу, 62 039,15 грн. заборгованості по відсоткам, 12 824,67 грн. суму комісійної винагороди, 8614,09 грн. пені, 4182,10 грн. держмита та 118,00 грн. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

31.07.2007 судом на виконання рішення видано відповідний наказ.

Ухвалою суду від 10.09.2013 замінено стягувача у справі №4/282/07 - Публічне акціонерне товариство Кредобанк на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Приватні інвестиції (04053, м.Київ, вул.Артема, буд.52-А, оф.147; ідент.код 37356981).

17.08.2018 від представника Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» головного юрисконсульта Товаритсва з додатковою відповідальністю «Інтер-Ріск Україна» ОСОБА_1 надійшла заява №1 від 05.07.2018 про видачу дублікату наказу Господарського суду Миколаївської області від 31.07.2007 у справі №4/282/07 у звязку з його втратою.

Розглянувши матеріали вказаної заяви суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.19.4) Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції закону №2147-VIII від 03.10.2017) у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Згідно ч.2 ст.170 ГПК України, будь-яка письмова заява подана до суду має підписуватись заявником чи його представником.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.60 ГПК України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч.2 ст.61 ГПК України, обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Згідно ч.3 ст.169 ГПК України, заяви (клопотання) з процесуальних питань подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Враховуючи принцип універсальності волі законодавця, у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді справи, до відповідних процесуальних заяв, клопотань тощо учасників виконавчого провадження мають застосовуватися положення ГПК України, якими врегульовано аналогічні питання інших розділів ГПК України, суд вважає за необхідне при вирішенні питання щодо прийняття до розгляду даної заяви, застосувати приписи ст.174 ГПК України.

Згідно п.1 ч.5 ст.174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З матеріалів заяви №1 від 05.07.2018 вбачається, що вона підписана як представником стягувача - юрисконсультом Товариства з додатковою відповідальністю «Інтер-Ріск Україна» ОСОБА_1

Додана до заяви копія довіреності №9860 від 20.12.2017 видана головному юрисконсульту ОСОБА_1 Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» для представництва інтересів саме зазначеного банку.

Тобто, заява №1 від 05.07.2018 подана до суду головним юрисконсультом Товаритсва з додатковою відповідальністю «Інтер-Ріск Україна» ОСОБА_1 саме як представником Публічного акціонерного товариства «Кредобанк».

Однак, ухвалою суду від 10.09.2013, яка набрала законної сили, було замінено стягувача у справі №4/282/07 - Публічне акціонерне товариство Кредобанк на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Приватні інвестиції (04053, м.Київ, вул.Артема, буд.52-А, оф.147; ідент.код 37356981).

Таким чином, на даний час, стягувачем у даній справі є Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Приватні інвестиції (04053, м.Київ, вул.Артема, буд.52-А, оф.147; ідент.код 37356981), а не Публічне акціонерне товариство Кредобанк, в інтересах якого головним юрисконсультом Товаритсва з додатковою відповідальністю «Інтер-Ріск Україна» ОСОБА_1 до суду подано заяву №1 від 05.07.2018.

У відповідності до п.19.4) Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції закону №2147-VIII від 03.10.2017) саме стягувач або державний виконавець чи приватний виконавець має право на звернення до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого документа.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява №1 від 05.07.2018 підписана особою, яка не має процесуальної дієздатності, у звязку з чим підлягає поверненню заявнику.

Крім того слід зазначити, що заявником до заяви не додано доказів сплати суми судового збору.

Керуючись п.19.4) Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України, ч.2 ст.162, п.1 ч.5 ст.174, ст.234 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву №1 від 05.07.2018 про видачу дублікату наказу Господарського суду Миколаївської області від 31.07.2007 у справі №4/282/07 і додані до неї документи повернути заявнику.

Додаток:

- заява №1 від 05.07.2018 з додатками на 7-ми аркушах.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Згідно ст.ст.254, 255 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI Перехідні положення ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя М.В. Мавродієва