ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2018

Справа № 904/2625/18

За позовом: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця», м. Львів

До: Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод», м. Дніпро

Про: стягнення 610 406, 31 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ : не викликалися

СУТЬ СПОРУ:

ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» (позивач) звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» (відповідач) про зобов'язання повернути позивачу в особі виробничого структурного підрозділу «Локомотивне депо Львів-Захід» регіональної філії «Львівська залізниця» тягові двигуни ТЕ-006 та ЕД-118 ( передані на ремонт згідно з актами від 15.05.17р., від 26.05.17р., від 03.07.17р. №747 ) та в особі виробничого структурного підрозділу «Локомотивне депо Здолбунів» регіональної філії «Львівська залізниця» тягові двигуни ТЕ-006 ( передані на ремонт згідно з актом від 08.06.17р. ) та стягнення з відповідача 301 671, 54 грн. - пені та 308 734, 77 грн. - штрафу за договором №Л/Т-17393/НЮ від 26.04.17р. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на порушенням відповідачем умов вищезазначеного договору в частині здійснення своєчасного ремонту електричних машин, правом позивача нарахувати відповідачу пеню та штраф; та на не повернення відповідачем зданих в ремонт тягових двигунів.

Ухвалою суду від 15.06.18р. було відкрите провадження у справі №904/2625/18 за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ГПК України, без призначення судового засідання та виклику сторін - за наявними у ній матеріалами.

ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» (відповідач ) у відзиві на позов (а.с.86-88) проти задоволення позовних вимог заперечував , зазначаючи наступне: у ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» відсутній атестат на проведення капітальних ремонтних робіт КР-2; акти-приймання передачі електродвигунів у ремонт відповідачу ( на які посилається позивач у позовній заяви ) не є належними доказами передачі цих двигунів у ремонт відповідачу, оскільки в п.2.3. договору чітко встановлено, що здача в ремонт електричних машин оформлюється лише «Актом здачі на ремонт» , а ніяк інакше. Також вказує , що оскільки сторонами не було узгоджено «акту здачі на ремонт» електричних машин , виникла спірна ситуація по виконанню об’ємів робіт (КР-1, КР-2), а тому відповідачем рахунок не виставлявся, в свою чергу позивачем 50% предоплати не з здійснено. Прийняте обладнання знаходилось у відповідача на умовному зберіганні до з’ясування всіх обставин справи та вирішення спірних питань; відповідач неодноразово повідомляв позивача, що згідно атестату виробництва з ремонту, виданого Департаментом локомотивного господарства 10.02.17р. , відповідач має право виконувати ремонт тягових електричних двигунів ЕД-118 та ТЕ-006 лише в обсязі КР-1 . Про відсутність можливості виконання відповідачем обумовлених договором робіт на момент укладання договору було достеменно відомо виконавцеві, а також повинно було б бути відомо і замовникові, оскільки підписання договору зі сторони ПАТ «Укрзалізниця» здійснено посадовими особами саме Служби локомотивного господарства. Враховуючи вищезазначене, відповідач вважає, що договір №Л/Т-17393/НЮ був укладений без мети реального настання наслідків та всупереч встановлених вимог до такого виду договорів, а тому вважає, що вищезазначений договір є нікчемним, який не породжує правових наслідків щодо обов’язку нести відповідальність за його невиконання. Окрім того – відповідач зазначає, що між сторонами на постійній основі ведуться перемовини щодо повернення електричних машин.

Позивач своїм правом на подання до суду відповіді на відзив не скористався, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленнями про вручення позивачу 25.06.18р. ухвали суду від 15.06.2018р. про відкриття провадження у справі (а.с.81).

Суд наголошує на тому, що ухвала суду була надіслана учасникам процесу завчасно на їх юридичні адреси, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідного судового процесуального документу. За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та про необхідність подання витребуваних судом документів.

При цьому, стаття 43 ГПК України зобов'язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Нормами статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов’язків щодо доказів. Тож, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень. Частиною першою статті 252 ГПК України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у раз неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Тому суд розглядає справу без призначення судового засідання та виклику сторін за наявними у ній матеріалами і документами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

25.04.17р. між ПАТ «Українська залізниця», в особі начальника підрозділу «Служба локомотивного господарства» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» (замовник) та ПАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» (виконавець) було укладено договір про надання послуг з ремонту електричних машин №Л/Т-17393/НЮ, відповідно до умов якого відповідач зобов’язався надати у 2017 році послуги з ремонту електричних машин , переданих замовник виконавцю згідно «Правил ремонту електричних машин тепловозів та дизель-поїздів ЦТ-0205» ( затверджених та введених в дію наказом Укрзалізниці від 28.07.11р. №451-Ц ) найменування, перелік та кількість надання яких вказані в додатку №1 до договору. (п.1.1. договору ).

Строк надання послуг : протягом 60 календарних днів з дати подачі електричних машин на ремонт відповідно до графіку подачі в ремонт і видачі з ремонту електричних машин (додаток №2 до договору). (п.1.3. договору),

Згідно з п.2.1. договору подача виконавцю електричних машин на ремонт та отримання з ремонту проводиться згідно «Графіку подачі в ремонт і видачі з ремонту електричних машин» (додаток №2 до договору), узгоджених між замовником та виконавцем , згідно вимог «Положення про порядок подачі в ремонт і видачі з ремонту рухомого складу», затвердженого наказом Міністерства транспорту України №261 від 22.04.2002р. Надання послуг відбувається на території виконавця (ПрАТ «ДТРЗ», м. Дніпро , вул. Академіка Белелюбського, 7) (п.2.2. договору). Здача в ремонт електричних машин оформлюється «Актом здачі на ремонт» за підписом уповноважених представників замовника і виконавця (п.2.3. договору). Після надання послуг виконавець повертає електричні машини замовнику. Приймання з ремонту електричних машин відбувається на території виконавця із підписанням акту приймання наданих послуг , які підписують довірені представники зі сторони виконавця та замовника (п.2.4. договору).

Відповідно до п.3.1.1. виконавець зобов’язався надати послуги в обсягах згідно додатку №1 до договору, згідно з Правилами ремонту та конструкторської документації і в термін, що встановлений графіком Додаток №2 до договору, а замовник, відповідно до п.3.3.1. зобов’язався надати виконавцю електричні машини на ремонт в строки згідно з погодженим графіком (додаток №2 до договору).

Згідно з п.4.4. договору та протоколу узгодження договірної ціни загальна вартість послуг з ремонту електричних машин було погоджена сторонами в розмірі 4 410 496, 80 грн. , в т.ч. ПДВ 20% - 735 082, 80 грн. ( а.с.31)

В п.5.2. договору сторони погодили, що за несвоєчасне надання послуг згідно з умовами цього договору виконавець сплачує замовнику пеню в розмірі 0, 1 % від вартості ненаданих послуг за кожну прострочену добу затримки, але не більше облікової ставки НБУ , яка діяла в період , за який нараховується пеня ; а за прострочення понад тридцять календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків від вказаної вартості (а.с.23-30).

На виконання умов вищезазначеного договору позивачем 15.05.17р., 26.05.17р., 08.06.2017р., 03.07.17р. було передано, а відповідачем прийнято на ремонт електричні машини (тягові двигуни) в загальній кількості 30 штук ( що підтверджується відповідними актами приймання –передачі в ремонт, підписаними відповідачем без зауважень, а.с. 36, 37, 38, 39-40).

Додатком № 2 до договору (Графік подачі в ремонт і видачі з ремонту електричних машин) встановлено, що обладнання має бути видано з ремонту не пізніше грудня 2017 р. (а.с.32).

Однак в порушення прийнятих на себе зобов’язань за договором відповідач станом на цей час отримані від позивача в ремонт тягові двигуни не відремонтував та позивачу їх з ремонту не повернув. У зв’язку з чим позивач , керуючись п.5.2. договору, нарахував відповідачу 301 671, 54 грн. - пені та 308 734, 77 грн. – штрафу (а.с.20-22). Направлену позивачем 26.02.18р. претензію №Т-886 від 19.02.18р. (а.46-48) про стягнення пені, штрафу за порушення строків ремонту двигунів та зобов’язання повернути двигуни позивачу, відповідач не визнав, пені, штрафу не сплатив та двигуни позивачу не повернув (а.с.54-55).

На час прийняття рішення у справі відповідач доказів сплати пені та штрафу перед позивачем або доказів своєчасного ремонту тягових двигунів та повернення їх позивачу не надав.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст.525 ЦК України)

Згідно зі ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). (ст.610 ЦК України).

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч.3-4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов’язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідачем жодних доказів на спростування обставин, викладених в позовній заяві, не надано; за таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Одночасно заперечення відповідача, суд оцінює критично, оскільки прийнявши електричні машини (тягові двигуни) в ремонт, відповідач тим самим підтвердив свій намір і технічну спроможність виконати ремонт цих електричних машин на обумовлених сторонами в договорі умовах; та умовами договору не передбачено виконання ремонту електричних машин саме в обсязі КР-2.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2,13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 178, 233, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, господарський суд , -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі .

2. Зобов’язати відповідача – Приватне акціонерне товариство «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» ( 49038, м. Дніпро, вул. Академіка Белолюбського, 7; ) повернути позивачу – Публічному акціонерному товариству «Українська залізниця» ( 03680, м. Київ , вул. Тверська, 5; ) в особі виробничого структурного підрозділу «Локомотивне депо Львів-Захід» регіональної філії «Львівська залізниця» (79007, м. Львів, вул. Гоголя, 1 ; ) тягові двигуни ТЕ-006 та ЕД-118 передані на ремонт згідно з актами від 15.05.2017р., від 26.05.2017р., від 03.07.2017р. №747, та в особі виробничого структурного підрозділу «Локомотивне депо Здолбунів» регіональної філії «Львівська залізниця» (79007, м. Львів, вул. Гоголя, 1 ; ) тягові двигуни ТЕ-006 , передані на ремонт згідно з актом від 08.06.2017р.

3.Стягнути з відповідача – Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» ( 49038, м. Дніпро, вул. Академіка Белолюбського, 7; ) на користь позивача – Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» ( 03680, м. Київ , вул. Тверська, 5; ) в особі регіональної філії «Львівська залізниця» (79007, м. Львів, вул. Гоголя, 1 ; ): 301 671, 54 грн. - пені ; 308 734, 77 грн. - штрафу та 10 918, 10 грн. - витрат на сплату судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення складено та підписано без його проголошення 15.08.2018р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення . Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення .

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції .

Суддя                                                                        Васильєв О.Ю.